Справа № 2а-4181/11/2170
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Київ К/800/31134/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 7 листопада
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року

у справі № 2а-4181/11/2170

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та

обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної

податкової
адміністрації України у Херсонській
області,

Начальника управління
Департаменту контролю за виробництвом
та

обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної

податкової
адміністрації України у Херсонській
області - Танань Галини

Валентинівни

про визнання
протиправними дій та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
(надалі також - ФОП ОСОБА_4, позивач)
звернувся до суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Херсонській
області, Начальника управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Херсонській області - Танань Галини
Валентинівни про визнання
протиправними дії начальника
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Херсонській
області Танань Галини Валентинівни
(надалі - Начальник управління) в
частині прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій від 14
липня 2011 року за № -32 про
накладення штрафу на ОСОБА_4 у сумі 6800
грн.; скасування рішення Начальника
управління про застосування
фінансових санкцій від 14 липня 2011 року
за № -32 про накладення штрафу на
ОСОБА_4 у сумі 6800 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 7 листопада
2011 року у задоволенні позову
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
скасування рішення Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Херсонській області (надалі -
Управління) від 14 липня 2011 року №
-32 про накладення штрафу у сумі 6800
грн. відмовлено. В решті вимог
провадження у справі закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2013
року апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 7
листопада 2011 року - без змін.

Позивач в касаційній скарзі, вказуючи
на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, просить постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 7 листопада
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року скасувати і
прийняти нову ухвалу, якою
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, не погоджуючись із
касаційною скаргою, подав письмове
заперечення, в якому просить постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 7 листопада
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року залишити без змін,
а касаційну скаргу - без задоволення, з
огляду на її безпідставність та
необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Так, фактичною підставою для
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. на
підставі рішення про застосування
фінансових санкцій від 14 липня 2011 року
№ -32, з приводу правомірності
якого виник спір, стали висновки
відповідача про порушення позивачем
вимог статті 15-3 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а саме продаж
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
фактично не погоджується із
оспорюваним рішенням про застосування
штрафних санкцій з огляду на те, що
відсутні докази встановлення особи
покупця тютюнових виробів при вчиненні
операції купівлі-продажу товару, а
відтак і відсутні і підстави для
тверджень про придбання неповнолітнім
тютюнових виробів 6 липня 2011 року в
кіоску, а постанова Суворовського
районного суду Херсонської області
суду від 19 вересня 2011 року спростовує
факт вчинення адміністративного
проступку за вчинене правопорушення
передбачене частиною 2 статті 156
Кодексу України про адміністративні
проступки.

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій на підставі належних та
допустимих, в розумінні положень
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України, доказів, а саме:
фіскальним чеком від 6 липня 2011 року №
8448; копією форми №1 відносно ОСОБА_6, що
підтверджує число, місяць та рік
народження особи; письмовими
поясненнями продавця ОСОБА_7, яка
підтвердила факт продажу тютюнових
виробів неповнолітньому; письмовими
поясненнями ОСОБА_6, що вказав на
обставини купівлі-продажу сигарет,
встановили факт продажу ОСОБА_7 (під час
контрольного заходу назвала себе
продавцем) сигарет неповнолітньому
ОСОБА_6

Крім того, судами попередніх
інстанцій надано вірну оцінку
постанові Суворовського районного
суду Херсонської області суду від 19
вересня 2011 року, якою скасована
постанова Управління у справах захисту
споживачів від 22 серпня 2011 року про
притягнення ОСОБА_7 до
адміністративної відповідальності, як
такій, що не спростовує факту продажу
особі, яка не досягла 18 років тютюнових
виробів, оскільки зі змісту вказаного
судового рішення слідує, що підставою
для скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності був факт того, що на
момент проведення перевірки ОСОБА_7 не
була суб'єктом, які можуть бути
притягнуті до відповідальності за
порушення вимог статті 156 Кодексу
України про адміністративні проступки.
Однак вказане судове рішення не
спростовує факту продажу алкогольного
напою особі, яка не досягла 18 років.

Відповідно до статті 153 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» забороняється
продаж тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

У відповідності до положень статті 17
зазначеного вище Закону до суб'єктів
господарювання, крім іншого,
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів за порушення вимог
статті 153 цього Закону - 6800 грн.

За таких обставин, з огляду на те, що
позивачем не доведено обставин
протиправності рішення про
застосування фінансових санкцій від 14
липня 2011 року за № -32 про
накладення штрафу на ОСОБА_4 у сумі 6800
грн., а відповідачем виконано свій
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
не знаходить свого підтвердження
матеріалами справи та не ґрунтується
на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів,
перевіривши у межах касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу відхилити, а оскаржувані
рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 7 листопада
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь справі та може
бути переглянута з підстав
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко