Справа № 872/807/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2013 р. справа № 2а/0470/12588/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26 листопада 2012 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пульс АМ»
до Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Пульс АМ» звернулось з
вищевказаним позовом до суду в якому,
просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 17.10.2012р.
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 420793,75
грн., та № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 153016,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що висновки викладені
податковим органом в акті перевірки
про допущенні порушення, зроблені з тих
міркувань, що господарські операції з
ПП «Сервістранс-Н-08» в яких приймало
участь ТОВ «Пульс АМ», не спричинили
реального настання юридичних
наслідків, вказані договори є
нікчемними. Вважає, що таке рішення
податкового органу є безпідставним,
оскільки всі зобов'язання між ТОВ
«Пульс АМ» та його контрагентом ПП
«Сервістранс-Н-08»виконані у повному
обсязі та підтверджуються належним
чином оформленими первинними
документами.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26 листопада 2012 року позов задоволений.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Дніпропетровська МДПІ
Дніпропетровської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення яким відмовити у
задоволенні позовних вимог. Вказує на
те, що правочини укладені ТОВ «Пульс
АМ» з ПП «Сервістранс-Н-08» є фіктивними,
не спричиняють реального настання
правових наслідків, що підтверджується
постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 05.08.2011 року,
крім того при перевірці позивачем не
було надано товарно-транспортні
накладні для підтвердження руху
товару.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що податковим
органом що з 03.09.2012р. по 07.09.2012р. на
підставі п.п.78.1.1 п. 78.1 ст.78, ст.79
Податкового кодексу України, згідно
наказу від 03.09.2012 року №590 проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Пульс АМ» з питань вимог
податкового та іншого законодавства
про взаємодії господарських відносин
із платником податків з ПП
«Сервістранс-Н-08» за період з 01.07.2009р. по
01.08.2012р.

За результатами перевірки 18.09.2012р.
Дніпропетровською МДПІ складено акт №
418/222/35896796., яким встановлено порушення:

1) п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» в результаті чого
занижено податок на прибуток у сумі 336
635 грн.;

2) п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 122 412,79
грн. (а.с.33).

На підставі акту перевірки,
Дніпропетровською МДПІ було винесено
податкові повідомлення-рішення від
17.10.2012р.:

1) № про збільшення суми грошового
зобов'язання ТОВ «Пульс АМ» з податку
на прибуток приватних підприємств у
розмірі 420793,75 грн., у тому числі за
основним платежем 336635 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 84158,75
грн.);

2) № про збільшення суми грошового
зобов'язання ТОВ «Пульс АМ» з податку
на додану вартість у розмірі 153016,20 грн.,
у тому числі за основним платежем 122413
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 30603,2 грн. (а.с.51).

В ході перевірки встановлено, що між ПП
«Сервістранс-Н-08» (продавець) та ТОВ
«Пульс АМ» (покупець) укладено договір
від 04.08.2009р. № 01-8/09 купівлі-продажу
товару. На виконання зазначеного
договору було виписано видаткові та
податкові накладні, та виписані
рахунки .

Сума податку на додану вартість за
вищезазначеною податковою накладною
ТОВ «Пульс АМ» включено до податкового
кредиту відповідного періоду,
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних, які відповідають
даним додатку 5 до податкових
декларацій з податку на додану
вартість та даним декларацій з податку
на додану вартість.

Відповідно до п. 1.32. ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

До валових витрат виробництва та обігу,
відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» відносяться сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст.. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються: суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Не включаються до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку (пп. 5.3.9. п.
5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»).

Таким чином згідно вказаної норми не
включаються до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами.

У акті перевірки не визначено та не
виявлено перевіряючими відсутність у
Позивача розрахункових, платіжних та
інших документів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку в
порушення пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
№168/97 податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів оплату
вартості таких робіт (послуг).

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
платник податку - особа, яка згідно з
цим Законом зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем, або
особа, яка імпортує товари на митну
територію України.

Платники податку, визначені у
підпунктах «а», «в», «г», «д» пункту 10.1
статті 10, відповідають за дотримання
достовірності та своєчасності
визначення сум податку, а також за
повноту та своєчасність його внесення
до бюджету відповідно до закону (п.10.2.
ст.10 Закону).

Таким чином, як випливає з
вищенаведеного, сама по собі несплата
податку продавцем (у тому числі в разі
ухилення від сплати) при фактичному
здійсненні господарської операції не
впливає на податковий кредит покупця
та суму бюджетного відшкодування.

Отже, податкові органи не можуть
нараховувати податок на додану
вартість та накладати штрафні санкції
на покупця при несплаті цього податку
продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав
для такого нарахування та накладання
штрафних санкцій.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
товарно-матеріальні цінності придбані
позивачем у ПП «Сервістранс-Н-08» були
використанні у власній господарській
діяльності позивача.

Висновками перевірки та судом першої
інстанції не встановлено жодного
фактичного порушення позивачем вимог
наведених норм законодавства, яке б
позбавляло позивача права на
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
постачальників при створенні
підприємства та здійсненні
господарської діяльності або через
відсутність висновків зустрічних
перевірок зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування валових витрат та
податкового кредиту та донарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток.

Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
постачальниками з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями
постачальників чи сприяння ухиленню
постачальниками товару від виконання
податкових зобов'язань може слугувати
підставою для відмови у праві на валові
витрати та податковий кредит.

Частиною 1 статті 228 ЦК України
передбачено, що правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Зміст наведеної норми свідчить на
користь висновку, що законодавець
відокремив порушення публічного
порядку від інших підстав нікчемності
правочинів та передбачив наявність
умислу сторін (сторони) на незаконний
результат, а також суперечність його
публічно-правовим актам держави.

Постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 05.08.2011р. по
справі №1-302/11 не встановлено вини ТОВ
«Пульс АМ» у здійсненні фіктивного
підприємництва по взаємовідносинам з
ПП «Сервістранс-Н-08», а тому судом
першої інстанції зроблено вірний
висновок про те, що остання не
підтверджує фіктивність господарської
діяльності ТОВ «Пульс АМ».

На момент здійснення господарських
операцій, обґрунтованість віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість за якими не
визнала податкова інспекція, продавець
знаходився в Єдиному державному
реєстрі, а також мав свідоцтво про
реєстрацію платником податку на додану
вартість.

За таких обставин покупець не може
нести відповідальність як за несплату
податків продавцями, так і за можливу
недостовірність відомостей про них,
включених до Єдиного державного
реєстру, за умови необізнаності
покупця щодо такої.

Чинним на момент розгляду справи
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» було встановлено,
що, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін. Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, є недостовірними і
були внесені до нього, то третя особа
може посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними (ч.1, ч.2
ст.18 Закону).

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26 листопада 2012 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова