Справа № 2а/1570/9839/11
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/78717/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.за участю
секретаряГончар Н.О.та представників
сторін: від позивача не з'явивсявід
відповідача прокурорне з'явився
Чубенко В.розглянувши у відкритому
судовому засіданнікасаційну
скаргузаступника прокурора Одеської
області в інтересах держави в особі
Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової службина
постановуОдеського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2012у
справі № 2а/1570/9839/2011за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Котовське
зерно»доКотовської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Одеській областіпроскасування
податкових повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Котовське зерно»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Котовської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 01.03.2012 у
задоволенні вказаного позову було
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2012
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 01.03.2012 у
даній справі скасовано та прийнято
нову постанову, якою адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Котовське зерно» до
Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції в Одеській
області задоволено.

У касаційній скарзі, поданій
заступником прокурора Одеської
області в інтересах держави в особі
Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанцій
норм матеріального права, просить
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2012
скасувати та залишити в силі постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 01.03.2012.

Відповідачем подано письмове
клопотання про заміну відповідача
(Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції Одеської області)
його правонаступником - Котовською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Одеській області.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його обґрунтованість та
необхідність його задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, заслухавши
пояснення прокурора, перевіривши
повноту встановлення судовими
інстанціями фактичних обставин справи
та правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що:

- Котовською ОДПІ проведена планова
виїзна перевірка ТОВ «Котовське зерно»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.03.2011, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.03.2011, за результатами якої складений
акт №1002/23-02/30909978 від 13.07.2011;

- актом перевірки встановлено
порушення позивачем вимог п.1.3 ст.1,
пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.8.1 п.7.8 ст.7,
пп.8-1.15.1, пп.8-1.15.2, п.8-1.15.6 ст.8-1 Закону
України «Про податок на додану
вартість», п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88, п.1 та п.5
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», в результаті чого позивачем
занижено податок на додану вартість по
податковим деклараціям, якими
здійснюються розрахунки з бюджетом, на
5 014 367 грн.; пп.8-1.15.1, пп.8-1.15.2, пп.8-1.15.6 ст.8-1
Закону України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого завищено
податок на додану вартість по
скороченим податковим деклараціям на 6
190 988 грн. та занижено податок на додану
вартість на 62 166 грн.;

- за результатами розгляду поданого
позивачем заперечення на акт
перевірки, Котовською ОДПІ складено
довідку № 1127/23-02/30909978 від 12.07.2011, якою
зменшено суму основного платежу з
податку на додану вартість, визначену
актом перевірки № 1002/23-02/30909978 від 13.07.2011
на 4 769 729 грн.;

- на підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу донараховано грошове
зобов'язання з ПДВ у розмірі 305 797,50 грн.
(з яких: 244 638 грн. - основний платіж та 61
159,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції);

- за результатами адміністративного
оскарження, рішенням ДПА в Одеській
області №37192/10/25-0007 від 28.10.2011
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення скасовано в
частині нарахованого ПДВ на суму 69 583
грн. та застосованих штрафних санкцій у
розмірі 17 396 грн.

- внаслідок цього Котовською ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 02.11.2011
про донарахування позивачу грошового
зобов'язання з ПДВ на суму 218 818,50 грн. (з
яких: 175 055грн. - основний платіж та 43 763,5
грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Позиція податкового органу полягає у
тому, що позивачем неправомірно
віднесено до податкових зобов'язань
скорочених податкових декларацій з
податку на додану вартість за період з
01.01.2010 по 31.03.2011 податок на додану
вартість за надані послуги по
прийманню, сушінню, зберіганню,
відвантаженню та донарахуванню доплат
за відвантаження у вихідний день зерна
стороннім організаціям.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з того, що
послуги, які надавались позивачем, не
пов'язані із сільськогосподарським
виробництвом та переробкою власної
сільськогосподарської продукції
позивача, що, в свою чергу, не
кореспондуються з положеннями Закону
України «Про податок на додану
вартість» в частині застосування
спеціального режиму оподаткування
діяльності у сфері сільського і
лісового господарства та рибальства. У
зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що
вказані послуги повинні декларуватись
в загальному порядку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
колегія суддів апеляційної інстанції
виходила з того, що, оскільки згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№23 від 21.12.2009 на вид діяльності за КВЕД
01.41.0 «Надання послуг у рослинництві»
поширюються норми статті 8-1 Закону
України «Про податок на додану
вартість», а вказаний КВЕД включений до
свідоцтва платника ПДВ позивача, то
надання послуг сільськогосподарською
технікою разом з обслуговуючим
персоналом, як зазначається у КВЕД 01.41.0,
є надання послуг елеваторним
обладнанням.

Однак, суд касаційної інстанції вважає
такі висновки судів попередніх
інстанцій безпідставними та
передчасними, враховуючи наступне.

Згідно пп.8-1.15.2 п.8-1.15 ст.8-1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин)
діяльністю у сфері сільського
господарства є виробництво продукції
рослинництва, а саме: рослинних
культур, а також вирощення фруктів,
овочів, квітів та декоративних рослин
(у відкритих та закритих ґрунтах),
грибів, насіння, прянощів, саджанців та
водоростей, а також їхні обробка,
переробка та або/консервація.

На підставі п.8-1.6 ст.8-1 Закону України
«Про податок на додану вартість»
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є поставка вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
виробничих потужностях, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів (послуг) становить не менше 75
відсотків вартості всіх товарів
(послуг), поставлених протягом
попередніх дванадцяти послідовних
звітних податкових періодів сукупно.

Відповідно до пп. 8-1.15.6 п.8-1.15 ст.8-1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» обробка чи переробка
продукції, одержаної в результаті
діяльності платника податку у сфері
сільського та лісового господарства і
рибальства, вважається діяльністю у
сфері сільського та лісового
господарства і рибальства за умови,
якщо така продукція вирощується,
виловлюється або збирається
(заготовлюється) безпосередньо
платником податку (крім їх придбання у
інших осіб).

За змістом п.8-1.2 ст.8-1 названого Закону
згідно із спеціальним режимом
оподаткування сума податку на додану
вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів
(послуг), не підлягає сплаті до бюджету
та повністю залишається у
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, а за
наявності залишку такої суми податку -
для інших виробничих цілей.

Постановою Кабінету Міністрів України
№23 від 21.12.2009 затверджено перелік видів
діяльності на які поширюються норми
статті 8-1 Закону України «Про податок
на додану вартість», зокрема, ці норми
поширюються на діяльність за КВЕД 01.41.0
«Надання послуг у рослинництві».

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Котовське зерно» протягом 2010 року
надавались послуги із приймання,
сушіння, зберігання, відвантаження та
нарахування доплат за послуги по
відвантаженню у вихідні дні зерна
стороннім організаціям, вартість яких
підприємство відносило до скорочених
декларацій з податку на додану
вартість.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку про обґрунтованість
дій позивача по віднесенню до
скорочених декларацій з ПДВ вартості
усіх вказаних послуг, обмежившись лише
встановленням факту, що вид діяльності
за КВЕД 01.41.0 включений до свідоцтва
платника ПДВ позивача.

Між тим, колегія суддів зазначає, що
КВЕД 01.41.0 «Надання послуг у
рослинництві» включає в себе, зокрема,
надання послуг із збирання врожаю та
підготування продукції до первинної
реалізації: очищення, сушіння, різання,
сортування, сушіння, дезінфекція,
покривання воском, полірування,
пакування, лущення, замочування,
охолодження чи пакування навалом
включно з фасуванням у безкисневому
середовищі.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що судам необхідно дослідити фактичні
обставини та встановити, чи надавались
позивачем протягом спірного періоду
послуги, на які поширюється дія
постанови Кабінету Міністрів України
№23 від 21.12.2009, та, з врахуванням
встановленого, перевірити доводи
відповідача щодо наявності порушень
позивачем положень Закону України «Про
податок на додану вартість».

Вищевказані обставини та фактичні дані
залишилися поза межами дослідження
судами першої та апеляційної
інстанцій, що з урахуванням
повноважень касаційного суду (які не
дають касаційній інстанції права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні)
виключає можливість перевірити Вищим
адміністративним судом України
правильність висновків судів
попередніх інстанцій в цілому по суті
спору.

З огляду на неповноту встановлення
судами усіх обставин справи, що входять
до предмету доказування, оскаржувані
судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції відповідно до
ст.227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи судам
слід взяти до уваги вищевикладене,
встановити повно і правильно фактичні
обставини відповідно до заявлених
позовних вимог та предмету доказування
у справі та, в залежності від
встановленого й у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, вирішити даний спір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 55, 160, 221, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Допустити заміну відповідача
(Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції Одеської області)
його правонаступником - Котовською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Одеській Області.

2. Касаційну скаргу заступника
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Котовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби
задовольнити частково.

3. Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 01.03.2012 та
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2012
скасувати та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль О.А. Моторний