Справа № 2а-515/11
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м.
Київ К/800/12460/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Ліпський Д.В. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 10.08.2011р. та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2012р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області з вимогами про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 10.08.2011р., залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21.11.2012р., в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в УПФУ в Добровеличківському
районі Кіровоградської області та
отримує пенсію за віком згідно з
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 04.08.2009р., при цьому
пенсія їй призначена згідно її заяви
від 30.10.2009р. та на підставі доданих до
неї документів.

Розрахунок розміру пенсії
позивача проведено, виходячи із
загального трудового стажу 23 роки 09
місяців 20 днів та заробітної плати,
взятої за період з 01.03.1989р. по 28.02.1994 р., з
01.07.2000р. по 07.07.2000 р., з 22.12.2008р. по 31.07.2009р.

При первісному призначенні
пенсії позивачем також було надано
довідку від 23.10.2009р. про заробітну
плату з торгівельної фірми "Александр"
м. Москва, згідно якої вона працювала в
даній фірмі з 25.02.1996р. по 07.07.2000р. та
отримувала заробітну плату в доларах.
Однак, УПФУ в Добровеличківському
районі Кіровоградської області не
змогло перевірити вказану довідку,
оскільки згідно відомостей Головного
управління ПФР № 5 по м. Москві
торгівельна фірма "Александр" відсутня
в базі даних страховиків по м. Москві та
Московській області.

Вирішуючи спір, суди правильно
виходили з того, що позовні вимоги
ОСОБА_2 фактично зводяться до незгоди
з призначенням їй пенсії за нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а не за нормами Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
з тим, що при розрахунку розміру її
пенсії не взята заробітна плата за
період її роботи у торгівельній фірмі
"Александр" м. Москви, де заробітна
плата виплачувалась їй у доларах США.

Відповідно до ст. 37 постанови ПФУ
№ 22-1 від 25.11.2005р. «Про затвердження
порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" орган, що призначає
пенсію, розглядає питання про її
призначення тільки при зверненні особи
з відповідною заявою, передбаченою в
додатку № 4.

Така заява була подана позивачем
до УПФУ в Добровеличківському районі
Кіровоградської області 30.10.2009р. На час
виникнення спірних правовідносин
пенсії за віком призначались
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності з
01.01.2004р.

При цьому ч. 2 ст. 15 Прикінцевих
положень вказаного Закону визначено,
що положення Закону України "Про
пенсійне забезпечення" застосовуються
лише в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах та
за вислугу років.

Отже, суди дійшли обґрунтованого
висновку, що посилання позивача
стосовно призначення їй пенсії за
віком відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення" є
безпідставними, оскільки не
ґрунтується на положеннях
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
УПФУ в Добровеличківському районі
Кіровоградської області перерахувати
пенсію ОСОБА_2 з врахуванням
розміру заробітної плати, зазначеної в
довідці торгівельної фірми "Александр"
м. Москва, суди виходили з наступного.

Як встановлено судами, згідно
наданої позивачем довідки та її
пояснень заробітна плата, яку вона
отримувала у фірмі "Александр",
виплачувалась їй у доларах США.

Угодою про гарантії прав громадян
держав - учасниць співдружності
незалежних держав в галузі пенсійного
законодавства від 13.03.1992р. (далі - Угода)
передбачено, що пенсійне забезпечення
громадян держав - учасниць Угоди
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають (ст.1 Угоди), а обчислення
пенсії здійснюються із заробітної
плати за періоди роботи, які
зараховуються до трудового стажу.

У випадку, коли у державах -
учасницях Угоди введено національну
валюту, то розмір заробітної плати
визначається, виходячи з офіційно
встановленого курсу на момент
призначення пенсії (ст. 6 Угоди).
Національною валютою Російської
Федерації є російський рубль, а не
долар.

Отже, вимоги позивача про
проведення перерахунку пенсії з
урахуванням заробітної плати,
отриманої на території Російської
Федерації в доларах США суперечать
вимогам пенсійного законодавства
України та Угоді.

Доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 10.08.2011р. та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Ліпський Д.В.