Справа № 404/1854/14-а
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1854/14-а
Номер провадження 2-а/404/249/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року суддя Кіровського
районного суду м. Кіровограда Мохонько
В.В., розглянувши у скороченому
провадженні в м. Кіровограді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати дії УПФУ в м.
Кіровограді щодо відмови у здійсненні
ОСОБА_1, перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, виплаті різниці між
нарахованим та фактично виплаченим
щомісячним довічним грошовим
утриманням судді у відставці за період
із 01.12.2013 року протиправними;
зобов'язати Управління здійснити,
починаючи із 01.12.2013 року перерахунок та
виплату позивачу щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці відповідно до ст. 129, ч. 3. ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки Територіального Управління
судової адміністрації України в
Кіровоградській області від 10.12.2013 року
№ 686 та провести виплати з урахуванням
отриманих сум.

Представник відповідача надав до суду
заперечення, у яких позовні вимоги не
визнав та пояснив, що позивач висуває
позовні вимоги, які прямо суперечать
нормам Закону України «Про судоустрій
та статус суддів». Позивач отримує
щомісячне довічне грошове утримання,
яке призначено на підставі Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів». Відповідно до ст. 138 вказаного
Закону передбачено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання. Однак
позивач працював суддею
Господарського суду Кіровоградської
області.

Розглянувши у скороченому провадженні
дану справу, оцінивши повідомлені
позивачем та відповідачем обставини,
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог з таких
підстав.

ОСОБА_1 із травня 2000 р. являється суддею
у відставці, будучи звільненим із з
посади судді та голови
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області, що
підтверджуються відповідним
посвідченням судді у відставці
№00687(фотокопія посвідчення додається).

На час звільнення у відставку, позивач,
мав загальний страховий стаж 46 років 8
місяців 26 днів, із них стаж роботи на
посаді судді - 27 років 01 місяць 16 днів,
та стаж, який дає право на встановлення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці - 38 років 6
місяців 10 днів. Вказані обставини
відповідачем визнаються.

Із травня 2000 р. позивач перебуває на
обліку в УПФ М. Кіровограда та
отримував щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці, розмір
якого за наявності у нього трудового
стажу на посаді судді та з урахуванням
загального проценту для розрахунку
пенсії від заробітку становив 90% - 4074,92
грн. щомісячно.

У зв'язку із зміною заробітної плати
працюючих суддів із 01.12.2012 р., позивачу
відповідач здійснив перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання, розмір якого, зокрема, із 03
червня 2013 p., становить 15360,67 грн.
щомісячно на підставі довідок
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Кіровоградській області від 14.06.2013р.
№472 та постанови Дніпропетровського
апеляційного суду адміністративного
суду від 28.11.2013р. у справі №811/2207/13-а за
позовом ОСОБА_1 до УПФ м. Кіровограда
про визнання дій протиправними, та
зобов'язання вчинення певних дій.
Вказані обставини відповідачем
визнаються.

Із 01 грудня 2013р. знову змінилась в
сторону збільшення заробітна плата
працюючих суддів, в зв'язку із чим
позивач має право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, починаючи із 01 грудня 2013р.

Згідно довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в
Кіровоградській області від 10.12.2013 р.
№686 суддівська винагорода відповідно
до Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» станом на 01.12.2013р.
складає 23142,00 грн., в тому числі оклад
12180.00 грн., надбавка за вислугу років 80%
(38 роки 6 місяці 10 днів) посадового
окладу - 9744,00 грн., доплата за
перебування на адміністративній
посаді 10% -1218,00 грн. (довідка додається).

Очевидною є зміна в сторону збільшення
суддівської винагороди (заробітної
плати) працюючого на відповідній
посаді судді із 01.12.2013р., а відтак і
позивача щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці із 01.12.2013р.
підлягає перерахуванню в сторону
збільшення та має становити 20827,80 грн.
(23142,00 грн.х 90%=20827,80 грн.).

11 грудня 2013р. позивач звернувся до
відповідача з проханням здійснити йому
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці в зв'язку із збільшенням
заробітної плати працюючого судді із
01.12.2013р. відповідно до статті 129, частини
3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI) без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки Територіального Управління
судової адміністрації України в
Кіровоградській області від 10.12.2013р.
№686 та виплатити із 01.12.2013р. різницю між
нарахованим та фактично виплаченим
щомісячним грошовим утриманням судді у
відставці.

Проте, відповідач безпідставно
відмовив у здійсненні перерахунку, про
що повідомив позивача листом від
08.01.2014р. вих. №104/11-11, в якому, зокрема,
послався на положення частини 4 статті
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», відповідно до якої у
разі зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного суду
України здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
грошового утримання. Перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання здійснюється з усієї суми
заробітної плати діючих суддів
Конституційного суду України з дня
виникнення права на відповідний
перерахунок. Відповідач зазначив, що
згаданою нормою не передбачено підстав
для перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
в разі зміни заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судів
місцевих та апеляційних судів.

Відповідач також зазначив, що Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013р., ухваленого у справі
№1-2/2013р. за конституційним поданням
Верховного суду України щодо
відповідності Конституції окремих
положень статті 2, абзацу другого
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
невідповідність положень частини 3 та 5
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
Конституції України, проте даним
рішенням питання стосовно проведення
перерахунків згідно додатково наданих
документів не вирішувалось та зміни до
пункту 4 статті 138 не вносилось.

Листом від 08.01.2014р. вих. №104/П-11
відповідач також підтвердив
здійснення позивачу перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
проведеного в зв'язку із збільшенням із
01.01.2013р. заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді на
підставі довідок Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в
Кіровоградській області та постанови
Дніпропетровського апеляційного суду
адміністративного суду від 28.11.2013р. у
справі №811/2207/13-а за позовом ОСОБА_1 до
УПФ м. Кіровограда про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинення
певних дій.

Позивач має наступні обґрунтування
наявності у нього із 01.12.2013р. права на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
в зв'язку із зміною в сторону
збільшення із 01.12.2013р. розміру
суддівської винагороди працюючих на
відповідній посаді суддів у розмірі 90 %
від заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Щомісячне довічне грошове утримання
судді в зв'язку із виходом у відставку
позивачу, призначено за правилами
Закону України "Про статус суддів " від
15.12.1992р. № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ),
що був чинним на день його звільнення з
посади судді та голови
Новоукраїнського райсуду
Кіровоградської області.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону
№ 2862-ХІІ від 15.12.1992р. кожен суддя за
умови, що він працював на посаді судді 20
років, має право на відставку.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
№ 2862-ХІІ від 15.12.1992р судді у відставці,
який має стаж роботи на посаді судді не
менше 20 років, виплачується щомісячне
довічне грошове утримання в розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років щомісячне довічне грошове
утримання збільшується на 2 відсотки
заробітку.

Враховуючи абзац 3 пункту 1 Постанови
Верхової Ради України "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
статус суддів" щомісячне довічне
грошове утримання суддям у відставці
виплачується в суді за останнім місцем
роботи або, за їх вибором, у суді за
місцем їх проживання. В разі зміни
заробітної плати суддів розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді.

Пунктом 63 розділу II Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" абзац 3
пункт 1 Постанови Верхової Ради України
"Про порядок введення в дію Закону
України "Про статус суддів" виключено.
Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. у справі №10-рп/2008
положення пункту 63 Розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, зміни існуючого порядку
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці. В даному рішенні
Конституційним Судом України
визначено, що фактичне позбавлення
суддів у відставці права на
перерахунок довічного грошового
утримання у зв'язку зі збільшенням
розміру заробітної плати працюючого
судді, суттєво звужує зміст і обсяг
права судді, яке він мав, та обмежує
його конституційні гарантії
незалежності.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Отже, з моменту
ухвалення рішення Конституційним
Судом України від 22.05.2008 відновлено
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання та право
на зміну його розміру в разі зміни
заробітної плати суддів відповідно до
Закону України "Про статус суддів" та
Постанови Верхової Ради України "Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів".

30.07.2010р. набрав чинності Закон України
"Про судоустрій і статус суддів" від
07.07.2010 № 2453-VI, крім статей, зазначених в
розділі XII "Прикінцеві положення" цього
Закону.

Одночасно підпунктом 1 пункту 2 розділу
XII "Прикінцеві положення" Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції із змінами,
внесеними згідно із Законом України №
2856-VI від 23.12.2010 визнано таким, що втратив
чинність Закон України "Про статус
суддів", крім статті 43, частин п'ятої -
тринадцятої статті 44, які втрачають
чинність з 1 січня 2011 року, та частин
першої - четвертої статті 44, які
втрачають чинність з 1 січня 2012 року.

За правилами п.11 розділу XIII "Перехідні
положення" Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" судді,
призначені чи обрані на посаду до
набрання чинності цим Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" в дії
від 07.07.2010р. щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судці понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Така редакція частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» проіснувала до 01 жовтня 2011
року, та після набуття чинності на
підставі змін, внесених згідно із
Законом від 08.07.2011 року № 3668-УІ, була
викладена у новій редакції, відповідно
до якої щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання. При
цьому, до п.1 розділу XII "Прикінцеві
положення" Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" статті 129 та
130 цього Закону щодо суддівської
винагороди та допомоги на оздоровлення
вводяться в дію з 1 січня 2012 року, тобто,
право на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання можливе
лише з 01 січня 2012 року,

Згідно частини 5 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Вказане обмеження максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання за частиною п'ятою
статті 138 сталось із змінами, внесеними
згідно із Законом N 2856-VI ( 2856-17 ) від
23.12.2010р. та згідно із Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013р. ухваленого у справі
№1-2/2013р. за конституційним поданням
Верховного суду України щодо
відповідності Конституції окремих
положень статті 2, абзацу другого
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними): частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року; № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Згідно даного рішення Конституційного
Суду України положення Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI та Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI,
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення; мають преюдиціальне значення
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії положень законів України, визнаних
неконституційними.

Отже, починаючи із 03.06.2013р. відновлено
дію частини 3 статті 138 «Про судоустрій
і статус суддів» в попередній редакції
від 7 липня 2010 року № 2453-VI, яка підлягає
застосуванню при вирішенні спірних
правовідносин, які виникли із 03 червня
2013 р, та які мають місце із 01 грудня 2013р.

За вказаних обставин, дія положень
частини 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» по суті та
змісту може бути застосована до
позивача, правовідносин з
відповідачем, до права на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у процентному відношенні до
грошового утримання суддів, працюючих
на відповідних посадах на сьогодення
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Окрім того, Конституційний суд України
і в інших своїх рішеннях неодноразово
висловлювався та надав роз'яснення, що
стосуються правових понять інституту
судді у відставці, поняття щомісячного
довічного грошового утримання,
принципів незалежності суддів, в яких
зокрема вказано про неможливість
відміни та звуження змісту та об'єму
статусу суддів; про неможливість
звуження досягнутого рівня
незалежності суддів; про неможливість
диспропорції у матеріальному
забезпеченні судів та суддів різних
рівнів; про неможливість суттєвої
диспропорції у грошовому забезпеченні
працюючих суддів та суддів у відставці;
про неможливість відміни такого
принципу, як перегляд щомісячного
довічного грошового утримання у разі
зміни заробітної плати працюючим
суддям, виходячи з її нового розміру.

Зокрема, Конституційний суд України
роз'яснив, що щомісячне довічне грошове
утримання на відміну від пенсії та
інших соціальних виплат для інших
громадян має особливий статус: є
невід'ємною частиною гарантії
незалежності суддів. Тільки судді
мають право як на пенсію при досягненні
визначеного віку, так і на щомісячне
довічне грошове утримання, коли
йдеться про відставку при наявності
суддівського стажу. При цьому
щомісячне довічне грошове утримання
нараховується відповідно від
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді. Є неприпустимим
звуження змісту, об'єму статусу судді,
рівня його соціального захисту,
наслідком якого відповідно є звуження
гарантії незалежності суддів, оскільки
виходячи у відставку, суддя має право
на перегляд розміру виплат щомісячного
довічного грошового утримання при
зміні заробітку діючого судді.

Так, Конституційний Суд України у
рішенні від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011,
вказав, що правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. У цьому рішенні
Конституційний Суд України вказує про
неможливість звуження змісту та об'єму
гарантій незалежності суддів, а
відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Аналогічні правові позиції щодо
гарантій незалежності суддів, їх
матеріального та соціального
забезпечення Конституційний Суд
України висловлював також у своїх
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
(справа про припинення дій чи обмеження
пільг, компенсацій та гарантій), від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про
пенсії та щомісячне довічне грошове
утримання), від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів).

Системний аналіз вище вказаних норм, що
діяли в різний проміжок часу вказують,
що щомісячне довічне грошове утримання
як вид соціального забезпечення судді
у відставці виплачується щомісячно та
залежить від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді, його обчислення повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, розмір
виплачуваного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
безпосередньо пов'язаний із розміром
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, що зумовлює
проведення перерахунку раніше
призначеного довічного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді та без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Довічне грошове утримання суддям
загальної юрисдикції виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів державного бюджету, за
винятком суддів Конституційного Суду
України, Верховного Суду України та
вищих спеціалізованих судів, яким
грошове утримання виплачується цими
судами.

Між тим, норми Законів, що визначали та
визначають порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці не
передбачають такого поняття як
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки даний
вид соціального забезпечення судді у
відставці залежить від одного чинника -
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді і при
його зміні здійснюється відповідний
розрахунок.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання має би бути
проведений відповідачем в порядку,
передбаченому пунктами 3 і 4 Положення
про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 384/2011, пунктами
2.1 і 2.2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2 (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25.02.2008 р. № 5-5), згідно яких серед
основних завдань і функцій Пенсійного
фонду України та його органів на місцях
є призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 січня 2008 року N 3-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 12 березня 2008 р. за N-200/14891
затверджено Порядок подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України.

Додатком № 2 до вище вказаного Порядку
подання документів для призначення і
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
органами Пенсійного фонду України
встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці, вимогам якої повністю
відповідають і довідка, що була надана
позивачу Територіальним Управлінням
судової адміністрації України в
Кіровоградській області від 10.12.2013р.
№686, із зазначенням даних про заробітну
плату судді на відповідній посаді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання за період із
01.12.2013р. та яку позивач надав
відповідачу для здійснення такого
перерахунку.

Вище вказаним Порядком хоч і не
передбачено процедури перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, проте і не
заборонено перерахування щомісячного
довічного утримання.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності Законів над відомчими
та урядовими нормативними актами, при
вирішення даного спору підлягає
застосуванню частина 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», а не відомча Постанова
Правління Пенсійного фонду України.

З огляду на вказане, не можуть бути
прийняті до уваги посилання
відповідача щодо відсутності
нормативного документу, який регулює
порядок здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, оскільки
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці не може
бути знівельована в зв'язку із тим, що
органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.

Окрім того, тлумачення відповідачем
нового закону, що він нібито не
передбачає перегляду щомісячного
довічного грошового утримання, та його
доводи щодо відсутності у позивача
підстав для перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, викладені у листі від
08.01.2014р. вих. №104/ П-11, явно суперечать, не
тільки висновкам Конституційного суду
України в рішенні від 03 червня 2013р у
справі №1-2/2013р., але і протирічать
змісту закону та Конституції України, а
відтак не можуть бути прийняті судом до
уваги.

Отже, відмова відповідача у проведенні
перерахунку розміру щомісячного
грошового утримання судді у відставці
є протиправною, і є такою, що суперечить
закону. Відповідач зобов'язаний
здійснити щодо позивача перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.12.2013р.
без обмеження максимального розміру
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90 % заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді згідно довідки Територіального
управління судової адміністрації
України в Кіровоградській області від
10.12.2013р. №686 та виплатити різницю між
нарахованим та фактично виплаченим
щомісячним довічним грошовим
утримання судді у відставці за
вказаний період.

У пункті 16 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013р. №8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
зазначено, що відповідно до покладених
завдань і функцій, Пенсійний фонд
України є суб'єктом владних
повноважень у цій сфері правовідносин,
а спори, що виникають між учасниками
цих відносин, є публічно-правовими,
тому їх вирішення належить до
юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 2, 6, 17, 18, 19, 104, 105, 106, 162, 163, 183-2 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді щодо
відмови у здійсненні ОСОБА_1,
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
виплаті різниці між нарахованим та
фактично виплаченим щомісячним
довічним грошовим утриманням судді у
відставці за період із 01.12.2013 року
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
здійснити, починаючи із 01.12.2013 року
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці
відповідно до ст. 129, ч. 3. ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 90 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді відповідно до
довідки Територіального Управління
судової адміністрації України в
Кіровоградській області від 10.12.2013 року
№ 686 та провести виплати з урахуванням
отриманих сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп.
сплаченого ним судового збору.

Постанова підлягає негайному
виконанню Управлінням Пенсійного
фонду України в м.
Кіровограді у межах суми платежу за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через Кіровський
районний суд м. Кіровограда шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда В. В. Мохонько