Справа № 826/11790/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укрнет" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрнет" до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрнет" звернувся до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправною відмови у
наданні інформації за запитом та
зобов'язання Міністерства доходів і
зборів України надати відповідь на
запит про надання інформації від 04
липня 2013 року №150/01/01-08.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 вересня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову
Міністерства доходів і зборів України
у наданні інформації на запит
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» від 04 липня
2013 року №150/01/01-08 в частині пунктів 1-2
запиту.

Зобов'язано Міністерство доходів і
зборів України надати інформацію на
запит Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» від 04 липня
2013 року №150/01/01-08 в частині пунктів 1-2
запиту.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрнет" звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняте нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» звернулось
до Міністерства доходів і зборів
України із запитом про отримання
інформації від 04 липня 2013 року №150/01/01-08,
в якому просило письмово надати
відповіді на наступні запитання:

1) на підставі яких документів та/чи
даних було зроблено висновок, що
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрнет»,
вказане у податкових накладних, не
відповідає інформації, що знаходиться
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців;

2) коли саме, з яких джерел та у який
спосіб було отримано документи та/чи
дані, на підставі яких було зроблено
висновок, що місцезнаходження
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрнет», вказане у
податкових накладних, не відповідає
інформації, що знаходиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців;

3) ким саме (прізвище, ім'я, по батькові
та посада співробітників) та на
підставі яких актів (законодавчі,
підзаконні нормативні акти, посадові
інструкції, накази, розпорядження тощо)
було отримано документи та/чи дані, на
підставі яких було зроблено висновок,
що місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрнет»,
вказане у податкових накладних, не
відповідає інформації, що знаходиться
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців;

4) ким саме (прізвище, ім'я, по батькові
та посада співробітників) та на
підставі яких актів (законодавчі,
підзаконні нормативні акти, посадові
інструкції, накази, розпорядження тощо)
було здійснено дії із програмним
забезпеченням та/або обладнанням
Центрального порталу прийому
звітності ДПС, у результаті яких
Центральний портал прийому звітності
ДПС надав відмову у реєстрації
податкових накладних Товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрнет»;

5) коли саме (дата, час) та які саме було
здійснено дії із програмним
забезпеченням та/або обладнанням
Центрального порталу прийому
звітності ДПС, у результаті яких
Центрального порталу прийому
звітності ДПС надав відмову у
реєстрації податкових накладних
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрнет».

Листом від 18 липня 2013 року №526/07
Міністерство доходів і зборів України
повідомило позивача, що запит від 04
липня 2013 року №150/01/01-08 був направлений
до Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві,
оскільки Міністерство доходів і зборів
України не володіє інформацією, яка
зазначена в пунктах 1-3 даного запиту.

Стосовно пунктів 4-5 запиту,
Міністерство доходів і зборів України
повідомило Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» про те, що
дана інформація містить службову
інформацію з обмеженим доступом, а тому
не може бути надана.

Вважаючи відмову відповідача у наданні
інформації за запитом протиправною,
позивач звернувся до суду з позовом.

Так, суд першої інстанції не знайшов
підстав для визнання протиправною
відмови відповідача у наданні
відповіді на пункти 3-5 запиту позивача,
оскільки запитувана інформація
відноситься до службової у
відповідності до приписів ст. 6 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» та Переліку відомостей, що
містять службову інформацію та яким
присвоюється гриф обмеження доступу
«Для службового користування» в
органах державної податкової служби
України.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI,
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках: інформація, що запитується,
належить до категорії інформації з
обмеженим доступом відповідно до
частини другої статті 6 цього Закону.

Так, згідно ч. 2 ст. 6 вищевказаного
Закону, обмеження доступу до
інформації здійснюється відповідно до
закону при дотриманні сукупності таких
вимог: 1) виключно в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя; 2) розголошення інформації
може завдати істотної шкоди цим
інтересам; 3) шкода від оприлюднення
такої інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні.

Частиною 7 ст. 6 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачено, що обмеженню доступу
підлягає інформація, а не документ.
Якщо документ містить інформацію з
обмеженим доступом, для ознайомлення
надається інформація, доступ до якої
необмежений.

В силу ст. 9 вищевказаного Закону,
відповідно до вимог частини другої
статті 6 цього Закону, до службової може
належати така інформація: 1) що
міститься в документах суб'єктів
владних повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в
процесі оперативно-розшукової,
контррозвідувальної діяльності, у
сфері оборони країни, яку не віднесено
до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка
становить службову інформацію,
присвоюється гриф "для службового
користування". Доступ до таких
документів надається відповідно до
частини другої статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять
службову інформацію, який складається
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, іншими
суб'єктами владних повноважень, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, не може бути обмеженим у
доступі.

Так, відмовляючи у задоволенні позову в
частині, судом першої інстанції взято
до уваги п. 3.2 Переліку відомостей, що
містять службову інформацію та яким
присвоюється гриф обмеження доступу
«Для службового користування» в
органах державної податкової служби
України, затвердженого наказом
Державної податкової служби України
від 11 червня 2012 року № 492, де визначено,
що відомості з питань алгоритму
отримання, обробки та зберігання
податкової інформації, що реалізовані
в автоматизованих інформаційних
системах державної податкової служби
України, містять службову інформацію з
обмеженим доступом.

Разом з тим, матеріали справи свідчать,
що питання викладене в пункті 3 запиту
стосується інформації про посадову
особу відповідача, яка отримала дані
про те, що місцезнаходження ТОВ
«Укрнет» вказане у податкових
накладних не відповідає інформації, що
знаходиться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Так, питання 4 запиту мало на меті
отримання інформації про посадову
особу відповідача та документи, на
підставі яких було здійснено дії із
програмним забезпеченням та/або
обладнанням Центрального порталу
прийому звітності ДПС, у результаті
яких надано відмову у реєстрації
податкових накладних позивача.

Крім того, питання 5 запиту стосується
інформації про дату та час вчинення дій
із програмним забезпеченням та/або
обладнанням Центрального порталу
прийому звітності ДПС, у результаті
яких надано відмову у реєстрації
податкових накладних позивача.

З аналізу наведеного вбачається, що
запитувана у пунктах 3-5 запиту
інформація стосується осіб, які
вчинили певні дії,
нормативно-правового обґрунтування
таких дій, а також часу їх вчинення.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано доказів на підтвердження
того факту, що питання, поставлені в
пунктах 3-5 запиту Товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрнет»
від 04 липня 2013 року №150/01/01-08 стосуються
алгоритму отримання, обробки та
зберігання податкової інформації, що
реалізовані в автоматизованих
інформаційних системах державної
податкової служби України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
запитувана позивачем інформація у
пунктах 3-5 запиту є службовою у
відповідності до приписів ст. 6 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» та Переліку відомостей, що
містять службову інформацію та яким
присвоюється гриф обмеження доступу
«Для службового користування» в
органах державної податкової служби
України.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
надання відповіді на пункти 3-5 запиту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» від 04 липня
2013 року №150/01/01-08.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції
частково не відповідають встановленим
обставинам по справі, допущені судом
першої інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи
частково, а тому оскаржувана
постанова підлягає скасуванню в
частині з прийняттям в цій частині
нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укрнет" -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 вересня 2013 року -
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Укрнет".

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укрнет" в
зазначеній частині задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Міністерства доходів і зборів України
у наданні інформації на запит
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» від 04 липня
2013 року №150/01/01-08 в частині пунктів 3-5
запиту.

Зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України надати інформацію на
запит Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрнет» від 04 липня
2013 року №150/01/01-08 в частині пунктів 3-5
запиту.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 вересня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 12.03. 2014
року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.