Справа № 2а-0308/795/12, 0308/6151/12
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Справа
№ 9104/128262/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 29 травня 2012 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про перерахунок і виплату
надбавки до пенсії та надбавки на
догляд,

встановив:

У квітні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернулась в суд із адміністративним
позовом до відповідача ГУ ПФУ у
Волинській області, в якому просила : -
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату позивачу
надбавки до пенсії як члену сім'ї
загиблого, відповідно до постанови КМ
України № 690 від 20.06.2011 року «Про
встановлення доплати до підвищення
пенсії членам сімей загиблих (тих, які
пропали безвісти) осіб, зазначених у п. 1
ст. 10 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», починаючи з
01.07.2011 року по 31.12.2011 року та відповідно
до постанови КМ України №1381 від 28.12.2011
року «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», починаючи з 01.01.2012 року до
виникнення обставин, з якими правові
акти пов'язують виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин; -
зобов'язати відповідача встановити та
провести виплату позивачу надбавки на
догляд як інваліду 1-ої групи, що
потребує стороннього догляду, в
розмірі 50 грн. щомісячно відповідно до
постанови КМ України № 654 від 16.07.2008
року «Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян», з 01.04.2011 року до
виникнення обставин, з якими правовий
акт пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області
позову не визнав, у суді першої
інстанції подав заперечення, просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 29.05.2012 року
в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду не погодилась
позивач ОСОБА_1 та оскаржила її в
апеляційному порядку. Вважає апелянт,
що постанова суду першої інстанції є
необґрунтована та незаконна, прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому оскаржена
постанова суду від 29.05.2012 року підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не врахував, що позивач
належить до члена сім'ї загиблого,
померлого визначеного у п.1 ст. 10 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а
тому має право на пільги, в тому числі
надбавку до пенсії, встановлені
постановами КМ України № 690 від 20.06.2011
року та № 654 від 16.07.2008 року. Також судом
першої інстанції не врахував, що
позивач є інвалід з дитинства та
одержує державну соціальну допомогу та
надбавку на догляд в розмірі 50%
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, як інвалід з
дитинства позивач отримує згідно ст. 3
Закону України «Про державну соціальну
допомогу дітям-інвалідам та інвалідам
з дитинства» із органу соціального
забезпечення, а не у відповідності до
Закону України «Про державну соціальну
допомогу особам, які мають право на
пенсію та інвалідам». У зв'язку з цим,
зазначає апелянт, що позивач має право
на надбавку на догляд відповідно до
постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 р..

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 29.05.2012 р. та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
таку апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є
інвалідом І групи з дитинства та
перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ
у Волинській області, як особа якій
встановлено статус члена сім'ї
померлого ветерана війни (а.с. 5, 6).

Також встановлено, що позивач згідно п.1
ст. 10 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» являється членом
сім'ї померлого військовослужбовця і
має право на пільги, передбачені ст. 15
вказаного Закону, і отримує пенсію по
втраті годувальника.

Відповідно до ч.4, ст.15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», розмір
підвищення до пенсії членам сім'ї
померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни складає 25%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Позивачка з 01.07.2006 року і до 01.01.2012 року
назване підвищення отримувала саме в
такому розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.06.2011р. № 690 «Про установлення
доплати до підвищення пенсії членам
сімей загиблих (тих, які пропали
безвісти) осіб, зазначених у пункті 1
статті 10 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», було встановлено
з 1 липня 2011 року членам сімей загиблих
(тих, які пропали безвісти) осіб,
зазначених у п.1 ст. 10 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» доплату до
підвищення, яке встановлюється до
пенсії чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, для того, щоб розмір
зазначеного підвищення становив 36%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вищезгадана постанова втратила
чинність з 01.01.2012 р. на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення».

Пунктом 3 цієї Постанови встановлено
доплату до підвищення, яке
встановлюється до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Зокрема, підпунктом 1 пункту 3 цієї
Постанови КМУ від 28.12.2011 року № 1381,
встановлено доплату до підвищення
членам сімей загиблих (тих, які пропали
безвісти) осіб, зазначених у пункті 1
статті 10 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», для того, щоб
розмір зазначеного підвищення
становив 42 % прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 2 пункту 3 цієї Постанови,
встановлено доплату до підвищення
членам сімей померлих осіб, зазначених
у пункті 1 статті 10 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а також дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге, для того, щоб розмір
зазначеного підвищення становив 28 %
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Із матеріалів справи видно, що позивачу
пенсію по втраті годувальника
призначено за померлого у 1986 року
батька.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 з 01.01.2012
року відповідачем вірно встановлено
доплату до підвищення, саме як члену
сім'ї померлого у розмірі 28%
прожиткового мінімуму, як це було
передбачено підпунктом 2 пункту 3
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року № 1381.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те,що відповідно до
постанови КМУ від 23.04.2012 року № 327 «Про
підвищення рівня соціального захисту
населення» з 1 травня 2012 року розмір
спірного підвищення для ОСОБА_1 зріс до
42 % прожиткового мінімуму.

З 01.05.2012 року позивачу ОСОБА_1 зроблено
перерахунок пенсії з врахуванням
вищенаведених змін, тому підстав для
задоволення вимог позивача щодо
перерахунку підвищення як члену сім'ї
померлого інваліда Великої
Вітчизняної війни немає.

Суд апеляційної інстанції також
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог в частині призначення
надбавки 50 грн. на догляд як інваліду І
групи, з врахуванням наступного.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4
постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян», інвалідам I
групи, одиноким інвалідам II групи, які
потребують постійного стороннього
догляду або досягли пенсійного віку,
одиноким інвалідам III групи, які
досягли пенсійного віку, одиноким
одержувачам пенсій за віком та за
вислугу років, які потребують
постійного стороннього догляду, та які
отримують пенсію відповідно до Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» (крім осіб, які отримують
державну соціальну допомогу на догляд
відповідно до Закону України «Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам»), виплачується надбавка на
догляд у розмірі 50 грн..

Судом першої інстанції вірно
враховано, що ОСОБА_1 крім отримання
пенсії по втраті годувальника від
Пенсійного фонду, перебуває на обліку в
управлінні праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофі
Маневицької райдержадміністрації, як
одержувач державної соціальної
допомоги інваліду з дитинства І групи,
до розміру якої входить надбавка на
догляд відповідно до Закону України
«Про державну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям інвалідам» (а.с. 33).

Крім цього, надбавка на догляд
виплачуються відповідачу з 14.12.2006 року
у розмірі, що значно перевищує розмір
надбавки на догляд встановлений
постановою КМУ від 16.07.2008 року № 654.

Таким чином, дії відповідача по
перерахунку пенсії позивачу були
правомірними, а тому відсутні підстави
для задоволення позовних вимог.

З врахування наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при розгляді
адміністративної справи всебічно і
об'єктивно встановлено обставини
справи, висновки суду відповідають
обставинам справи, постанова суду від
29.05.2012 р. винесена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 29 травня 2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про перерахунок і виплату
надбавки до пенсії та надбавки на
догляд - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин