Справа № 467/2067/13-а
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/2067/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2014 року Арбузинський районний
суд

Миколаївської
області

в складі: головуючої - судді
Кірімової
О.М.,

за участю секретаря -
Торби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Інспектора ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 2 ДПС ДАІ в
Миколаївській області Давиденко
Руслана Олександровича

про

скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 2 ДАІ в
Миколаївській області Давиденко
Руслана Олександровича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 грудня 2013
року інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 2
ДАІ в Миколаївській області Давиденко
Р.О. відносно нього винесено постанову
у справі про адміністративне
правопорушення за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255 грн. Згідно даної постанови
зазначається, що 11.12.2013 року о 09 год. 10
хв. ОСОБА_1 на 90 км. автодороги Р-06
Ульянівка-Миколаїв керуючи
автомобілем ВАЗ 21103, реєстраційний
номер НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху в населеному пункті,
який позначено дорожнім знаком 5,45 ПДР,
та рухався зі швидкістю 83 км/год.
Швидкість руху автомобілю
вимірювалась технічним засобом
«Візир» № 0812510.

Зазначену постанову у справі про
адміністративне правопорушення
позивач вважає необґрунтованою та
такою, що винесена з перевищенням
повноважень суб'єкта владних
повноважень. Так позивачем
зазначається, що 11.12.2013 року він дійсно
рухався на автомобілі ВАЗ 21103 по
території населеного пункту
Благодатне, однак вказує на те, що
швидкість руху автомобіля на даній
ділянці автодороги не перевищувала 60
км/год. Вважає, що швидкість руху
автомобіля зафіксована приладом
«Візир» належить іншому автомобілю,
який рухався у попутному з ним напрямку
та в момент фіксації наздогнав його та
намагався здійснити маневр обгону,
однак помітивши співробітників ДАІ
знову повернувся на смугу свого руху
позаду його автомобіля.

Позивач вважає, що з урахуванням
технічних особливостей вимірювання
швидкості за допомого технічного
засобу «Візир» не можливо
стверджувати, що вимірювана швидкість
руху належить саме його автомобілю та
становить саме 83 км/год. Також,
співробітником ДАІ при складані
протоколу про адміністративне
правопорушення та винесенні постанови
у справі про адміністративне
правопорушення допущено ряд
процесуальних порушень, що дає змогу
дійти висновку про незаконність та
необґрунтованість оскаржуваної
постанови у справі про адміністративне
правопорушення.

В зв'язку з зазначеним позивач просив
визнати протиправними дії суб'єкта
владних повноважень - інспектора ДПС
взводу з обслуговування стаціонарного
посту № 2 ДПС ДАІ в Миколаївській
області Давиденка Р.О. та скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 213045 від
11.12.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позов у повному
обсязі, суду пояснила, що 11 грудня 2013 її
чоловік ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ
21103, номерний знак НОМЕР_1, по території
с. Благодатне в межах допустимої
швидкості руху для даної ділянки
автодороги, а саме зі швидкістю руху, що
не перевищувала 68 км/год. Попереду та
позаду їх автомобіля з різною
швидкістю руху рухались також й інші
транспортні засоби. Крім того
представник позивача зазначає, що
технічний засіб «Візир», за допомого
якого фіксувалась швидкість руху
транспортних засобів, було встановлено
в службову автомобілі ДАІ. Представник
позивача знаходилась в даному
автомобілі в якості пасажира, та сиділа
на передньому пасажирському сидінні.
На вимогу позивача надати документи на
технічний засіб «Візир»
співробітником ДАІ було відмовлено, в
зв'язку з чим швидкість руху,
зафіксовану за допомогою даного
приладу, вважає неналежним доказом
перевищення ОСОБА_1 допустимої
швидкості руху на даній ділянці
автодороги. З огляду на зазначене
постанову у справі про адміністративне
правопорушення вважає не законною та
такою, що підлягає скасуванню.

Інспектор ДПС взводу з ОСП № 2 роти ДПС
ДАІ Давиденко Р.О. в судовому засіданні
пояснив, що 11.12.2013 року ним під час
чергування за допомогою технічного
засобу - радіолокаційного
відеозаписувального вимірювача
швидкості «Визир» було зафіксовано
порушення ПДР, а саме перевищення
допустимої швидкості руху
транспортного засобу ВАЗ 21103, номерний
знак НОМЕР_1, який рухався зі швидкістю
83 км/год. в межах дії дорожнього знаку
5,45 ПДР. Після зупинки даного
транспортного засобу, відносно водія
ОСОБА_1 було складно протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення, у
відповідності до якої на ОСОБА_1 за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП було накладено адміністративне
стягнення у розмірі 255 грн. Зазначає, що
твердження позивача та його
представника, про те, що вимірювана
швидкість руху належить іншому
транспортному засобу, який в той час
рухався позаду автомобіля позивача,
спростовується фотознімками та відео
зйомкою вимірювача швидкості «Визир».
Звертає увагу суду на те, що під час
фіксації автомобіля ВАЗ 21103, номерний
знак НОМЕР_1, з моменту його появи та до
його зупинки, будь-які транспортні
засоби, які б рухались у попутному чи
зустрічному для нього напрямку руху на
даній ділянці автодороги були
відсутні. Разом з цим, відповідачем
суду надано свідоцтво про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
№ 746 від 08.11.2013 року, згідно якого
вимірювач швидкості руху «Визир» №
0112510 у встановленому порядку пройшов
повірку, яка дійсна до 08.11.2014 року.
Зазначив, що даний вимірювач швидкості
входить до переліку технічних засобів,
що використовуються в підрозділах ДАІ
МВС для виявлення та фіксування
порушень правил дорожнього руху та має
відповідне свідоцтво про визнання,
копію якого надав суду. Вважає, що
постанова у справі про адміністративне
правопорушення винесена з урахуванням
вимог ст. 251, 252 КУпАП на підставі
наявних доказів та об'єктивних
обставин справи. З огляду на зазначене
просив суд в задоволенні позовної
заяви відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріалами справи та надані докази,
суд вважає вимоги позивача такими, що
не підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до постанови серії АА2 № 213045
по справі про адміністративне
правопорушення від 11 грудня 2013 року, на
ОСОБА_3 накладено адміністративне
стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 5). Згідно
даної постанови встановлено, що 11.12.2013
року о 09 год. 10 хв. на 90 км автодороги Р-06
Ульянівка-Миколаїв ОСОБА_1 керуючи
автомобілем ВАЗ 21103, номерний знак
НОМЕР_1 перевищив вимоги встановленої
швидкості руху в населеному пункті с.
Благодатне, який позначено дорожнім
знаком 5,45 ПДР, рухався зі швидкістю 83
км/год. Швидкість вимірювалась
приладом «Визир» 0812510.

Твердження представника позивача про
те, що зафіксована на приладі
швидкість, належить іншому авто,
спростовуються матеріалами справи,
поясненнями представника позивача,
поясненнями відповідача та наданими
ним доказами.

У відповідності до п. 12.4 Правил
дорожнього руху України у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, а також іншими
документами.

Згідно наданих в судовому засіданні
фотознімків та відеозапису вимірювача
швидкості руху «Визир» № 0112510, який в
установленому порядку пройшов повірку
строком до 08.11.2014 року, зафіксовано рух
автомобіля ВАЗ 21103, номерний знак
НОМЕР_1, зі швидкістю 83 км/год. в межах
дії дорожнього знаку 5.45 ПДР. Будь-які
сумніви, щодо належності вимірюваної
швидкості саме цьому автомобілю, у суду
відсутні, оскільки згідно зазначених
фотознімків та відеозапису на момент
фіксації адміністративного
правопорушення будь-які інші
транспортні засоби на даній ділянці
автодороги відсутні, номерні знаки
транспортного засобу простежуються
чітко, що дає змогу ідентифікувати
автомобіль зображений на фотознімках
та відеозапису з автомобілем під
керуванням ОСОБА_1

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за внутрішнім
переконанням, заснованому на
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженню всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

Враховуючи факт вчиненого порушення
Правил дорожнього руху, яке було
задокументовано згідно з нормами
чинного законодавства, інспектор ДАІ,
керуючись положенням ст. 283 КУпАП виніс
постанову у справі про адміністративне
правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 255 грн., що відповідає вимогам
вказаної статті.

Прапорщик міліції Давиденко Р.О.
перебуває на посаді інспектора ДПС
взводу з ОСП № 2 роти ДПС ДАІ України в
Миколаївській області та відповідно з
вимогами ст. 255 та ст. 222 КУпАП має право
складати протоколи про
адміністративні порушення та виносити
постанови по справах про
адміністративні порушення,
передбачені ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що він не вчиняв
правопорушення, суд не може прийняти до
уваги, оскільки позивачем не надано
доказів, які б спростовували факт
порушення, встановлений відповідно до
діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 6-12, 15, ч. 1 ст. 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Інспектора ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного поста № 2 ДПС ДАІ в
Миколаївській області Давиденко
Руслана Олександровича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Повний текст постанови виготовлено
21.01.2014 року

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М.
Кірімова