Справа № 2а-1614/11
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.03.2014 Справа
Провадження 6-а/337/129/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 р.
Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - Салтан
Л.Г.,

при секретарі - Крячковій О.Г .

розглянувши у відкритому
судовому засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
від 09.03.2011 року по справі №2а-1614/11,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області Морар М.В.
звернулась до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання рішення по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до УПФУ в Хортицькому районі
м.Запоріжжя про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
здійснення перерахунку та виплати
щомісячної державної допомоги «Дітям
війни», мотивуючи тим, що державний
виконавець позбавлений можливості
виконати у примусовому порядку рішення
суду. Просить змінити спосіб і порядок
виконання постанови суду з
зобов'язання УПФУ в Хортицькому районі
м.Запоріжжя на стягнення з УПФУ в
Хортицькому районі м.Запоріжжя на
користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року, виходячи з розміру
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року в
сумі 2221,47 грн.

Заявник та стягувач за виконавчим
провадженням у судове засідання не
з'явились, їх неявка не перешкоджає
розгляду заяви у відповідності до ст. 263
КАС України.

Боржник за виконавчим провадженням -
УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя в
судове засідання не з'явився, звернувся
до суду з заявою про розгляд справи без
участі представника, надав суду
письмові заперечення, згідно яких
посилається на ті обставини, що
виконання рішення суду не можливо,
оскільки боржник є бюджетною установою
і вправі здійснювати бюджетні платежі
тільки за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік. Крім того,
зазначає, що змінивши порядок чи спосіб
виконання рішення, судом буде змінена
резолютивна частина рішення, що є
неприпустимим у відповідності до ст. 263
КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що заява про зміну способу і
порядку виконання рішення по справі
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановою Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 09.03.2011 року (справа №
2а-1614/2011р. зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі Запорізької області здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 з
07.08.2010 року і в подальшому, відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», та ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження», боржнику була надана
можливість самостійно виконати
рішення суду в строк до 19.12.2013р.

Листом від 05.02.2014р. боржник повідомив
про неможливість виконання рішення
суду у повному обсязі у зв'язку з
відсутністю відповідних асигнувань.

Як вбачається з довідки УПФУ в
Хортицькому районі м.Запоріжжя ОСОБА_2
нараховано, але не виплачено доплату до
пенсії як «дитині війни» у розмірі 2221,47
грн.

Згідно з практикою Європейського суду,
право доступу до суду включає право на
виконання судового рішення без
надмірних затримок (див. справу
"Іммобільяре Саффі проти Італії", заява
N 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). Суд встановив, що
неможливість заявника домогтися
виконання рішення протягом 46 та 35
місяців становить втручання у його
право на мирне володіння своїм майном у
сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу N 1 до
Конвенції (Справа "Шмалько проти
України" заява N 60750/00). Обов'язок
забезпечувати ефективну реалізацію
прав, захищених цим документом, має
бути результатом позитивних обов'язків
держави (див. серед інших рішення у
справі "X і Y проти Нідерландів" від 26
березня 1985 року, п. п. 22 - 23, Серія A N 90, с.
11)., ці позитивні зобов'язання повинні
встановлювати певні засоби, потрібні
для захисту права на власність (див.,
mutatis mutandis рішення у справі "Лопез Остра
проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, п. 55,
Серія A N 303-C, с. 55), навіть у справах, де
судове провадження стосується
приватних осіб або підприємств (див.
справу "Совтрансавто-Холдинг проти
України" N 48553/99, п. 96, ЄСПЛ 2002-VII). Це
означає, що держава, зокрема, має
обов'язок забезпечувати, щоб процедура,
закріплена у законодавстві про
виконання рішень, що набрали законну
силу, і про провадження у справі про
банкрутство, були підконтрольними.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» - держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належить до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Відповідно до ч. 1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Вказана позиція узгоджується з
Інформаційним листом Вищого
адміністративного суду України від 13
червня 2013 року. Беручи до уваги, що в
добровільному порядку рішення суду не
виконується та грошові кошти заявнику
не повертаються, суд вважає, що
повернення коштів, присуджених судом
позивачу, має здійснюватися шляхом
стягнення з УПФУ в Хортицькому районі
м.Запоріжжя на користь ОСОБА_2
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року в сумі 2221,47 грн.

За таких підстав, суд вважає за
необхідне змінити спосіб і порядок
виконання рішення по справі, оскільки
заява головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Запорізькій області законна,
обґрунтована, та не суперечить діючому
законодавству.

Керуючись ст.ст.263 КАС України,

У Х В А Л И В :

Заяву головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання рішення по справі №2а-1614/11 -
задовольнити .

Встановити спосіб та порядок
виконання постанови Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 09.03.2011
року по справі №2а-1614/11 шляхом
стягнення з УПФУ в Хортицькому районі
м.Запоріжжя на користь ОСОБА_2
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року в сумі 2221,47 грн.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-дневний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя:
Л.Г. Салтан