Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Київ К/9991/29921/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом прокурора м. Авдіївки
Донецької області в інтересах ОСОБА_4
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Авдіївці Донецької області про
перерахунок пенсії, за касаційними
скаргами прокурора м. Авдіївки
Донецької області і ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року прокурор м. Авдіївки
Донецької області в інтересах ОСОБА_4
звернувся з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області (далі Управління ПФУ)
про перерахунок пенсії, виплата якої
передбачена статтею 54 Закону України
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон № 796-ХІІ), а також відповідно до
пункту 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 27 грудня 2005 року №1293 (далі -
Постанова №1293), збільшивши її розмір у
2,5 рази.

В заяві зазначав, що позивач є
учасником ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, інвалід 3 групи,
отримує пенсію передбачену статтею 54
Закону № 796-ХІІ.

З прийняттям нового законодавства, він
звернувся до Управління ПФУ із заявою
про перерахунок і виплату раніш
призначеної пенсії відповідно до
статті 54 Закону № 796-ХІІ, згідно з
приписами пункту 1 Постанови №1293
збільшивши її у 2,5 рази, в якому
останній відмовив.

Посилаючись на те, що розміри
призначених і виплачуваних йому пенсій
не відповідають розмірам передбаченим
цим Законом і Постановою, і на відмову
Управління ПФУ привести їх у
відповідність з його вимогами,
позивач просив зобов'язати усунути
зазначені порушення провівши
перерахунки.

Постановою Авдіївського міського суду
Донецької області від 24 січня 2011 року
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії та зобов'язано
Управління ПФУ здійснити перерахунок і
виплату призначеної позивачу пенсії в
порядку статті 54 Закону № 796-ХІІ,
збільшивши з 21 червня 2010 року її розмір
у 2.5 рази.

Донецький апеляційний
адміністративний суд постановою від
19 квітня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасував та відмовив
у позові.

У касаційних скаргах прокурор м.
Авдіївки Донецької області і ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просять судове
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи у задоволені
позовних вимог апеляційний суд, на
підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що правових підстав для перерахунку
пенсії позивача немає.

Спірні правовідносини регулюються
Законом № 796-ХІІ і Постановою №1293.

Так, частиною 1 і 4 статті 54 Закону №
796-ХІІ визначено, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Законами України «Про державний бюджет
України» на відповідні роки
визначається розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою №1293 «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з метою
здійснення подальших заходів щодо
диференціації розмірів пенсій було
прийнято рішення про збільшення
розміру пенсії призначеної відповідно
до статті 54 Закону № 796-ХІІ: у 3,5 рази -
пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей; у 2,5 рази - пенсію по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 - 1990 роках, громадянам,
евакуйованим у 1986 році із зони
відчуження, та пенсію у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи членам їх
сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону № 796-ХІІ не може бути
нижчим: для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи
- 500 гривень, III групи - 467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи - 440
гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370
гривень.

Таким чином, статтею 54 Закону № 796-ХІІ
розмір пенсії визначається з показника
мінімальної пенсії за віком, в той час
як Постановою №1293 мінімальний розмір
пенсії для цих же категорій осіб
визначається з інших критеріїв, які не
передбачені статтею 54 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод, основи соціального захисту,
форми і види пенсійного забезпечення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
дійшов правильного висновку, що в
даному випадку розмір основної пенсії
по інвалідності позивача встановлений
Законом №796-ХІІ і ніякого підвищення,
крім внаслідок зміни розміру
мінімальної пенсії за віком ним не
передбачено, тому застосування
положень Постанови № 1293, в частині
визначення розміру пенсії, не
відповідає принципу верховенства
права та засадам пріоритетності
нормативно-прорваних актів.

При цьому слід врахувати ту обставину,
що Постанова №1293 набула чинності з 1
січня 2006 року, за своїм правовим
змістом щодо застосування має
одноразовий характер і в 2006 році вже
була застосована для перерахунку
пенсії позивача.

За таких обставин, правових підстав для
здійснення перерахунку пенсії та
збільшення її на коефіцієнт 2.5 не було.

Постанова суду апеляційної інстанції
відповідає дійсним обставинам справи
та нормам матеріального і
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

За приписами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційні скарги прокурора м. Авдіївки
Донецької області і ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.