Справа № 825/856/14
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2014 року
Чернігів Справа №
825/856/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд колегією суддів в
складі:

головуючої судді
Баргаміної Н.М.,

суддів
Непочатих В.О.,

Клопота С.Л.,

за участю секретаря
Воєдило Л.П.,

представника позивача
Берднікової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "БАЗИС" до
Державної інспекції України з контролю
за цінами про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "БАЗИС"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної інспекції України
з контролю за цінами про визнання дій
відповідача з відмови надання висновку
протиправними; зобов'язання
відповідача розглянути документи,
подані позивачем 04.02.2014 під номером 110,
та надати законний висновок.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач
звернувся до відповідача за наданням
висновку щодо розрахунку економічно
обґрунтованих планових витрат під час
формування оптово-відпускних цін на
молоко та молочні продукти.
Відповідачем було відмовлено у наданні
такого висновку, у зв'язку з
неврахуванням вимог Порядку
формування цін на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання та ненаданням до
калькуляції витрат з реалізації молока
і молочних продуктів підтверджуючих
документів до кожної статті витрат.
Позивач не погоджується з відмовою у
наданні висновку, у зв'язку з тим, що
підприємство не здійснює виробництво
продуктів харчування, а тому не може
розрахувати виробничу собівартість
товару. Вказує, що позивачем було
складено калькуляцію витрат з
реалізації продовольчих товарів,
виходячи з обсягу даного товару до
загального товарообігу підприємства.
Крім того, зазначає, що позивачем було
надано всі підтверджуючі документи до
кожної статті витрат.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, на адресу суду надіслав
клопотання від 17.03.2014 про розгляд
справи без участі представника. Надав
заперечення на адміністративний позов,
в яких зазначив, що вимоги Порядку
формування цін на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання поширюються як на
суб'єктів господарювання, які
проводять діяльність з виробництва,
так і на суб'єктів господарювання, які
проводять діяльність з реалізації
продовольчих товарів. Крім того,
зазначає, що обґрунтованість статей
калькуляції собівартості виробництва
продовольчих товарів та калькуляція
витрат з їх реалізації повинна
підтверджуватись первинними
документами, які фіксують факт
віднесення витрат з реалізації
продовольчих товарів до їх
собівартості, однак позивач звернувся
з документами, які не відображають
обґрунтованість необхідності зміни
оптово-відпускних цін. У зв'язку з чим
відповідачем було відмовлено у видачі
позивачу висновку щодо розрахунку
економічно обґрунтованих планових
витрат під час формування
оптово-відпускних цін.

Вислухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Як встановлено судом, Публічне
акціонерне товариство "БАЗИС"
зареєстроване в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 19.02.2014 (а.с. 17) та
здійснює свою діяльність відповідно до
Статуту підприємства (а.с.8-12).

04.02.2014 позивач, керуючись пунктами 4, 5
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, звернувся до відповідача з
метою надання висновку щодо розрахунку
економічно обґрунтованих планових
витрат під час формування
оптово-відпускних цін на молоко та
молочні продукти (а.с. 19).

У зв'язку з цим, до Державної інспекції
України з контролю за цінами було
надано: пояснювальну записку щодо
обґрунтування необхідності зміни
оптово-відпускних цін на молоко та
молочні продукти; довідку про
результати економічного аналізу
фактичних витрат з оптової реалізації
у ПАТ "БАЗИС" за грудень 2013; калькуляцію
витрат з реалізації на молоко і молочні
продукти; копію договору з
постачальником ТОВ "Білоцерківський
молочний комбінат"; копію договору з
покупцем ПАТ "БАЗИС" ДП "Фуршет-Центр";
копію договору з покупцем ПАТ "БАЗИС"
ПП "Седам-Маркет"; копію декларації про
зміну оптово-відпускних цін виробника
ТОВ "Білоцерківський молочний
комбінат" на сметану 15%, 20%, молоко 2,5% в
плівці, сир кисломолочний 4%, 7%, які
запроваджуються з 25.11.2013; копію
специфікації на готову продукцію ТОВ
"Білоцерківський молочний комбінат" з
28.01.2014 (а.с. 20-55).

Державною інспекцією України з
контролю за цінами, розглянувши
наданий ПАТ "БАЗИС" пакет документів,
було надано відповідь, в якій
зазначено, що позивачем при
розрахунках собівартості молока і
молочних продуктів не враховано вимоги
постанови Кабінету Міністрів України
від 17.04.2008 № 373 «Про затвердження
Порядку формування цін на продовольчі
товари, щодо яких запроваджено
державне регулювання», а саме: до
наданої Калькуляції витрат з
реалізації молока і молочних продуктів
не надано підтверджуючих документів до
кожної статті витрат та повідомлено, що
відповідний висновок Державна
інспекція України з контролю за цінами
надасть після надання підприємством в
повному обсязі документів, що
підтверджується листом №100-704-11/968-14 від
07.02.2014 (а.с. 56-57).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Основні засади цінової політики і
регулювання відносин, що виникають у
процесі формування, встановлення та
застосування цін, а також здійснення
державного контролю (нагляду) та
спостереження у сфері ціноутворення
визначає Закон України "Про ціни і
ціноутворення" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 13 Закону, державне регулювання
цін здійснюється Кабінетом Міністрів
України, органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень шляхом
запровадження процедури декларування
зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Механізм декларування суб'єктами
господарювання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне, крупи
гречані, яловичину, свинину, м'ясо птиці
(тушка), ковбасні вироби варені, крім
вищого сорту, молоко коров'яче питне
(пастеризоване, фасоване у плівку), сир
кисломолочний з вмістом жиру до 9
відсотків, сметану з вмістом жиру до 20
відсотків, масло вершкове з вмістом
жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі,
цукор-пісок, олію соняшникову визначає
Порядок декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 №
1222 (далі - Порядок № 1222).

Згідно пункту 2 Порядку № 1222,
декларуванню підлягають зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зазначені у пункті 1 цього
Порядку, у разі, коли такі ціни
збільшуються протягом місяця більш як
на 1 відсоток.

В силу пункту 4 Порядку № 1222, суб'єкти
господарювання, які провадять
діяльність з реалізації продовольчих
товарів, у разі зміни їх
оптово-відпускних цін подають до
територіальних органів
Держцінінспекції такі документи:
пояснювальну записку щодо
обґрунтування необхідності зміни
оптово-відпускних цін разом з довідкою
про результати економічного аналізу
фактичних витрат з реалізації;
калькуляцію витрат з реалізації
продовольчих товарів; копії договорів,
пов'язаних з реалізацією продовольчих
товарів, укладених з іншими суб'єктами
господарювання; копію декларації зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари суб'єкта господарювання, який
провадить діяльність з виробництва
продовольчих товарів (у разі її
наявності). Зазначені документи
засвідчуються підписом керівника
суб'єкта господарювання, скріплюються
печаткою і подаються не пізніше ніж за
три робочих дні до запровадження
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари.

Пунктом 5 Порядку № 1222 встановлено, що
за результатами проведення аналізу
документів, поданих суб'єктом
господарювання, Держцінінспекція
видає в порядку, установленому
Мінекономрозвитку, висновки щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат під час формування
оптово-відпускних цін (далі - висновки),
суб'єктові господарювання, зокрема,
який провадить діяльність з реалізації
продовольчих товарів, - у дводенний
строк.

Пунктом 2 Порядку надання висновків
щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планованих витрат під
час формування оптово-відпускних цін
на продовольчі товари, зміни цін на які
підлягають декларуванню,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 14.08.2013 № 967 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.09.2013 за № 1546/24078 (далі -
Порядок № 967) передбачено, що для
отримання висновку суб'єкти
господарювання всіх форм власності,
які провадять діяльність з виробництва
та/або реалізації продовольчих товарів
(далі - суб'єкти господарювання), у разі
збільшення протягом місяця більш як на
1 відсоток оптово-відпускних цін на
такі товари подають до Державної
інспекції України з контролю за цінами
або її територіальних органів
документи в обсязі та згідно з вимогами
щодо їх оформлення, визначеними
пунктами 3 і 4 Порядку № 1222.
Достовірність зазначеної в документах
інформації забезпечує суб'єкт
господарювання.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку № 967, за
результатами аналізу документів
Державна інспекція України з контролю
за цінами або її територіальні органи
надають суб'єктові господарювання
висновок за формою згідно з додатком 2
до цього Порядку. Підставою для відмови
у видачі висновку є неподання суб'єктом
господарювання в повному обсязі
документів, зазначених у пунктах 3 і 4
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін, неналежне їх
оформлення або необґрунтованість
необхідності зміни оптово-відпускних
цін. У такому разі Державна інспекція
України з контролю за цінами або її
територіальні органи повідомляють про
відмову в наданні висновку з чітким
обґрунтуванням причин такої відмови і
посиланням на відповідні
нормативно-правові акти.

В силу пункту 7 Порядку № 967, рішення
щодо надання висновку або відмови в
наданні висновку приймається
Державною інспекцією України з
контролю за цінами або її
територіальними органами в строки,
визначені пунктом 5 Порядку №1222, з дати
реєстрації документів службою
діловодства.

Судом встановлено, що Публічним
акціонерним товариством "БАЗИС" було
подано до Державної інспекції України
з контролю за цінами документи згідно
переліку, визначеного пунктом 4 Порядку
№ 1222, проте відповідач у встановлений
законодавством строк, тобто двох днів,
не прийнято рішення щодо надання
висновку або відмови в наданні
висновку.

За таких обставин, враховуючи те, що
відповідачем не прийнято рішення по
суті за поданими позивачем
документами, суд приходить до висновку,
що позовна вимога про визнання дій
відповідача з відмови надання висновку
протиправними задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги щодо
зобов'язання відповідача розглянути
документи, подані позивачем 04.02.2014 під
номером 110, та надати законний висновок,
суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно
до норм чинного законодавства,
повноваження відповідача щодо
прийняття висновку є дискреційним
повноваженням та виключною
компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача надати
законний висновок є формою втручання в
дискреційні повноваження відповідача
та виходить за межі завдань
адміністративного судочинства, а тому
задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно
частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В силу частини 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
тим, що відповідачем не було прийнято
рішення по суті щодо надання висновку
або відмови в наданні висновку,
виходячи із системного аналізу
положень чинного законодавства
України, матеріалів справи, суд вважає
за необхідне вийти за межі позовних
вимог та визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
неприйняття рішення по суті за
поданими позивачем документами 04.02.2014;
зобов'язати відповідача розглянути
документи, подані позивачем 04.02.2014, та
прийняти рішення відповідно до Порядку
надання висновків щодо розрахунків
економічно обґрунтованих планованих
витрат під час формування
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зміни цін на які підлягають
декларуванню, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 14.08.2013 № 967.

Таким чином, суд, на підставі наданих
доказів в їх сукупності, системного
аналізу положень законодавства
України, приходить до висновку, що
позов Публічного акціонерного
товариства "БАЗИС" підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Державної інспекції України з контролю
за цінами щодо неприйняття рішення по
суті за поданими Публічним акціонерним
товариством "БАЗИС" документами 04.02.2014.

Зобов'язати Державну інспекцію України
з контролю за цінами розглянути
документи, подані Публічним
акціонерним товариством "БАЗИС" 04.02.2014,
та прийняти рішення відповідно до
Порядку надання висновків щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат під час формування
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зміни цін на які підлягають
декларуванню, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 14.08.2013 № 967.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили та
може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, передбачені
статтями 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.М. Баргаміна

Суддя
В.О. Непочатих

Суддя
С.Л. Клопот