Справа № 2а-1970/777/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Справа
№ 86487/12/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Попка Я.С., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі Тернопільської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, управління
Державної казначейської служби
України у м. Тернополі Тернопільської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати незаконною
відмову управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі (далі - УПФ
України в м. Тернополі) щодо повернення
йому збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій
купівлі-продажу нерухомого майна та
зобов'язати відповідача надати подання
до управління Державної казначейської
служби України у м. Тернополі для
повернення позивачу 1121,00 грн. збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2012
року у справі № 2а-1970/777/12 вказаний
адміністративний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ
України в м. Тернополі просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що, оскільки Пенсійний
фонд України не володіє інформацією
стосовно прав власності на нерухоме
майно, тому відмова УПФ України в м.
Тернополі від 29.02.2012 року щодо
повернення позивачу збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1121,00 грн. є
правомірною.

Крім того, зазначає, що позивачем не
доведено, що житло ним придбавалося
вперше.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того,
що 31 серпня 2011 року позивач, згідно з
договором купівлі-продажу квартири,
укладеного із ОСОБА_2, який посвідчений
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований в реєстрі за № 1467,
придбав однокімнатну квартиру, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Пунктом 3 даного договору
купівлі-продажу квартири від 31 серпня
2010 року встановлено, що загальна
вартість квартири, що відчужується,
становила 112044,00 грн.

На виконання п. 18 вказаного договору та
п. 15-3 Порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1740 від 03 листопада 1998 року, при
придбанні житлової квартири позивач 31
серпня 2011 року сплатив збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі одного відсотка
від договірної вартості квартири у
розмірі 1121,00 грн. згідно квитанції № ПН
327 від 31 серпня 2011 року.

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
УПФ України у м. Тернополі із письмовою
заявою про повернення помилково
сплаченого ним 31 серпня 2011 року збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна у розмірі 1121,00 грн.,
однак 29 лютого 2012 року УПФ України у м.
Тернополі листом за вих. № 2867/04
повідомило позивача про те, що підстави
для повернення сплаченого ним збору
немає, - через відсутність належної
інформації щодо реєстрації прав
власності на нерухоме майно за ОСОБА_1

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що відмова відповідача щодо
повернення помилково сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування при придбаванні
нерухомого майна є неправомірною,
оскільки позивачем надано докази факту
придбання житла вперше, а саме витяг з
Державного реєстру правочинів № 11157734
від 29.03.2012 року, відповідно до якого за
параметрами запиту: ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, фізична
особа - в Державному реєстрі правочинів
знайдено лише 1 запис, а саме:
реєстрація правочину - договору
купівлі-продажу квартири від 31.08.2011
року, посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_3; довідку
ТВБВ № 10019/048 філії - Тернопільського
обласного управління Ощадбанку від
29.03.2012 року за вих. № 2229 про те що, ОСОБА_1
житловий чек на приватизацію не
отримано. Відтак, на думку суду першої
інстанції, помилково сплачені кошти
позивачу слід повернути.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального і процесуального
права та є правильними.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», платниками
збору з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна є підприємства,
установи та організації незалежно від
форм власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ, організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій
згідно із Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені Порядком
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 року № 1740.

Відповідно до п. 151 Порядку сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна сплачується
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності та фізичними особами, які
придбавають нерухоме майно, у розмірі 1
відсотка від вартості нерухомого
майна, зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»,
державний реєстр прав на нерухоме
майно та їх обмежень - єдина державна
інформаційна система, яка містить
відомості про речові права на нерухоме
майно, їх обмеження, суб'єктів речових
прав, технічні характеристики об'єктів
нерухомого майна (будівель, споруд
тощо), кадастровий план земельної
ділянки, а також відомості про
правочини, вчинені щодо таких об'єктів
нерухомого майна.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» платники збору, визначені
п.п. 6, 7, 9 і 10 ст. 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Підпунктом 7 п. 4 Положення про Державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року № 460/2011,
Казначейство України відповідно до
покладених завдань здійснює
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до бюджету, за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету.

Відповідно до додатку до постанови
Кабінету міністрів України від 16.02.2011
року № 106 «Деякі питання ведення обліку
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету»,
контроль за справлянням (стягненням) до
бюджету надходжень, що обліковуються
за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з
операцій придбання (купівлі-продажу)
нерухомого майна» покладено на
Пенсійний фонд України.

Оскільки ОСОБА_1 сплатив до бюджету
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування при укладанні
вперше договору купівлі-продажу житла,
а відсутність персоніфікованого
обліку переходу прав власності, не може
слугувати підставою для відмови
позивачеві в поверненні збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, від сплати якого позивач
звільнений Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що УПФ України в м.
Тернополі безпідставно відмовило
позивачеві у поверненні збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1121,00 грн., сплаченого
при придбанні житла вперше.

З огляду на викладене, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм належну
правову оцінку, а відтак подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ
:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2012
року у справі № 2а-1970/777/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

Л.П.Іщук