Справа № 804/10609/13-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 804/10609/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
вересня 2013 року у справі №804/10609/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Ради міністрів
Автономної Республіки Крим про
визнання протиправною бездіяльність,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до із
адміністративним позовом до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим по відмові у розгляді скарг
ОСОБА_1, одержаних Радою міністрів
Автономної Республіки Крим 20 лютого 2013
року і 16 липня 2013 року.

- зобов'язати Раду міністрів
Автономної Республіки Крим розглянути
і надати обґрунтовану відповідь ОСОБА_1
на його скарги, одержані Радою
міністрів Автономної Республіки Крим 20
лютого 2013 року і 16 липня 2013 року в
порядку і строки, передбачені ст.40
Конституції України і Законом України
«Про звернення громадян».

Позов обґрунтований порушенням
відповідачем порядку розгляду скарг,
який встановлено ст..40 Конституції
України та Законом України «Про
звернення громадян». За позицією
позивача розгляд його скарг та надання
відповідей мала здійснювати та особа,
якій вони адресовані.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
вересня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що
направлення скарг позивача для
розгляду за належністю до відповідних
органів виконавчої влади АРК, до
повноважень яких віднесено вирішення
питань порушених у скаргах ОСОБА_1, є
правомірним, оскільки це не суперечить
вимогам Закону України «Про звернення
громадян» та відповідає регламенту
роботи Ради міністрів АР Крим.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду та прийняти нову про
задоволення позову. Апеляційна скарга
обґрунтована незгодою з висновками
суду першої інстанції щодо дотримання
відповідачем порядку розгляду скарг.
При цьому, заявник апеляційної скарги
посилається на вимоги ст..40 Конституції
України, якою передбачено, що усі мають
право направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк. Крім цього,
аналогічні вимоги встановлені і ст.19
Закону України «Про звернення
громадян». З цих підстав, позивач
вказує на те, що розгляд скарг та
надання відповідей мала здійснювати та
посадова особа, якій ці скарги були
адресовані.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку досліджених судом
доказів по справі, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку
про відсутність підстав для

задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
звернувся з скаргою від 15 лютого 2013
року до Ради міністрів АР Крим України
в особі заступника Голови ради
міністрів АР Крим Псарьова Г.Ю., в якій
просив перевірити викладені в
зверненні факти в частині невиконання
державними органами Автономної
Республіки Крим, в тому числі Державною
Азово-Чорноморською екологічною
інспекцією вимог Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» та прийняти міри по
усуненню порушень законодавства.

Листом від 27.02.2013 року Управління
справами Ради Міністрів Автономної
Республіки Крим, в особі Управління по
роботі зі звернення громадян та
організації їх особистого прийому, на
письмове звернення позивача від 15
лютого 2013 року повідомило, що
заступником Голови ради міністрів АР
Крим Псарьовим Г.Ю. 20 лютого 2013 року
було накладено резолюцію: прошу уважно
розглянути дане звернення, про
результати проінформувати заявника та
направлено до Державної
Азово-Чорноморської екологічної
інспекції.

Крім того, позивач звернувся з скаргою
від 11 липня 2013 р. до Ради міністрів АР
Крим України в особі заступника Голови
ради міністрів Псарьова Г.Ю., в якій
просив звільнити самовільно зайняте
узбережжя та територію моря, зупинити
експлуатацію каналізаційної мережі,
знести підпорну стіну, збудовану без
узгодження з екологічною інспекцією.
Дана скарга отримана відповідачем 16
липня 2013 року, про що свідчить штемпель
вхідної кореспонденції.

Листом від 19.07.2013 року Управління
справами Ради Міністрів Автономної
Республіки Крим, в особі Управління по
роботі зі звернення громадян та
організації їх особистого прийому,
повідомлено позивача про те, що 16 липня
2013 року, після отримання вказаної
скарги заступником Голови ради
міністрів АР Крим Псарьовим Г.Ю. було
накладено резолюцію: прошу розглянути
з залученням відповідних служб, про
результати проінформувати та
направлено до Міністерства курортів та
туризму, ГУ
держсанітарно-епідеміологічної служби
України в АРК, КРП «Протизсувне
управління», Виконкому Ялтинської
міської ради, Державної інспекції
сільського господарства в АРК.

Як вбачається з позову, на доводах
якого фактично ґрунтуються і вимоги
апеляційної скарги, позивач не
оскаржує дії відповідача з приводу
строків розгляду його звернень, з
приводу обґрунтованості наданих
відповідей на такі звернення. Позиція
позивача, як зазначено вище, полягає у
тому, що його скарги мали бути
розглянуті тією особою, якій вони
адресовані та саме за підписом цієї
особи мають бути надані відповіді на
такі звернення.

Вказуючи на необґрунтованість
заявленого позову суд першої інстанції
правильно виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про Раду міністрів Автономної
Республіки Крим" (далі - Закон) Рада
міністрів Автономної Республіки Крим є
вищим органом у системі органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим.

Рада міністрів АР Крим здійснює
виконавчу владу в Автономній
Республіці Крим безпосередньо та через
міністерства Автономної Республіки
Крим, республіканські комітети
Автономної Республіки Крим, інші
органи виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, спрямовує, координує
та контролює діяльність таких органів.

Таким чином, законодавчо визначено, що
Рада міністрів АРК здійснює виконавчу
владу через створені міністерства,
комітети та інші органи виконавчої
влади.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
45 Закону, Голова Ради міністрів АР Крим
здійснює розподіл обов'язків між
першим заступником та заступниками
Голови Ради міністрів АР Крим, а також
визначає обов'язки заступника Голови
Ради міністрів АР Крим - керівника
апарату Ради міністрів АР Крим.

На виконання вимог Закону, 11.07.2012 Радою
міністрів АР Крим було прийнято
Розпорядження "Про розподіл
функціональних обов'язків між Головою
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, Першим заступником Голови Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
заступниками Голови Ради міністрів
Автономної Республіки Крим,
заступником Голови Ради міністрів
Автономної Республіки Крим -
керівником апарату Ради міністрів
Автономної Республіки Крим" №170-рп
(далі - Розпорядження).

Відповідно до вищевказаного
Розпорядження Псарьов Г.Ю., заступник
Голови Ради міністрів АР Крим
забезпечує реалізацію повноважень
Ради міністрів АР Крим у сферах
курортів та туризму, навколишнього
природного середовища, лісового та
мисливського господарства,
землевпорядкування, охорони
культурної спадщини, торгівлі та
захисту прав споживачів.

Згідно з п.48.1 п.48 Регламенту
організацію роботи із зверненнями
громадян, що поступають в Управління
справами, їх реєстрацію, аналіз,
контроль за термінами їх проходження і
розгляду, повнотою і якістю перевірки,
підготовку пропозицій по усуненню
виявлених порушень і недоліків,
організацію проведення особистого
прийому громадян керівництвом Ради
міністрів здійснює структурний
підрозділ Управління справами по
питаннях звернень громадян.

Відповідно до пп.48.2 п.48 Регламенту
робота із зверненнями громадян,
справами, що поступають в Управління,
організація особистого прийому
громадян здійснюються відповідно до
Конституції України, Конституцією
Автономної Республіки Крим, Законом
України "О зверненнях громадян", іншими
законодавчим і нормативно-правовими
актами, а також Інструкцією про роботу
зі зверненнями громадян, затвердженою
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим.

Підпунктом 48.4 п.48 Регламенту визначено,
що звернення, дозвіл яких не входить в
компетенцію Ради міністрів, в строк не
пізніше за п'ять днів прямують
відповідним органам або посадовим
особам з повідомленням про це авторові
звернення.

Як зазначено вище, звернення Позивача
від 15 лютого 2013 року та 11 липня 2013 р.
спрямовані до Ради міністрів АР Крим
стосувалося питань
землевпорядкування, охорони
навколишнього природного середовища. У
відповідності до Регламенту та
Розпорядження, розглядати та надавати
резолюцію по них мав повноваження
Псарьов Г.Ю., який доручив відповідно до
вищенаведених норм розглянути за
належністю та надати обґрунтовану
відповідь Міністерству курортів і
туризму, Республіканському комітету
Автономної Республіки Крим по
будівництву та архітектурі Кримського
Республіканського підприємства
"Протизсувне управління", Головному
управлінню Держсанєпідслужби в
Автономній Республіці Крим, Державній
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіки Крим, Державній
Азово-Чорноморській екологічній
інспекції та Республіканському
комітету Автономної Республіки Крим з
охорони навколишнього природного
середовища.

Про направлення звернень до
відповідних органів для розгляду та
реагування позивача, відповідно до
пп..48. п.48 Регламенту, повідомляло
Управління справами Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим Управління
по роботі зі звернення громадян та
організації їх особистого прийому, в
особі начальника та його заступника
(згідно з положеннями посадової
інструкції заступника начальника
управління по роботі зі зверненням
громадян та організації їх особистого
прийому Управління справами Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим
(копія міститься в матеріалах справи),
заступник начальника Управління
виконує обов'язки начальника
Управління на період його відсутності).

Про результати розгляду звернень,
Позивача та Раду міністрів АР Крим було
повідомлено вищезазначеними
державними органами та організаціями
відповідними листами (копії листів
містяться в матеріалах справи).

Встановивши такі обставини справи, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав вважати дії
відповідача неправомірними, оскільки
відповідач діяв в межах та у спосіб, що
передбачені Законом України «Про Раду
міністрів Автономної Республіки Крим»
та на підставі інших
нормативно-правових документів, що
прийняті на виконання вимог цього
Закону.

Посилання позивача на порушення
відповідачем вимог ст..40 Конституції
України, Закону України «Про звернення
громадян» колегія суддів вважає
безпідставними з огляду на наступне.

Так, статтею 40 Конституції України
визначено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Позивач не був позбавлений права
звернутися із зазначеними скаргами до
органу державної влади (Ради міністрів
АРК), про що свідчать встановлені
обставини справи та не заперечувалось
позивачем. Зазначені приписи
Конституції України не вказують на те,
що звернення (заяви, скарги) мають бути
розглянуті виключно тією особою, якій
вони адресовані. У свою чергу, Закон
України «Про звернення громадян», який
є спеціальним з питань практичної
реалізації громадянами України
наданого їм Конституцією України права
вносити в органи державної влади,
об'єднання громадян відповідно до їх
статуту пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів,
забороняє лише безпідставну передачу
розгляд заяв чи скарг іншим органам (п.9
ч.1 ст.19 Закону). В той же час, п.11 ч.1 ст.19
Закону передбачено, що у разі
необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу, в межах бюджетних
асигнувань. Це положення не скасовує
вимоги абзацу дев'ятого частини першої
цієї статті.

Як зазначено вище, з огляду на суть та
зміст скарг позивача, вони були
передані на розгляд спеціалізованим
міністерствам та відомствам, які є
підконтрольними відповідачу.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що відповідач, під час розгляду
скарг позивача, діяв на підставі та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законом України «Про
звернення громадян».

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2013 року у справі №804/10609/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст.212
КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 17.03.2014
р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк