Справа № 2а-9712/10/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/8521/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2014№ К/9991/8521/11Вищий адміністративний
суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.10.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011 по
справі № 2а-9712/10/2670

за позовом Закритого акціонерного
товариства "Пост-Київ і Ко"

до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва,

до Фінансового управління
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації

до Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві

про зобов'язання вчинити дії,
-

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулося до суду з
позовом (з урахуванням уточнень
позовних вимог) про зобов'язання
відповідачів вчинити дії щодо
повернення із бюджету надміру
сплачених коштів за торгові патенти у
сумі 29 328,35 грн.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволено.

Судові рішення вмотивовані висновком
про те, що, оскільки сума надмірно
сплачених коштів за невикористані
патенти підтверджується актом звірки
від 06.05.2010 по розрахунку платника з
бюджетом за період з 01.01.2010 по 06.05.2010, у
контролюючого органу не було підстав
для позбавлення позивача права на
повернення надміру сплачених коштів за
торгові патенти. Крім того, листами від
28.07.2009 та від 02.12.2009 позивач повідомив
державний податковий орган про
припинення діяльності, що підлягає
патентуванню та просив повернути
надміру сплачені кошти за патенти.

Не погодившись із судовими рішеннями,
Державна податкова інспекція подала
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким повністю
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної
скарги, відповідач зазначає, що Законом
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності"
передбачено письмове повідомлення
контролюючого органу про припинення
діяльності, що підлягає патентуванню,
до 15 числа місяця, що передує звітному,
і лише при дотриманні зазначеної
процедури, на думку контролюючого
органу, господарюючий суб'єкт має право
повернення надміру сплачених коштів за
патенти.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, у ході провадження
Товариством діяльності з організації
азартних ігор останнім було придбано
відповідні торгові патенти та оплачено
їх вартість.

У зв'язку з припиненням позивачем
діяльності з організації азартних ігор
внаслідок прийняття Закону України
"Про заборону грального бізнесу в
Україні" Товариство звернулось до
контролюючого органу листом від 28.07.2009
та листом від 02.12.2009 про повернення
надмірно сплачених коштів за торгові
патенти у сфері грального бізнесу.

Проте Державною податковою інспекцією
не було повернуто надміру сплачені
кошти, оскільки на думку відповідача,
листи про повернення коштів були
подані з порушенням строків
встановлених вищезазначеним Законом
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності".

Так, згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України від
23.03.1996 № 98/96-ВР "Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності"
оплата вартості торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу провадиться
щоквартально до 15 числа місяця, що
передує звітному кварталу. Під час
придбання торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу суб'єкт
підприємницької діяльності вносить
одноразову плату у розмірі вартості
торгового патенту за 3 місяці. На суму,
сплачену під час придбання торгового
патенту, зменшується розмір плати за
торговий патент, яка підлягає внесенню
в останній квартал його дії.

При цьому абз. 2 ч. 3 ст. 2 вказаного
Закону передбачено, що суб'єкт
підприємницької діяльності, який
припинив діяльність, яка відповідно до
цього Закону підлягає патентуванню, до
15 числа місяця, що передує звітному,
письмово повідомляє про припинення
такої діяльності відповідний
державний податковий орган. При цьому
торговий патент підлягає поверненню до
державного податкового органу, що
видав його, а суб'єкту підприємницької
діяльності повертається надмірно
сплачена сума вартості торгового
патенту.

Згідно п.5 Порядку взаємодії органів
державної податкової служби України,
фінансових органів та органів
Державного казначейства України в
процесі повернення помилково та/або
надміру сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) платникам
податків, який затверджено наказом
Державної податкової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України від 03.05.2005 N 58/78/22 повернення
помилково та/або надміру сплачених
податків, зборів (обов'язкових
платежів) у випадках, передбачених
податковими законами, здійснюється
виключно на підставі заяви платника
податку (за винятком повернення
надміру утриманих (сплачених) сум
податку з доходів фізичних осіб), яка
може бути подана не пізніше 1 095 дня,
наступного за днем виникнення такої
переплати.

А відповідно до п. 5 гл. 1 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 10.12.2002 № 226 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин), повернення помилково
або надмірно зарахованих до бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за заявою платника та
поданням органів, які повинні
забезпечувати надходження платежів до
бюджету та за якими згідно із законом
закріплено контроль за справлянням
(стягненням) платежів до бюджету.

Таким чином, суб'єкти господарювання,
які придбали торгові патенти на
здійснення діяльності у сфері
грального бізнесу, але внаслідок
прийняття Закону України від 15.05.2009 №
1334-VІ "Про заборону грального бізнесу в
Україні" втратили можливість проводити
відповідну діяльність, мають право на
повернення надмірно сплаченої суми
вартості патентів за період, коли вони
не проводили діяльність у сфері
грального бізнесу. При цьому таке право
виникає лише у разі подання заяви про
припинення діяльності, що підлягає
патентуванню, до 15 числа місяця, який
передує звітному.

Як вбачається з матеріалів справи, лист
про припинення діяльності та
повернення надміру сплачених коштів
Товариством було надано контролюючому
органу лише 28.07.2009 (згідно штампів
реєстрації вхідної кореспонденції
Державної податкової інспекції), тоді
як згідно вимог Закону України "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності" такий
лист мав бути направлений не пізніше
15.06.2009.

Отже, позивачем не було дотримано
визначений у наведеній нормі Закону
строк подання заяви про припинення
діяльності у сфері грального бізнесу
як необхідну умову для повернення
суб'єкту господарювання наперед
внесеної плати за патент, - а саме до 15
числа місяця, який передує звітному.

Крім того, суд касаційної інстанції
зазначає, що з листів позивача не
вбачається за який саме період
(квартал) виникла переплата за патенти
та в якій саме сумі, адже в листі від
28.07.2009 зазначено про повернення
переплати в сумі 29 328,35 грн., тоді як в
листі від 02.12.2009 - в сумі 25 728,35 грн. А акт
звірки від 06.05.2010 по розрахунках
платника з бюджетом за період з 01.01.2010
по 06.05.2010, згідно якого у Товариства
рахується переплата з плати за
придбання торгових патентів, як
звідний обліковий документ не належить
до первинних документів
бухгалтерської звітності, оскільки не
відображає безпосередньо
господарської операції і не
підтверджує її здійснення. Даний акт є,
по суті, документом, який містить
зведені відомості про бухгалтерський
облік здійснених операцій, проте не
може вважатися належним доказом
проведення цих операцій і наявності чи
відсутність будь-яких зобов'язань
сторін. Тобто, висновки судів про
належність акту звірки як засобу
доведення існування заборгованості є
помилковими.

Враховуючи викладене та положення ст.
229 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
приходить до висновку, що судами
попередніх інстанцій повно і правильно
встановлені обставини справи, але
судами порушено норми матеріального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, а тому
вбачаються підстави для їх скасування
та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Маріуполя задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.10.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011 по
справі № 2а-9712/10/2670 скасувати.

У задоволенні позову Закритого
акціонерного товариства "Пост - Київ і
Ко" відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
постанови, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236 - 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко