Справа № 2а-1202/11 464/12552/13-а 6а/464/147/13
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Справа № 876/1053/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
на ухвалу Сихівського районного суду
міста Львова від 25.12.2013р. по справі №
2а-1202/11, 464/12552/13-а 6а/464/147/13 за поданням
Сихівського відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення,-

В С Т А Н О
В И В:

12.12.2014 року Сихівський відділ Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції звернувся
в суд першої інстанції з поданням про
зміну порядку і способу виконання
рішення суду, змінивши формулювання - з
виплатити на "стягнути" нараховану
доплату в сумі 945,12 грн..

Подання обгрунтовує тим, що на
виконанні у відділі Сихівського
відділу Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції перебуває виконавчий лист №
2а-1202/11, виданий 13.05.2013 року Сихівським
районним судом м. Львова про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова нарахувати та виплачувати на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 22.12.2010р. по 30.06.2011р. в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум.

Державним виконавцем 23.05.2013 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Боржнику
надано термін для самостійного
виконання рішення. Згідно
розпорядження УПФ України у Галицькому
районі м.Львова №167509 від 02.07.2013р.
проведено розрахунок та нараховано
підвищення до пенсії, що підлягає
виплаті стягувачу в сумі 945,12 грн.
Вважає, що для повного, своєчасного та
неупередженого виконання виконавчого
листа № 2а-1202/11 необхідно змінити
спосіб виконання рішення суду, а саме
щодо примусового стягнення коштів з
боржника, оскільки у добровільному
порядку виплатити допомогу він
відмовляється.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 25.12.2013 року подання
задоволено.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м.Львова
подало апеляційну скаргу, вважає,що
своєю ухвалою суд першої інстанції
змінив не спосіб виконання цього
рішення, а його суть.

З врахуванням наведеного, просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та прийняти нову, якою у задоволення
заяви відмовити.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, клопотання про розгляд
справи за участі представника не
подавав.

Відповідач у судове засідання
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід
скасувати.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у Сихівському відділі
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції перебуває виконавчий лист №
2а-1202/11, виданий 13.05.2013 року Сихівським
районним судом м. Львова про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії відповідно до
ст..6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 22.12.2010р.
по 30.06.2011р. в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням ст..28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум.

Державним виконавцем 23.05.2013 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Боржнику
надано термін для самостійного
виконання рішення.

З матеріалів справи встановлено, що
боржником виконано рішення
Сихівського районного суду м. Львова в
частині нарахування ОСОБА_1 підвищення
до пенсії відповідно до ст.6 Закону
України Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», у відповідності до
розрахунку викладеного у
розпорядженні УПФ від 02.07.2013р. № 167509 яка
становить 945,12 грн. Разом з тим, в
частині виплати цих коштів рішення
суду і по даний час залишається не
виконаним, у зв'язку з відсутністю
бюджетного фінансування, оскільки
Управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова не може
самостійно провести виплату
нарахованих коштів, які не передбачені
бюджетом.

За вказаних обставин суд першої
інстанції прийшов до висновку про
підставність задоволення заяви про
зміну способу виконання рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає
висновки суду першої інстанції
необгрунтованими, з врахуванням
наступних обставин.

Аналіз норм дають підстави зробити
висновок про те, що зобов'язання,
покладені на відповідача цим судом, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

За таких обставин Сихівський відділ
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції просить змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

З аналізу вказаної норми, суд приходить
до висновку, що для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи встановлено, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Зазначене вище, відповідає практиці
Вищого адміністративного суду України,
зокрема викладеній в ухвалі Вищого
адміністративного суду України
№К/800/598/14 від 12.02.2014 року.

Відповідно до п.6 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Згідно п.4. ст.202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору або питання по суті.

Керуючись ст.ст. 160, 197, ст. 199, ст.202, ст.206,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова задоволити, а ухвалу
Сихівського районного суду міста
Львова від 25.12.2013р. по справі № 2а-1202/11,
464/12552/13-а 6а/464/147/13 скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у
задоволенні подання Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу і порядку
виконання рішення суду відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.