Справа № 2а-3722/10/1670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/8087/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Карлівської об?єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (правонаступника Карлівської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Полтавській області)

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011

у справі №2-а-3722/10/1670

за позовом Приватного підприємства
ОСОБА_1

до 1) Чутівського відділення
Карлівської міжрайонної державної
податкової інспекції у Полтавській
області, 2) Карлівської міжрайонної
державної податкової інспекції у
Полтавській області

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.08.2010 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.01.2011
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.08.2010
скасовано. Прийнято нове рішення про
задоволення позову. Скасовано рішення
Чутівського відділення Карлівської
МДПІ від 27.08.2009 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції, з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Сторони представників у судове
засідання касаційної інстанції не
направили, про час ті місце розгляду
справи повідомлені. Відповідно до ст.41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

29.07.2009 податковим органом проведено
планову перевірку за дотриманням
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів та ліцензій магазину, що
належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1., який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за результатами якої складено
акт № 00008709.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення п. 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті України № 637 від
15.12.2004, а саме неоприбуткування
готівкових коштів в повній сумі їх
фактичних надходжень в КОРО на
підставі фіскальних звітних чеків
Z-звітів № 909 від 25.07.2009 на суму 86,30 грн.,
№ 910 від 26.07.2009 на суму 91,65 грн., № 911 від
27.07.2009 на суму 80,40 грн., № 912 від 28.07.2009 на
суму 72,50 грн., а всього на загальну суму
330,85 грн.

Позивач не заперечувала, що нею не
здійснювались записи у розділі 2 книги
ОРО, при цьому вважала, що вклеювання
фіскальних звітних чеків є належним
оприбуткуванням готівки.

На підставі акту перевірки Чутівським
відділенням Карлівської МДПІ прийнято
рішення № від 27.08.2009 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, яким на підставі ст. 1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм
регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №
436/95 застосовано штраф у п'ятикратному
розмірі неоприбуткованої суми
готівкових коштів у загальному розмірі
1654,25 грн. (330,85 х 5).

Визначення порядку ведення касових
операцій для банків, інших фінансових
установ, підприємств і організацій
віднесено до повноважень НБУ (пункт 6
статті 33 Закону України від 20 травня 1999
року № 679-XIV «Про Національний банк
України»).

Постановою НБУ від 15 грудня 2004 року № 637
затверджено зазначене Положення.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6
Положення у разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням розрахункової книги
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
КОРО на підставі фіскальних звітних
чеків РРО (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин), пункту 1.2
Положення КОРО - прошнурована і
належним чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Пунктом 1 Указу Президента України від
12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються НБУ, до них
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу, зокрема за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО оприбуткуванням
готівки є сукупність таких дій:
фіксація повної суми фактичних
надходжень готівки у фіскальних
звітних чеках РРО та відображення на їх
підставі готівки у КОРО. Невиконання
будь-якої з цих дій є порушенням
порядку оприбуткування готівки, за яке
встановлена відповідальність (абзац
третій пункту 1 Указу № 436/95).

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
правомірність рішення податкового
органу щодо застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій за
спірним рішенням.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції, дійшов
помилкового висновку, що
відповідальність за зазначене
порушення встановлена п.3 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», оскільки
зазначеним пунктом встановлена
відповідальність за невикористання
суб'єктом підприємницької діяльності
книги обліку розрахункових операцій
саме при здійсненні розрахункових
операцій, тобто при прийманні від
покупця готівкових коштів або їх
видачі останньому, у той час як
підставою для прийняття податковим
органом оскаржуваного у цій справі
рішення було, порушення позивачем
встановленого Положенням порядку
оприбуткування готівки після
здійснення вищезгаданих розрахункових
операцій із застосуванням РРО.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно і
скасовано судом апеляційної інстанції
помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Карлівської
об?єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.01.2011
скасувати.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.08.2010
залишити в силі.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун