Справа № 554/13090/13-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.Справа № 554/13090/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві на постанову Октябрського
районного суду м. Полтава від
17.12.2013р. по справі № 554/13090/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до відповідача управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтава про визнання дій
щодо незарахування йому трудового
стажу за записом у трудовій книжці за №
1 від 01 січня 1940 року згідно довідки від
01 січня 1940 року № 317 протиправними та
зобов'язання зарахувати трудовий стаж
згідно запису у трудовій книжці за № 1
від 01 січня 1940 року згідно довідки від 01
січня 1940 року № 317 у розмірі 4 роки 8
місяців 1 день, посилаючись на те, що він
у серпні 2013 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтава із
заявою про врахування до його
загального трудового стажу п'ять років
стажу роботи до поступлення на роботу у
радгосп «Лібертай», згідно внесеного
запису у трудовій книжці під № 1 від 01
січня 1940 року на підставі довідок № 317
від 01 січня 1940 року, № 1 від 10 січня 1940
року та від 29 квітня 1940 року. Вказаний
запис до трудової книжки про його
трудовий стаж до поступлення на роботу
в радгосп «Лібертай» внесений
відповідно до чинного на той час
законодавства, оскільки він працював
до поступлення на роботу у радгосп у
споживчій спілці на залізо-дорожній
станції «Руденківка» Новосанжарського
району, де виконував роботу по збиванню
деревинних ящиків, потім працював у с.
Пологи Новосанжарського району, де
розвозив на бричці воду у бочці.
Відповідач зарахував до його трудового
стажу лише 3 місяці 29 днів, а в
зарахуванні решти 4 років 8 місяців 1 дня
відмовив, оскільки на початок його
роботи по договору найму було лише 10
років, що суперечило чинному на той час
законодавству. Вважає, що управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтава незаконно відмовило
йому у зарахування трудового стажу,
тому звернувся до суду з позовом.

Постановою Октябрського районного
суду в м. Полтава від 17.12.13р. задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову якою відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача та представник
відповідача у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, письмових
заперечень, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що ОСОБА_1 як пенсіонер, знаходиться на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтава.

З копії трудової книжки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від 30 квітня 1951 року
вбачається, що згідно запису в трудовій
книжці від 01 січня 1940 року, від 10 січня
1940 року та 29 квітня 1940 року стаж роботи
по найму до вступу в радгосп «Лібертай»
5 років. Запис внесений на підставі
довідок від 01 січня 1940 року № 317, від 10
січня 1940 року № 1 та від 29 квітня 1940 року
(а.с.7).

Вказані довідки були надані позивачем
до вступу до радгоспу «Лібертай» 01
червня 1946 року, про що зроблений в
трудовій книжці запис під № 1 (а.с.7).

У серпні 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві із
заявою про врахування до загального
трудового стажу - п'ять років стажу
роботи до постановляння на роботу у
радгосп "Лібертай".

Листом від 27.08.2013 року № 270/К-04
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві
повідомило позивачу про зарахування до
загального стажу періоду роботи з
01.01.1940 р. по 29.04.1940 р., тобто 3 місяці 29
днів та про відмову в зарахуванні стажу
роботи за період з 01.01.1940 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
недосягнення позивачем 15 річного віку,
що передбачено ст. 188 КЗпП України, з
якого дозволяється прийняття на роботу
за згодою одного з батьків, або особи,
що його замінює, не спростовує факту
трудової діяльності ОСОБА_1 по найму до
вступу в радгосп «Лібертай». Доказів
того, що останній не працював до 01 січня
1940 року протягом 5 років відповідачем
не надано, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 р. № 637 Основним документом,
що підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як вбачається з матеріалів справи, у
наданій позивачем копії трудової
книжки від 30 квітня 1951 року міститься
запис від 01 січня 1940 року, від 10 січня 1940
року та 29 квітня 1940 року стаж роботи по
найму до вступу в радгосп «Лібертай» 5
років. Запис внесений на підставі
довідок від 01 січня 1940 року № 317, від 10
січня 1940 року № 1 та від 29 квітня 1940 року
(а.с.7).

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтава від 27 серпня 2013 року
за вих.№270/К-04 при перерахунку пенсії
зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи 5 років
на підставі довідок від 01 січня 1940 року
за № 917, 10 січня 1940 року за № 1 та 29
квітня 1940 року не виявилося можливим,
оскільки він розпочав свою трудову
діяльність в 10 річному віці, що
суперечило законодавству (а.с.5).

Тобто, відповідач зарахував до
загального трудового стажу позивача 3
місяці 29 днів, решта 4 роки 8 місяців 1
день не враховані при перерахунку
пенсії.

Згідно з п.п. в) п.10 Постанови Ради
народних комісарів Союзу РСР від 20
грудня 1938 року «Про ведення трудових
книжок», в розділі «Відомості про
роботу» перш за все вноситься
наступний запис по графі 3: «Загальний
стаж роботи по найму до вступу на
підприємство (установу), яке видає
Трудову книжку, складає стільки-то
років». В графі 4 відповідно пишеться:
«Підтверджений документами стаж
стільки-то років і записаний зі слів
стаж стільки-то років».

Згідно п.п. г) п.10 вказаної Постанови
далі пишеться у вигляді заголовку
найменування підприємства (установи),
яке видає Трудову книжку.

Матеріалами справи підтверджено, що
зазначені записи у трудовій книжці
ОСОБА_1 зроблені відповідно до діючого
на той час законодавства та оформлені
правильно.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтава неправомірно відмовило ОСОБА_1
у зарахуванні 4 років 8 місяців 1 дня до
загального трудового стажу під час
перерахунку пенсії, оскільки запис в
трудовій книжці до вступу до радгоспу
«Лібертай» 01 червня 1946 року здійснений
відповідно до п.п. в) п.10 Постанови Ради
народних комісарів Союзу РСР від 20
грудня 1938 року «Про ведення трудових
книжок», яка діяла на той час.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 17.12.2013р. по справі №
554/13090/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.