Справа № 752/1938/14-а
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/1938/14-а
Провадження №: 2-а/752/128/14
ПОСТАНОВА

іменем
України

18.02.2014 Голосіївський райсуд м.
Києва

в складі головуючого судді
Чередніченко Н.П. з участю секретаряза
участю секретаря судового засідання
Фаренюк А.О. , розглянувши у відкритому
судовому засідання адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовною заявою, в якій просив
визнати дії відповідача Управління
пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
відмову в виплаті грошової допомоги в
розмірі десяти місячних пенсій
незаконними та протиправними та
зобов'язати відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
здійснити нарахування та виплату
грошової допомоги в розмірі десяти
місячних пенсій. Свої позовні вимоги
мотивував тим, що в період з 30.12.1981 р. по
01.04.1987 р. працював в Київському
науково-дослідному інституті
отоларингології на посаді молодшого
наукового співробітника відділення
запальних захворювань. Під час роботи
фактично виконував роботу
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна.

Під час розгляду справи
представник позивача підтримав позов
з наведених вище підстав та пояснив, що
фактичний допуск ОСОБА_1 до роботи
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
свідчить про встановлення трудових
відносин з приводу обіймання посади
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна,
що в свою чергу дає право позивачу
врахувати період такої роботи в
спеціальний трудовий стаж, який дає
право на призначення грошової
допомоги.

Представник відповідача-
Управління пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва - позов
не визнала з підстав його
безпідставності та
неаргументованості. Зокрема
пославшись на відсутність доказів
роботи позивача на посаді
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна,
відмітивши, що в довідці від 28.08.2013 р. №
129 зазначено, що позивач працював у
Київському науково-дослідному
інституті отоларингології на посаді
молодшого наукового співробітника
відділення запальних захворювань.

Заслухавши пояснення
представників сторін, які прибули до
суду, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що позивач
працював в період з 30.12.1981 р. по 01.04.1987 р.
в Київському науково-дослідному
інституті отоларингології на посаді
молодшого наукового співробітника
відділення запальних захворювань. Під
час роботи фактично виконував роботу
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна,
що підтверджується довідкою від 28.08.2013
р. № 129.

Фактично позивача було допущено
до роботи лікаря-отоларинголога в
ЛОР-відділенні клінічної лікарні № 23
ім. М. І. Калініна.

Відповідно до ст. 24 КзпП України
трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказу чи розпорядження не
було видано, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Відповідно до пункту 71 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" особам, які на
день досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів "е"
- "ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011 р.
N 1191 "Про затвердження Порядку
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової
допомоги, та її виплати" встановлено, що
до страхового стажу, що визначає право
на виплату грошової допомоги,
зараховуються періоди роботи в
закладах та установах державної та
комунальної форми власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Стаття 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" встановлює, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років"
встановлено перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
зокрема робота в лікарняних закладах
на посаді лікаря та середнього
медичного персоналу (незалежно від
найменування посад).

Відповідно до ст. 19 Конституції
України посадові особи мають діяти в
межах та спосіб, передбачений законами
України.

Як встановлено судом та
підтверджується довідкою від 28.08.2013 р.
№ 129 позивач під час своєї роботи в
період з 30.12.1981 р. по 01.04..1987 р. фактично
виконував роботу
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна.
На підтвердження перебування на посаді
лікаря в закладі охорони здоров'я
свідчить і те, що позивача було
фактично допущено до роботи лікаря, в
зв'язку з чим він, перебуваючи у
трудових відносинах, виконував роботу
лікаря у закладі охорони здоров'я, тим
самим обіймаючи посаду лікаря.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що відповідач Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва діяло не
в межах та спосіб, передбачений
законами України, необґрунтовано, без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Отже, враховуючи неправомірність
відмови позивача у виплаті грошової
допомоги суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
підставними та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідач не спростував доводів
позивача і наданих ним доказів про
наявність підстав для виплати грошової
допомоги. Заперечення представника
відповідача про те, що відсутні докази
роботи позивача на посаді
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна
є безпідставними та спростовуються
матеріалами справи. Само по собі
заперечення існування доказів роботи
позивача на посаді
лікаря-отоларинголога в ЛОР-відділенні
клінічної лікарні № 23 ім. М. І. Калініна
є довільним трактуванням доказового
змісту тих доказів, які були надані
позивачем. Будь-яких інших доказів
відповідач в обґрунтування свої
заперечень суду не надав та не
повідомив про їх існування. За таких
обставин суд критично оцінює доводи
відповідача, зауважуючи, що ним на
виконання вимог ч. 2 ст.71 КАС України не
доведена правомірність свого рішення.

Керуючись пунктом 71 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ст. 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 р. N 1191,
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 р. N 909, ст. 2, 9, 11, 69, 70, 71,
76, 79, 86, 138, 158-163, 167 КАС України, суд ,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління пенсійного фонду України
в Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання вчинити
діїзадовольнити.

Визнати рішення Управлінн
пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
відмову в виплаті грошової допомоги
ОСОБА_1 в розмірі десяти місячних
пенсій незаконними та протиправними.

Зобов'язати відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
здійснити нарахування та виплату
грошової допомоги в розмірі десяти
місячних пенсій ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції протягом
десяти днів апеляційної скарги.

Суддя