Справа № 539/76/14-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.Справа № 539/76/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 10.02.2014р. по
справі № 539/76/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Лубенському районі
Полтавської області

про визнання дій неправомірними та
призначення пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець Відділу ДВС
Лубенського міськрайонного управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про зміну і порядку виконання судового
рішення суду, а саме: стягнути з
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Лубнах та Лубенському районі на
користь ОСОБА_2 суму нарахувань в
розмірі 86654,07 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 10 лютого
2014 року подання державного виконавця
Відділу ДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції про
зміну і порядку виконання судового
рішення суду задоволено. Змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області по справі №2-624/10
року від 09.03.2010 року за позовом ОСОБА_1
до УПФ України в Лубенському районі про
визнання дій неправомірними та
перерахунок пенсії, а саме: стягнути з
Управління Пенсійного фонду в м. Лубнах
та Лубенського району Полтавської
області на користь ОСОБА_1 суму
нарахувань в розмірі 86654,07 грн.

Не погодившись із судовим рішенням,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, в
апеляційній скарзі Управління
Пенсійного Фонду України в м.Лубнах
просить скасувати рішення суду та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга відповідно до
положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає задоволенню, оскаржуване
судове рішення - скасуванню з
прийняттям нового судового рішення про
відмову в задоволенні заяви державного
виконавця.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 09.03.2010 року, яка набрала
чинності 29.09.2010 року, видано виконавчий
лист №2-а-624/10 року 14.12.2011 року щодо
зобов'язання УПФ України в Лубенському
районі з 16.12.2009 року нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1, як інваліду 2 групи
по захворюванню, пов'язаному з
Чорнобильською катастрофою у розмірі
не менше 8 мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ст.28 ч.1 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ЗУ «Про державний
бюджет України» на відповідний рік, ст.1
ЗУ «Про встановлення прожиткового
мінімуму та мінімальної заробітної
плати від 20.10.2009 року; зобов'язання УПФ
України в Лубенському районі з 16.12.2009
року нарахувати та виплачувати ОСОБА_1,
як інваліду 2 групи по захворюванню,
пов'язаному з Чорнобильською
катастрофою пенсію, відповідно до ст.54
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком з
урахуванням ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» та ЗУ «Про державний
бюджет України» на відповідний рік, ст.1
ЗУ «Про встановлення прожиткового
мінімуму та мінімальної заробітної
плати від 20.10.2009 року.

Згідно довідки №289 від 05.12.2013 року,
наданої боржником УПФ України в
м.Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області, відповідно до
вищевказаної постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 09.03.2010 року проведено
перерахунок суми основної та
додаткової пенсії ОСОБА_1 та нараховано
86654,07грн.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 09.03.2010 року та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
Відділу ДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Наведене не враховано судом першої
інстанції при вирішенні питання щодо
зміни способу виконання постанови.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та прийняття нового
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 10 лютого 2014
року підлягає скасуванню з прийняттям
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви Державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управлінні юстиції у
Полтавській області про зміну порядку
і способу виконання постанови.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, п. 6 ст.
199, ст.ст. 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.Лубнах
задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 10 лютого
2014 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення про
відмову в задоволені заяви державного
виконавця Відділу ДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М.
Макаренко Я.М.

Повний текст ухвали виготовлений
17.03.2014 р.