Справа № 810/4408/13-а
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року 810/4408/13-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Панченко Н.Д.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві адміністративну
справу за позовом Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Київській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-торгівельна компанія
«Білоцерківський комбайно-тракторний
завод» про стягнення податкових
зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Київській
області (далі - Білоцерківська ОДПІ або
позивач) звернулась до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельна компанія
«Білоцерківський комбайно-тракторний
завод» (далі - ТОВ «ВТК «БКТЗ» або
відповідач), з урахуванням клопотання
від 23.08.2013 про усунення недоліків
адміністративного позову, про
стягнення з ТОВ «ВТК «БКТЗ» на користь
держави податкових зобов'язань з
податку на додану вартість внаслідок
застосування звичайних цін до
господарських операцій відповідача на
загальну суму 241556,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що у зв'язку з
отриманням листа Державної податкової
служби у Київській області від 04.03.2013 №
1437/7/22-222 «Про якість складання актів
перевірок» та на виконання наказу
Білоцерківської ОДПІ від 15.03.2013 № 628
«Про результати службового
розслідування», посадовими особами
Білоцерківської ОДПІ була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «ВТК «БКТЗ» з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства.

За результатами перевірки були
встановлені порушення відповідачем
вимог податкового законодавства, які
полягали у реалізації продукції за
ціною, нижчою за звичайну, що призвело
до заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість.

Відповідач позов не визнав,
заперечення надав суду у письмовій
формі та просив суд у задоволенні
позову відмовити. В обґрунтування
заперечень вказав, що Білоцерківською
ОДПІ на підставі підпункту 78.1.12 пункту
78.1 статті 78 Податкового кодексу
України прийнято наказ про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ВТК «БКТЗ». Однак,
призначати перевірку за наявності
підстав, передбачених вказаною нормою
законодавства має право виключно орган
державної податкової служби вищого
рівня, у даному випадку - Державна
податкова служба у Київській області.

Крім цього, відповідач зазначив,
що при визначенні звичайної ціни на
продукцію, яка реалізовувалась
відповідачем у березні, травні та
червні місяцях 2011 року, позивачем при
проведенні перевірки застосовано один
із методів, передбачених пунктом 39.2
статті 39 Податкового кодексу України, а
саме - метод «витрати плюс».

Разом цим, зазначена норма
Податкового кодексу України набрала
чинності лише 1 січня 2013 року, а відтак,
вона не може застосовуватись до
правовідносин, які виникли до набрання
нею чинності.

Також відповідач зазначив, що
позивачем не надано розрахунку
звичайної ціни на продукцію, яка
реалізовувалась відповідачем у
перевіряємий період, а лише наведено
різницю між задекларованими
відповідачем валовими витратами та
доходу, без розшифровки вказаних
показників.

З огляду на зазначене, на думку
відповідача, дії позивача щодо
прийняття наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ВТК «БКТЗ» виходять за
межі наданих йому законодавством
повноважень, а висновки про реалізацію
відповідачем продукції за ціною,
нижчою за звичайну є необґрунтованими
та протиправними.

Представник позивача у судове
засідання, призначене на 24.02.2014, не
з'явився. Разом з цим, 24.02.2014 через
канцелярію Київського окружного
адміністративного суду надійшло
клопотання позивача про розгляд справи
без участі його представника у порядку
письмового провадження.

Представник відповідача, який
повідомлений своєчасно та належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи, у судове засідання 24.02.2014 не
з'явився. Жодних заяв про відкладення
розгляду справи чи про розгляд справи
за його відсутності суду не надав.

Дослідивши наявні матеріали
справи у їх сукупності та враховуючи,
що про час, дату та місце розгляду
справи сторони були повідомлені
своєчасно та належним чином, зважаючи
на відсутність підстав для відкладення
розгляду справи, передбачених статтею
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, беручи до уваги
положення частини четвертої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, судом прийнято рішення про
розгляд справи у порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

ТОВ «ВТК «БКТЗ», ідентифікаційний код
32301880, місцезнаходження: 09187, Київська
область, Білоцерківський район, с.
Озерна, вул. Леніна, буд. 33,
зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом Лозівської
міської ради Харківської області
11.12.2002. Як платник податків узятий на
облік в органах державної податкової
служби з 22.01.2003 за № 35/13.

ТОВ «ВТК «БКТЗ» з 31.01.2003
зареєстрований платником податку на
додану вартість, що підтверджується
наявним у матеріалах справи свідоцтвом
(форма 2-ПДВ) про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 100197947
(а.с.81).

Видами діяльності ТОВ «ВТК «БКТЗ»
є виробництво машин і устаткування для
сільського та лісового господарства;
виробництво інших машин і устаткування
загального призначення, н.в.і.у.; ремонт
і технічне обслуговування машин і
устаткування промислового
призначення; неспеціалізована оптова
торгівля; інші види роздрібної
торгівлі в неспеціалізованих
магазинах; інша допоміжна діяльність у
сфері транспорту.

18 березня 2013 року
Білоцерківською ОДПІ прийнято наказ №
632 «Щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«ВТК «БКТЗ», код за » (а.с.82).

Як вбачається із змісту вказаного
наказу, перевірку було призначено на
підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
листа Державної податкової служби у
Київській області від 04.03.2013 № 1437/7/22-222
«Про якість складання актів перевірок»
та на виконання наказу Білоцерківської
ОДПІ від 15.03.2013 № 628 «Про результати
службового розслідування».

Статтею 20 Податкового кодексу України,
у редакції чинній на день прийняття
наказу, передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Документальні позапланові перевірки
здійснюються за наявності хоча б
однієї з підстав, визначених статтею 78
Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 78.1.12
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України, документальна позапланова
перевірка здійснюється у разі, якщо
органом державної податкової служби
вищого рівня в порядку контролю за
діями або бездіяльністю посадових осіб
органу державної податкової служби
нижчого рівня здійснено перевірку
документів обов'язкової звітності
платника податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

При цьому, рішення про проведення такої
документальної позапланової перевірки
приймається органом державної
податкової служби вищого рівня лише у
тому разі, коли стосовно посадових осіб
органу державної податкової служби
нижчого рівня, які проводили
документальну перевірку зазначеного
платника податків, розпочато службове
розслідування або їм повідомлено про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78
Податкового кодексу України, про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

З аналізу змісту підпункту 78.1.12 пункту
78.1 та пункту 78.4 статті 78 Податкового
кодексу України вбачається, що у
випадку наявності стосовно посадових
осіб органу державної податкової
служби нижчого рівня, які проводили
документальну перевірку зазначеного
платника податків, службового
розслідування органом державної
податкової служби вищого рівня у формі
наказу приймається рішення про
проведення документальної
позапланової перевірки.

Однак, позивачем не надано суду наказу
Державної податкової служби у
Київській області про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки відповідача.

Водночас, лист Державної податкової
служби у Київській області від 04.03.2013 №
1437/7/22-222 «Про якість складання актів
перевірок» не є рішенням про
призначення перевірки у розумінні
підпункту 78.1.12 пункту 78.1 та пункту 78.4
статті 78 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу також на той факт, що
позивачем у ході розгляду справи не
надано а ні зазначеного листа, а ні
наказу Білоцерківської ОДПІ від 15.03.2013
№ 628 «Про результати службового
розслідування».

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що Білоцерківська ОДПІ,
приймаючи наказ від 18.03.2013 № 632 про
призначення документальної виїзної
позапланової перевірки ТОВ «ВТК «БКТЗ»
на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
вийшла за межі наданих їй повноважень.

Як вбачається з матеріалів
справи, на підставі наказу
Білоцерківської ОДПІ від 18.03.2013 № 632, у
період з 20.03.2013 по 21.03.2013, посадовими
особами відповідача проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «ВТК «БКТЗ» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 по 30.09.2012.

За результатами перевірки
складений акт від 21.03.2013 №2 1224/22-3/32301880/38
(надалі - Акт перевірки), який містить
висновки про порушення позивачем
пункту 188.1 статті 188 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на загальну
суму 642805,00 грн., у тому числі за січень
2011 року на суму 53107,00 грн., за лютий 2011
року на суму 81590,00 грн., за березень 2011
року на суму 52961,00 грн., за травень 2011
року на суму 240383,00 грн. та за червень 2011
року на суму 214764,00 грн.

Висновок податкового органу про
заниження сум податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, за його
твердженням, пов'язується із
порушенням відповідачем встановленого
порядку визначення бази оподаткування
за операціями з постачання товарів
(зернозбиральних комбайнів як власної
крупно-вузлової зборки так і
виробництва Російської Федерації та
іншої сільськогосподарської техніки).

Вказане порушення полягало у
реалізації продукції за ціною, нижчою
за звичайну.

У зв'язку з цим, до господарських
операцій ТОВ «ВТК «БКТЗ» з постачання
зернозбиральних комбайнів як власної
крупно-вузлової зборки так і
виробництва Російської Федерації та
іншої сільськогосподарської техніки
застосовано звичайні ціни.

Разом з цим, з урахуванням
результатів документальної планової
виїзної перевірки ТОВ «ВТК «БКТЗ», які
оформленні актом від 27.12.2012 №
5142/22-3/32301880/213, та під час проведення якої
встановлено заниження відповідачем
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у загальному розмірі
401250,00 грн., враховуючи погашення
відповідачем вказаної суми,
нарахуванню підлягають податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість у загальному розмірі 241555,00
грн., у тому числі за березень 2011 року на
суму 5582,00 грн., за травень 2011 року на
суму 148284,00 грн. та за червень 2011 року на
суму 87689,00 грн.

На підставі Акта перевірки,
відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України,
Білоцерківською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
05.04.2013 № /738, згідно з яким
відповідачеві збільшено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 241556,00 грн., у тому
числі, за основним платежем - 241555,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1,00 грн. (а.с.110).

Не погоджуючись із вказаним
податковим повідомленням-рішенням, ТОВ
«ВТК «БКТЗ» оскаржило його в
адміністративному порядку (а.с.115-118).

Рішенням Державної податкової
служби Київської області від 17.06.2013 №
76/10/10-206/311 податкове
повідомлення-рішення від 05.04.2013 №
/738 залишено без змін, скаргу ТОВ
«ВТК «БКТЗ» без задоволення та
зобов'язано Білоцерківську ОДПІ вжити
заходів відповідно до вимог чинного
законодавства (а.с.119, 120).

У свою чергу, Білоцерківська ОДПІ
листом від 02.07.2013 № 5186/22-3 повідомила ТОВ
«ВТК «БКТЗ» про те, що у зв'язку з
поданням скарги на податкове
повідомлення-рішення від 05.04.2013 №
, відповідно до вимог пункту 39.15
статті 39 Податкового кодексу України
вказане податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним (а.с.112).

Надаючи правову оцінку
відносинам, що виникли між сторонами,
суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188
Податкового кодексу України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 розділу XIX
«Прикінцеві положення» Податкового
кодексу України, стаття 39 цього кодексу
набирає чинності з 01.01.2013.

Згідно пункту 8 підрозділу 10 «Інші
перехідні положення» розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України, у випадках, визначених
цим Кодексом, до вступу в дію статті 39
цього Кодексу застосовується пункт 1.20
статті 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, звичайні ціни до 01.01.2013
визначаються у порядку, передбаченому
пунктом 1.20 статті 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», а з 01.01.2013 - за правилами,
визначеними статтею 39 Податкового
кодексу України.

Оскільки спірні операції
здійснювались відповідачем у березні,
травні та червні місяцях 2011 року, до них
слід застосовувати положення пункту 1.20
статті 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до підпункту 1.20.1 пункту 1.20
статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
якщо цим пунктом не встановлено інше,
звичайною вважається ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведене зворотне,
вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Підпунктом 1.20.2 пункту 1.20 статті 1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" встановлено, що
для визначення звичайної ціни товару
(робіт, послуг) використовується
інформація про укладені на момент
продажу такого товару (роботи, послуги)
договори з ідентичними (однорідними)
товарами (роботами, послугами) у
співставних умовах. Зокрема,
враховуються такі умови договорів, як
кількість (обсяг) товарів (наприклад,
обсяг товарної партії), строки
виконання зобов'язань, умови платежів,
звичайних для такої операції, а також
інші об'єктивні умови, що можуть
вплинути на ціну. При цьому умови
договорів на ринку ідентичних (у разі
їх відсутності - однорідних) товарів
(робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

Відповідно до підпункту 1.20.6 пункту 1.20
статті 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств", у
разі, коли на відповідному ринку
товарів (робіт, послуг) не здійснюються
операції з ідентичними (у разі їх
відсутності - однорідними) товарами
(роботами, послугами), або якщо
неможливо визначити їх ціну через
відсутність або недоступність
відповідної інформації, звичайною
ціною вважається ціна договору.

Згідно підпункту 1.20.8 пункту 1.20 статті 1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", обов'язок
доведення того, що ціна договору не
відповідає рівню звичайної ціни у
випадках, визначених цим Законом,
покладається на податковий орган у
порядку, встановленому Законом. При
проведенні перевірки платника податку
податковий орган має право надати
запит, а платник податку зобов'язаний
обґрунтувати рівень договірних цін або
послатися на норми абзацу першого
підпункту 1.20.1 цього пункту.

Як вбачається з матеріалів справи та як
зазначено в Акті перевірки, позивачем
18.03.2013 направлено відповідачеві
засобами поштового зв'язку письмовий
запит від 18.03.2013 про надання первинних
документів (а.с.227). Про дату
відправлення вказаного запиту
свідчить також наявний у матеріалах
справи поштовий конверт із штемпелем
відділення поштового зв'язку (а.с.228).

Разом з цим, як вбачається із змісту
Акта перевірки, перевірка була
проведена у період з 20.03.2013 по 21.03.2013.

З огляду на зазначене, суд констатує, що
позивачем письмовий запит про надання
первинних документів направлено
відповідачеві формально, оскільки
останній, враховуючи час поштового
перебігу, був позбавлений реальної
можливості надати Білоцерківській
ОДПІ витребувані первинні документи.

Щодо суті виявлено під час проведення
перевірки порушення, то як вбачається
із змісту Акта перевірки та позовної
заяви, податковим органом встановлено,
що реалізацію ТОВ «ВТК «БКТЗ»
зернозбиральних комбайнів як власної
крупно-вузлової зборки так і
виробництва Російської Федерації та
іншої сільськогосподарської техніки
здійснено за ціною, нижчою за звичайну.

Однак, Акт перевірки не містить опису
та переліку продукції, яка, на думку
перевіряючих, була реалізована ТОВ
«ВТК «БКТЗ» за ціною нижчою за
звичайну, зокрема, її кількісних,
технічних та вартісних показників.

У Акті перевірки відсутні будь-які
обґрунтування того, що ціна на
зернозбиральні комбайни як власної
крупно-вузлової зборки так і
виробництва Російської Федерації та
іншої сільськогосподарської техніки,
яка визначена сторонами договорів, не є
звичайною ціною.

В Акті перевірки відсутні будь-які
посилання на конкретні документи,
договори та інші докази, на підставі
яких позивачем зроблено висновок про
наявність порушення відповідачем
вимог податкового законодавства.

Суд звертає увагу, що таких підстав чи
обставин не було наведено позивачем і у
ході розгляду справи.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що
податковим органом як при проведенні
перевірки та і у ході розгляду справи
не доведено, що ціни на зернозбиральні
комбайни як власної крупно-вузлової
зборки так і виробництва Російської
Федерації та іншої
сільськогосподарської техніки, не
відповідають рівню звичайних цін.

За загальним правилом, що випливає з
принципу змагальності, кожна сторона
повинна подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона.

Відповідно до пункту 39.14 статті 39
Податкового кодексу України, у
редакції, яка була чинною на день
проведення перевірки відповідача та
складання Акта перевірки від 21.03.2013 №2
1224/22-3/32301880/38, обов'язок доведення того,
що ціна договору (правочину) не
відповідає рівню звичайної ціни,
покладається на орган державної
податкової служби у порядку,
встановленому законом.

Вимоги аналогічного змісту містилися і
в пункті 1.20.8 статті 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», яка була чинною на день
здійснення відповідачем спірних
операцій з продажу товарів.

На виконання цих вимог, позивач, як
суб'єкт владних повноважень, на якого
Законом покладено обов'язок доведення
того, що ціна договору (правочину) не
відповідає рівню звичайної ціни, не
довів належними та допустимими
доказами правомірність донарахування
відповідачеві податкових зобов'язань
внаслідок визначення звичайних цін.

З огляду на зазначене, беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи той
факт, що звичайні ціни визначені
податковим органом всупереч порядку,
передбаченому чинним законодавством,
без належного обґрунтування заниження
рівня звичайних цін, без посилання на
будь-які підтверджуючі документи,
договори чи інші джерела, без
представлення статистичної оцінки
рівня цін реалізації ідентичних або
однорідних товарів, які б вказували на
заниження позивачем ціни продажу
вказаних товарів у співставних умовах,
позивачем при проведенні перевірки був
порушений її порядок, суд дійшов
висновку, що викладені у позовній заяві
доводи позивача є не обґрунтованими, а
його вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Оскільки
спір вирішено на користь сторони, яка
не є суб'єктом владних повноважень, а
доказів понесення ним судових витрат,
пов'язаних з розглядом справи суду не
надано, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86,
94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Панченко Н.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови 17 березня 2014 року.