Справа № 565/1355/13-а
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1355/13-а
11 листопада 2013 року
о 11 годині 30 хвилин
Кузнецовський міський суд
Рівненської області в особі:
головуючого - судді Горегляд О.І.,
- секретаря судового засідання - Ломази
- позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС
України у Рівненській області Перчиць
Олександра Вікторовича про скасування
постанови від 11 серпня 2013 року,
прийнятої у справі про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, -
ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
інспектора ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС
України у Рівненській області Перчиць
О.В., в якому просить визнати
протиправною та скасувати постанову
серії АХ1 №192165 від 11 серпня 2013 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
(вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. В
обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1
зазначив, що 11 серпня 2013 року о 21 годині
10 хвилин він керував мопедом, марки
«Альфа JS48Q-5», який має робочий об'єм
двигуна 49 кубічних сентиметрів, по
автодорозі с.Іванчі Володимирецького
району Рівненської області і був
зупинений інспектором ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчицем О.В., який
пояснив, що причиною зупинки є
непристебнутий мотошолом. ОСОБА_1
стверджує, що правил дорожнього руху
він не порушував, мотошолом у нього був
пристебнутий. Окрім цього, позивач
також вказав у позовній заяві, що
інспектор ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС
України у Рівненській області Перчиць
О.В. вимагав надати свідоцтво про
реєстрацію мопеду та склав протокол
про адміністративне правопорушення за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за
непред'явлення на вимогу працівника
Державтоінспекції свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, якого
надав для ознайомлення і підписання.
Згідно з доводами ОСОБА_1, слідуючи
положенням міжнародної Віденської
конвенції про дорожній рух, яка
ратифікована Україною, і ст.ст.34, 54
Закону України «Про дорожній рух»,
реєстрації підлягають тільки ті
мопеди, які прирівняні до мотоциклів,
тобто є механічним транспортним
засобом та використовуються на дорогах
державного значення. Однак, як зазначив
позивач, його пояснень про те, що він не
зобов'язаний мати реєстраційні
документи на мопед, оскільки не керував
механічним транспортним засобом та не
експлуатував свій мопед на дорогах
державного значення, відповідач не
врахував. Позовні вимоги ОСОБА_1 також
обґрунтовує тим, що інспектор ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. не
роз'яснив положень ст.63 Конституції
України та ст.268 КУпАП, після підписання
протоколу про адміністративне
правопорушення дописав у ньому
свідків: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, не відклав
розгляд справи про адміністративне
правопорушення та виніс вказану
постанову. Покликаючись на ст.ст.8, 19, 22
Конституції України, позивач вказав, що
постанова Кабінету Міністрів України
№1029 від 26 вересня 2011 року не підлягає
застосуванню, тому дії відповідача є
незаконними, а штраф накладено
неправомірно.

В судовому засіданні ОСОБА_1
повністю підтримав вказані позовні
вимоги та пояснив суду, що правил
дорожнього руху він не порушував.
Позивач зазначив суду, що в даному
випадку він не їхав мопедом, марки
«Альфа», номерний знак - НОМЕР_1, по
дорозі державного значення, тому не
зобов'язаний мати при собі
реєстраційні документи на даний
транспортний засіб, який не є
механічним. Окрім цього, ОСОБА_1 вказав,
що після складання протоколу про
адміністративне правопорушення він
його підписав і зазначив про
відсутність свідків, поставивши знаки
«-//-« у графі протоколу «свідки чи
потерпілі». Однак, як пояснив позивач,
після цього відповідач дописав
свідків: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які з'явилися
на місце події через 20 хвилин після
зупинення його працівниками ДАІ.

Під час судового розгляду справи
інспектор ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС
України у Рівненській області Перчиць
О.В. повністю не визнав вказаних
позовних вимог ОСОБА_1 Заперечуючи
проти позову, відповідач вказав, що 11
серпня 2013 року ОСОБА_1 керував мопедом,
марки «Альфа», номерний знак - НОМЕР_1,
по автодорозі біля с.Іванчі
Володимирецького району Рівненської
області і, будучи зупинений
працівниками ДАІ, не пред'явив
свідоцтва про реєстрацію цього
транспортного засобу, повідомивши, що
не має при собі вказаного свідоцтва.
Інспектор ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС
України у Рівненській області Перчиць
О.В. зазначив, що відповідно до Правил
дорожнього руху України механічний
транспортний засіб із об'ємом двигуна
до 50 см3 підлягає реєстрації, тому
позивач зобов'язаний був пред'явити
свідоцтво про реєстрацію на
транспортний засіб - мопед, марки
«Альфа», номерний знак - НОМЕР_1, яким
він керував.

На продовження розгляду даної
адміністративної справи відповідач не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
проведення судового засідання. 11
листопада 2013 року від інспектора ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. до
суду надійшла заява про розгляд справи
без його участі. Враховуючи
відсутність заперечень зі сторони
позивача, суд вирішив здійснити
розгляд даної адміністративної справи
у відсутності відповідача на підставі
наявних доказів.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків та дослідивши письмові докази,
наявні в матеріалах справи, суд прийшов
до висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. про
скасування постанови від 11 серпня 2013
року, прийнятої у справі про
адміністративне правопорушення за
ч.1 ст.126 КУпАП, підлягає задоволенню.

З пояснень сторін та протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №535957, складеного інспектором ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. 11
серпня 2013 року, судом встановлено, що 11
серпня 2013 року о 21 годині 10 хвилин
ОСОБА_1 керував мопедом, марки «Альфа»,
номерний знак - НОМЕР_1, по автодорозі
с.Іванчі Володимирецького району
Рівненської області, та не пред'явив
для перевірки реєстраційного
документа на даний транспортний засіб.

Проте, ч.3 ст.34 Закону України «Про
дорожній рух» передбачає, що державній
реєстрації та обліку підлягають
призначені для експлуатації на
вулично-дорожній мережі загального
користування транспортні засоби усіх
типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли
всіх типів, марок і моделей, самохідні
машини, причепи та напівпричепи до них,
мотоколяски, інші прирівняні до них
транспортні засоби та мопеди, що
використовуються на автомобільних
дорогах державного значення.

Із пояснень і доводів позивача ОСОБА_1
слідує, що 11 серпня 2013 року він керував
мопедом, марки «Альфа», номерний знак -
НОМЕР_1, по автодорозі с.Іванчі
Володимирецького району Рівненської
області, що не відноситься до доріг
державного значення. Вказаних обставин
відповідач не спростував. Отже,
виходячи з положень ч.3 ст.34 Закону
України «Про дорожній рух», державна
реєстрація мопедів, що не
використовуються на автомобільних
дорогах державного значення, не є
обов'язковою.

Статтею 5 Закону України «Про
автомобільні дороги» передбачено, що
автомобільні дороги поділяються на:
автомобільні дороги загального
користування; вулиці і дороги міст та
інших населених пунктів; відомчі
(технологічні) автомобільні дороги;
автомобільні дороги на приватних
територіях. Таким чином, автомобільні
дороги загального користування та
вулиці і дороги міст та інших населених
пунктів є різними видами доріг.

Згідно з ч.ч.1-7 ст.8 Закону України «Про
автомобільні дороги» автомобільні
дороги загального користування
поділяються на автомобільні дороги
державного та місцевого значення.
Автомобільні дороги державного
значення підрозділяються на
міжнародні, національні, регіональні
та територіальні. До міжнародних
автомобільних доріг належать дороги,
що суміщаються з міжнародними
транспортними коридорами та/або
входять до Європейської мережі
основних, проміжних, з'єднувальних
автомобільних доріг та відгалужень,
мають відповідну міжнародну
індексацію і забезпечують міжнародні
автомобільні перевезення. До
національних автомобільних доріг
належать автомобільні дороги, що
суміщені з національними
транспортними коридорами і не належать
до міжнародних автомобільних доріг,
та автомобільні дороги, що з'єднують
столицю України - місто Київ,
адміністративний центр Автономної
Республіки Крим, адміністративні
центри областей, місто Севастополь між
собою, великі промислові і культурні
центри з міжнародними автомобільними
дорогами. До регіональних
автомобільних доріг належать
автомобільні дороги, що з'єднують дві
або більше областей між собою,
автомобільні дороги, що з'єднують
основні міжнародні автомобільні
пункти пропуску через державний
кордон, морські та авіаційні порти
міжнародного значення,
найважливіші об'єкти національної
культурної спадщини, курортні зони з
міжнародними та національними
автомобільними дорогами. До
територіальних автомобільних доріг
належать автомобільні дороги, що
з'єднують адміністративні центри
Автономної Республіки Крим і областей
з адміністративними центрами районів,
містами обласного значення, міста
обласного значення між собою,
адміністративні центри районів між
собою, а також автомобільні дороги, що
з'єднують з дорогами державного
значення основні аеропорти, морські
та річкові порти, залізничні вузли,
об'єкти національно-культурного
надбання та курортного і
природно-заповідного фонду,
автомобільні пункти пропуску
міжнародного та міждержавного
значення через державний кордон.
Перелік доріг державного значення, у
тому числі їх ділянок, що суміщаються
з вулицями міст та інших населених
пунктів і фінансуються з державного
бюджету, затверджує Кабінет Міністрів
України один раз на три роки.

Автомобільна дорога с.Іванчі
Володимирецького району Рівненської
області, яка зазначена як місце
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126
КУпАП, в протоколі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №535957,
складеному інспектором ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. 11
серпня 2013 року, не належить до Переліку
автомобільних доріг загального
користування державного значення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18 квітня 2012 р. №
301.

Ст.1 Конвенції про дорожній рух
передбачає наступне: «При применении
положений настоящей Конвенции
нижеследующие термины имеют то
значение, которое придается им в
настоящей статье: m) термин «велосипед с
подвесным двигателем» означает любое
двух- или трехколесное транспортное
средство, снабженное двигателем
внутреннего сгорания с объемом
цилиндра, не превышающим 50 куб.см, и
максимальная конструктивная скорость
которого не превышает 50 км/час (30
миль/час); однако Договаривающиеся
Стороны могут не считать велосипедами
с подвесным двигателем в соответствии
со своим национальным
законодательством те транспортные
средства, которые не имеют
характеристик велосипедов в отношении
возможностей их использования, в
частности возможности приведения их в
движение с помощью педалей, или которые
по своей максимальной конструктивной
скорости, весу или некоторым
характеристикам двигателя превышают
установленные пределы. Ни одно
положение настоящего определения не
должно толковаться как препятствующее
Договаривающимся Сторонам полностью
приравнивать велосипеды с подвесным
двигателем к велосипедам при
применении предписаний своих
национальных законодательств,
касающихся дорожного движения; n)
термин «мотоцикл» означает любое
двухколесное транспортное средство с
коляской или без нее, имеющее
двигатель. Договаривающиеся Стороны
могут в своем национальном
законодательстве приравнивать к
мотоциклам трехколесные транспортные
средства, масса которых без нагрузки не
превышает 400 кг. Термин «мотоцикл» не
включает велосипеды с подвесным
двигателем, однако Договаривающиеся
Стороны могут при условии, что они
сделают соответствующее заявление
согласно пункту 2 статьи 54 настоящей
Конвенции, приравнивать велосипеды с
подвесным двигателем к мотоциклам при
применении настоящей Конвенции; o)
термин «механическое транспортное
средство» означает любое самоходное
дорожное транспортное средство, за
исключением велосипедов с подвесным
двигателем, на территории
Договаривающихся Сторон, которые не
приравнивают их к мотоциклам, и за
исключением рельсовых транспортных
средств».

Отже, згідно з вказаними міжнародними
нормами, які згідно з ст.9 Конституції
України і ст.19 Закону України «Про
міжнародні договори України» є
частиною національного законодавства
та підлягають застосуванню, велосипеди
з підвісним двигуном можуть бути
прирівняні до мотоциклів національним
законодавством України. В іншому
випадку велосипед з підвісним двигуном
не є механічним транспортним засобом.

При цьому суд врахував, що відповідно
до ст.54 Закону України «Про дорожній
рух» якщо міжнародною угодою України
встановлено інші правила, ніж ті, що
містяться у законодавстві України про
дорожній рух, то застосовуються
правила міжнародної угоди.

З показань свідка ОСОБА_5 слідує,
що мопед, марки «Альфа», номерний знак -
НОМЕР_1, - це фактично зареєстрований
транспортний засіб, власником якого є
її чоловік ОСОБА_5. При цьому свідок
ОСОБА_5 зазначила, що пояснень ОСОБА_1,
наданих відповідачу при зупинці
транспортного засобу 11 серпня 2013 року,
вона не чула та не знає чи давав в цей
день її чоловік ОСОБА_5 позивачу до
поїздки на вказаному мопеді свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу.
Окрім цього, свідок ОСОБА_5 та свідок
ОСОБА_4 підтвердили в судовому
засіданні, що запис у протоколі про
адміністративне правопорушення про
свідків була вчинена відповідачем
після самої події зупинки працівниками
ДАІ водія мопеда, марки «Альфа»,
номерний знак - НОМЕР_1.

Судом встановлено, що постановою в
справі про адміністративне
правопорушення серії АХ1 №192165,
прийнятою інспектором ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. 11
серпня 2013 року, ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.126 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят)
грн. 00 коп.

Зі змісту вказаної постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії АХ1 №192165 від 11
серпня 2013 року слідує, що при її
прийнятті інспектор ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В.
керувався положеннями ст.14-1 і ч.ч.5, 6
ст.258 КУпАП, які передбачають порядок
притягнення до адміністративної
відповідальності власників
(співвласників) транспортних засобів
за правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису без
складення протоколу про
адміністративне правопорушення і без
участі особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Проте докази справи в своїй
сукупності свідчать, що в даному
випадку працюючі в автоматичному
режимі спеціальні технічні засоби, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису, чи засоби фото- і
кінозйомки, відеозапису відповідачем
не застосовувались. Даних про те, що
ОСОБА_1 є власником мопеду, марки
«Альфа», номерний знак - НОМЕР_1,
матеріали справи не містять та
повністю заперечуються показаннями
свідка ОСОБА_5

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Вказаних вимог при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення відповідач не виконав,
не з'ясував обставин: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винний позивач в його вчиненні та чи
підлягає він адміністративній
відповідальності.

Слідуючи вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП
і роз'ясненням Пленуму Верховного Суду
України, викладеним у п.24 постанови №14
від 23 грудня 2005 року «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» з подальшими змінами,
зміст постанови має відповідати
вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284
КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Всупереч вказаним вимогам у
постанові в справі про адміністративне
правопорушення серії АХ1 №192165,
прийнятої інспектором ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. 11
серпня 2013 року, що оскаржується
позивачем, не зазначено жодного доказу,
на підставі якого було встановлено
обставини вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та не
враховано пояснень особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до гарантій
забезпечення законності при
застосуванні заходів впливу за
адміністративні правопорушення,
передбачених ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Згідно з ст.27 КУпАП штраф є грошовим
стягненням, що накладається на
громадян і посадових осіб за
адміністративні правопорушення у
випадках і розмірі, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог, передбачених
ст.33 КУпАП, стягнення за
адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

В даному випадку відповідач
фактично не врахував майнового стану
позивача, хоча в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №535957 від 11 серпня 2013 року та в
оскаржуваній постанові зазначив, що
ОСОБА_1 є непрацюючим. За таких
обставин, застосування до позивача
максимального розміру штрафу,
передбаченого санкцією ч.1 ст.126 КУпАП, -
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто 850 (вісімсот
п'ятдесят) грн. 00 коп., є
необгрунтованим.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

В данному випадку належних і
допустимих доказів, в тому числі фото-,
кінозйомку чи відеозапис обставин
вчинення правопорушення в
підтвердження наявності в діях водія
ОСОБА_1 11 серпня 2013 року о 21 годині 10
хвилин в с.Іванчі Володимирецького
району Рівненської області
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126
КУпАП, відповідачем суду не надано.

Отже, з наведених підстав суд визнав
позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць О.В. про
скасування постанови від 11 серпня 2013
року, прийнятої у справі про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.126 КУпАП, обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі п.п.m, n, o ст.1 Конвенції
про дорожній рух, ст.19 Закону України
«Про міжнародні договори України»,
ст.ст.34, 54 Закону України «Про дорожній
рух», ст.ст.2, 7, ч.1 ст.126, ст.ст.251, 256, 280
КУпАП, керуючись ст.4, ч.1 ст.8, ч.ч.1, 2 ст.11,
ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159,
ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.2 ст.171-2 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС
України у Рівненській області Перчиць
Олександра Вікторовича про скасування
постанови від 11 серпня 2013 року,
прийнятої у справі про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП,
задоволити повністю.

Визнати постанову інспектора
ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць
Олександра Вікторовича про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126
КУпАП від 11 серпня 2013 року
протиправною.

Скасувати постанову інспектора ВДАІ
Кузнецовського МВ УМВС України у
Рівненській області Перчиць
Олександра Вікторовича про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126
КУпАП від 11 серпня 2013 року.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
розпочате відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126
КУпАП, закрити за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.І.Горегляд