Справа № К/9991/90598/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/90598/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області про скасування
наказів та поновлення на посаді,-

встановила:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Донецькій області про
визнання незаконними та скасування
наказів від 19.10.2010 року № 404 о/с, від
29.09.2010 року № 1583, поновлення на посаді
та зобов'язання виплатити заробітну
плату.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 листопада
2011 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, позивач просить
судові рішення по справі скасувати, та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 08.07.1995 року
проходив службу в органах Внутрішніх
Справ України, зокрема з 05.01.2010 року по
19.10.2010 року на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу розкриття
злочинів з ознаками серійності
Управління карного розшуку ГУМВС
України в Донецькій області.

Наказами Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області від 19.10.2010 року № 404
о/с, від 29.09.2010 року № 1583 позивача було
звільнено з органів внутрішніх справ
на підставі пункту "є" ст. 64 (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС України,
затвердженого Постановою КМУ № 114 від
29.07.1991 року.

Підставою для видання наказу став
висновок по матеріалам службової
перевірки, затверджений начальником
ГУМВС України у Донецькій області
29.09.2010 року, згідно з яким ОСОБА_2 грубо
порушив вимоги пункту 2.3 Інструкції про
порядок приймання, реєстрації та
розгляду в органах і підрозділах
внутрішніх справ України заяв і
повідомлень про злочини, що вчинені або
готуються, затвердженої наказом МВС
України від 14.04.2004 року № 400, що
виразилось у не інформуванні про
вказане правопорушення та невжитті
заходів щодо припинення протиправних
дій з боку гр. П., наказу ГУМВС в області
від 25.09.2010 року № 1542, п. 1.5.7 Інструкції з
організації відряджень та службових
виїздів працівників ГУМВС України в
Донецькій області, затвердженої
наказом ГУМВС в області від 21.05.2010 № 646,
статті 10 Закону України «Про міліцію»,
Етичний кодекс працівника ОВС України,
вимогистатті 7 Дисциплінарного статуту
ОВС України в частині обов'язкового
дотримання чинного законодавства,
запобігання правопорушенню,
своєчасного його припинення.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів про відмову позивачу
у задоволенні позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень статті 18 Закону
України "Про міліцію" порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№114 від 29 липня 1991 року.

Також, відповідно пункту 23 Положення
про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР,
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Відповідно до підпункту "є" пункту 63
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР особи рядового і молодшого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах
внутрішніх справ досягається:
створенням належних умов проходження
служби особами рядового і
начальницького складу; набуттям
високого рівня професіоналізму;
забезпеченням гласності та
об'єктивності під час проведення
оцінки результатів службової
діяльності; дотриманням законності і
статутного порядку;повсякденною
вимогливістю начальників до підлеглих,
постійною турботою про них, виявленням
поваги до їх особистої гідності;
вихованням в осіб рядового і
начальницького складу високих
моральних і ділових якостей;
забезпеченням соціальної
справедливості та високого рівня
соціально-правового захисту; умілим
поєднанням і правильним застосуванням
заходів переконання, примусу,
дисциплінарного та громадського
впливу; належним виконанням умов
контракту про проходження служби
(статті 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України).

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету;з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення, як звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, якою визначено порядок
накладення дисциплінарних стягнень, з
метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. За кожне порушення
службової дисципліни накладається
лише одне дисциплінарне стягнення. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
провадження в кримінальній справі або
справі про адміністративне
правопорушення на осіб рядового і
начальницького складу дисциплінарне
стягнення може бути накладено не
пізніше одного місяця з дня закінчення
службового розслідування, провадження
в кримінальній справі чи справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, по факту порушення позивачем
службової дисципліни відповідачем, у
встановлений законом строк було
проведено службове розслідування.

Колегії суддів погоджується з
висновками апеляційного суду, що вина
позивача у скоєнні дисциплінарного
проступку доведена матеріалами
службового розслідування.

Відповідно до положень статті 16
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України
дисциплінарне стягнення накладається
у строк до одного місяця з дня, коли про
проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
провадження в кримінальній справі або
справі про адміністративне
правопорушення на осіб рядового і
начальницького складу дисциплінарні
стягнення може бути накладено не
пізніше одного місяця з дня закінчення
службового розслідування, провадження
в кримінальній справі чи справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпусці.

Проведеною службовою перевіркою було
встановлено, що наказом ГУМВС в
Донецькій області від 25 вересня 2010 року
№ 1542 ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з 25 вересня 2010 року по 28 вересня
2010 року були відряджені до Вінницької
області на службовому автомобілі.
Знаходячись на території Вінницької
області 26 вересня 2010 року зазначені
працівники міліції безпідставно
позбавили волі гр. ОСОБА_6, звинуватили
його в тому, що він керував автомобілем,
який перебуває у розшуку. Однак,
законних заходів для реєстрації
виявленого правопорушення та його
припинення не вчинили, без оформлення
будь-яких процесуальних документів
заволоділи його транспортним засобом і
використовували його.

Судами встановлено та досліджено факт
порушення позивачем службової
дисципліни, які виразилися у грубих
порушеннях вимог статті 7
Дисциплінарного статуту ОВС та
ігноруванні вимог наказів МВС України,
що, в свою чергу, є несумісним з
подальшим проходженням служби в
органах внутрішніх справ, а
застосоване дисциплінарне стягнення
відповідає характеру та тяжкості
вчиненого позивачем порушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій що позивача
обґрунтовано притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ, а наказ про
звільнення прийнято обґрунтовано у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 29
вересня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області про скасування
наказів та поновлення на посаді - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :
О.І. Гаманко

Судді:
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній