Справа № 2а-9110/11/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/18944/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Генеральної
прокуратури України про зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 серпня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 24.06.2011 року звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Генеральної прокуратури України про
визнання протиправними дій щодо
відмови у наданні права на особистий
прийом керівництвом, зобов'язання
провести особистий прийом
керівництвом Генпрокуратури України
та прийняти звернення до провадження.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
серпня 2011 року в задоволені
адміністративного позову відмовлено в
повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2012
року постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
серпня 2011 року залишено без змін.

Позивачі не погодились з постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 серпня 2011 року та
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2012
року, і звернулись до суду з касаційною
скаргою, в який просять скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26 серпня 2011 року
разом з ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2012 року і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

На адресу Генпрокуратури України
неодноразово надходили скарги від
ОСОБА_4 щодо незгоди із закриттям
кримінальної справи, порушеної за
фактом смерті його неповнолітнього
сина.

На зазначені скарги Генеральним
прокурором України надано відповідь №
06/2-5212-95 від 20.10.2010 року, в якій викладено,
що в зверненнях позивача немає жодних
нових доводів, які б свідчили про
можливе умисне вбивство. В цьому ж
листі Генеральним прокурором України
було зазначено, що оскільки звернення
позивача неодноразово розглядались
Генпрокуратурою України та на них
надавалися вичерпні відповіді, згідно
зі ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» провадження за скаргами
позивача припиняється і в подальшому
розглядатись не будуть.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
звернення громадян» не розглядаються
повторні звернення одним і тим же
органом від одного і того громадянина з
одного і того ж питання, якщо перше
вирішено по суті.

Позивач звернувся до Народного
депутата України Володимира Даниленка
з проханням надати сприяння щодо
організації особистого прийому
позивачу Генеральним прокурором
України з питання щодо неналежного
розслідування кримінальної справи.

Керуючись Законом України «Про статус
народного депутата України» народний
депутат України Володимир Даниленко
звернувся до Генпрокуратури України із
депутатськими зверненнями №476/11-58 від
03.02.2011 року та від 25.02.2011 року щодо
прийняття позивача на особистий прийом
Генеральним прокурором України.

За результатами розгляду вказаних
звернень, листами заступника
Генерального прокурора України №19-5212-95
від 18.02.2011 року та першого заступника
Генерального прокурора України №19-5212-95
від 11.03.2011 року, народного депутата
України Володимира Даниленка
проінформовано про відсутність
підстав для особистого прийому
позивача Генеральним прокурором
України.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що відповідач діяв відповідно
до вимог чинного законодавства,
надавши відповідь по суті, в межах
своїх повноважень та компетенції, у
термін, передбачений законом.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, що зобов'язані
розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції
України встановлено, що кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 15 Закону органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Згідно з п. 1.5. Наказу № 9гн «Про
організацію роботи з розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України»
прокурори повинні забезпечувати
здійснення безперешкодного і
регулярного особистого прийому
громадян, неухильне дотримання
затверджених графіків і порядку
особистого прийому.

Порядок організації особистого
прийому в органах прокуратури
визначений у розділі 7 Наказу № 9гн,
відповідно до якого у Генпрокуратурі
України особистий прийом громадян,
представників державних і громадських
організації, а також інших осіб
здійснюється управлінням розгляду
звернень та прийому громадян у день їх
звернення за участю галузевих
підрозділів (п. 7.1. Наказу № 9гн).

В свою чергу, відповідно до п. 2.2.
зазначеного Наказу, управління
розгляду звернень та прийому громадян
зобов'язані безпосередньо розглядати
депутатські документи, первинні
звернення, за необхідності надсилати
їх до відповідних відомств, приймати
громадян та юридичних осіб,
організовувати їх прийом керівництвом,
працівниками інших структурних
підрозділів.

Відповідно до п.7.4. Наказу № 9 гн,
особистий прийом керівництвом
Генпрокуратури України здійснюється
згідно із затвердженим Генеральним
прокурором України графіком та
встановленим розпорядником.
Генеральний прокурор України приймає
громадян та інших осіб за попереднім
записом (але не в день прийому) за
зверненнями, якщо у задоволенні їх
раніше відмовлено його заступниками.

Особистий прийом Генерального
прокурора України може бути
організований також за його прямим
дорученням.

Таким чином, відповідно до п. 7.4. Наказу
№ 9гн, Генеральний прокурор України
може проводити особистий прийом в
таких випадках:

-якщо Генеральний прокурор України
надасть відповідне пряме доручення,
або

-за попереднім записом (але не вдень
прийому) за зверненнями, якщо у
задоволені їх раніше відмовлено його
заступниками.

Особистого доручення Генерального
прокурора України на проведення
прийому позивачів надано не було. Крім
того, встановлено відсутність
звернень, щодо задоволення яких
позивачу було відмовлено заступниками
Генерального прокурора України.

Таким чином, заступники Генерального
прокурора України не розглядали
безпосередньо звернення позивача, а
відповідали на звернення народного
депутата України Даниленка В. А. щодо
питання організації особистого
прийому із Генеральним прокурором.
Натомість, положення п.7.4 Інструкції №
9гн чітко передбачають необхідність
отримання негативних відповідей від
заступників Генерального прокурора
України на особисті звернення
скаржників, суд касаційної інстанції
вважає, що відповідач діяв в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 серпня 2011 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2012 року ґрунтується на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 серпня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін