Справа № К/9991/41130/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/41130/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівДонця О.Є. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної у м.
Харкові ради про визнання дій
протиправними та стягнення коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Апеляційного суду Харківської області
від 20 червня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року ОСОБА_4 у
Комінтернівському районному суді
м. Харкова пред'явив позов до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної у м. Харкові ради
про визнання дій протиправними та
стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем необґрунтовано
відмовлено у виплаті допомоги при
народження сина, як третьої дитини.

Просив зобов'язати Головне управління
праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації призначити йому
допомогу відповідно до пункту 13
постанови Кабінету Міністрів від 27
грудня 2010 року № 1751 в сумі 50000,00 грн.

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 18 червня
2010 року адміністративний позов ОСОБА_4
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Харкові ради
щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні
допомоги при народженні третьої
дитини.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної у м. Харкові ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_4 допомоги при народженні третьої
дитини.

Постановою Апеляційного суду
Харківської області від 20 червня 2011
року апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Харкові ради
задоволено.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 18 червня 2010 року
скасовано та в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі позивач з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та залишити без зміни
постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 18 червня 2010 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що у відповідача відсутні підстави для
виплати ОСОБА_4 допомоги на третю
дитину, яка народилася під час
перебування позивача у третьому шлюбі.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_4 являється батьком трьох дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
народилися від різних жінок: матір'ю
ОСОБА_5 є ОСОБА_8, матір'ю ОСОБА_6 - ОСОБА_9
та матір'ю ОСОБА_7 - ОСОБА_10

На час народження дитини ОСОБА_7 шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зареєстровано не
було, оскільки позивач на той час
перебував у шлюбі з ОСОБА_9

Із довідки від 16 березня 2010 року
вбачається, що допомогу при народженні
дитини ОСОБА_7 в розмірі 12240,00 грн., як на
першу дитину, виплачено ОСОБА_4

ОСОБА_4 зареєстрований проживаючим
АДРЕСА_2. В довідці від 31 жовтня 2008 року
зазначено, що за цією адресою без
реєстрації проживають разом з ним і
його сини. Між тим, акт обстеження
матеріально-побутових умов складено 04
грудня 2008 року за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 пояснив, що матері його дітей
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не позбавлені
батьківських прав.

Допомога при народженні дитини
надається згідно із Законом України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
яким встановлюється гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми, шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Згідно з пунктом 13 Порядку призначення
та виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 №1751, допомога при народженні
дитини надається у розмірі,
встановленому на дату народження
дитини.

Розмір та строк виплати допомоги, яка
призначається одному з батьків дитини,
визначається з урахуванням кількості
живонароджених та усиновлених дітей
(враховуючи померлих), які до
народження дитини перебували на
утриманні особи, якій призначається
допомога, її чоловіка (дружини), крім
дітей, від виховання яких зазначена
особа (її чоловік, дружина) відмовилась,
а також дітей, які передані на
виховання іншій особі, - і повнолітньої
дочки (повнолітнього сина) чоловіка,
які не були усиновлені дружиною.

Тобто, розмір допомоги залежить від
кількості саме дітей, які до народження
наступної дитини перебували на
утриманні особи, якій призначається
допомога, її чоловіка (дружини).

Оскільки, яка за рахунком народжена
дитина визначається саме по матері, а
ОСОБА_7 це перша дитина, яка народилася
у матері ОСОБА_10, тому правильними є
висновок суду апеляційної інстанції
про відсутність у відповідача підстав
для виплати допомоги, як при народження
третьої дитини.

Судове рішення суду апеляційної
інстанції є законним і обґрунтованим, а
доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанції
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 210, 220, 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Апеляційного суду Харківської області
від 20 червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної у м. Харкові ради
про визнання дій протиправними та
стягнення коштів - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Донець О.Є.

Мороз Л.Л.