Справа № 810/256/14-а
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року 810/256/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Бородянської районної
державної адміністрації Київської
області про зобов'язання вчинити певні
дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся з
позовом ОСОБА_1, в якому просить
зобов'язати Бородянську районну
державну адміністрацію Київської
області прийняти рішення, щодо
передачі ОСОБА_1 у власність земельну
ділянку площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
земельну ділянку площею 0,24 га для
ведення особистого селянського
господарства, що розташовані в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
1986 році позивача було евакуйовано із
зони відчуження, а отже він відноситься
до кола осіб визначених Законом
України "Про порядок виділення в натурі
(на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)".
Рішенням Новозаліської сільської ради
народних депутатів №22 від 18 жовтня 1994
року позивачу було виділено присадибну
ділянку розміром 1800 кв.м. для
будівництва індивідуального жилого
будинку і господарчих будівель. 28
грудня 1999 року Виконавчим Комітетом
Новозаліської сільської ради видано
Свідоцтво про право власності на
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Право власності
позивача на вказане нерухоме майно
зареєстровано в Бородянському бюро
технічної інвентаризації. Крім того
ОСОБА_1 було передано права на земельну
ділянку площею 0,2400 га для
сільськогосподарських потреб. В
подальшому як стало відомо позивачу,
належні йому земельні ділянки були
виключені з меж населеного пункту село
Нове Залісся. В листопаді 2013 року
позивач звернувся із заявою до
відповідача у якій просив прийняти
рішення про передачу у власність
земельних ділянок площею 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд та площею 0,2400 га для
ведення особистого сільського
господарства. Проте, листом
Бородянська РДА Київської області
повідомила, що на відміну від
Земельного Кодексу України в редакції
1992 року, норми чинного Земельного
Кодексу України не передбачають
можливості надання земель житлової та
громадської забудови за межами
населеного пункту і єдиним способом
оформити земельні ділянки надані для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд за
межами населеного пункту - включити їх
в межі населеного пункту. Таку відмову
позивач вважає протиправною і тому
звернувся з позовом до суду.

Представник позивача надав клопотання
про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Представник відповідача також надав
суду клопотання про розгляд справи в
письмовому провадженні.

За таких обставин, враховуючи
положення ст. 122 КАС України, судовий
розгляд було продовжено в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що у 1986 році
позивача евакуйовано із зони
відчуження. Законом України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)"
встановлено право на отримання
земельних ділянок.

Рішенням Новозаліської сільської ради
дев'ятої сесії двадцять третього
скликання від 21 лютого 2000 року позивачу
було виділено земельні ділянки
розміром 0,25 га для обслуговування
жилого будинку та 0,09 га для ведення
підсобного господарства.

Рішенням Новозаліської сільської ради
четвертої сесії п'ятого скликання від 03
листопада 2006 року ОСОБА_1 виділено
земельну ділянку розміром 0,14 га.

Позивач звернувся із заявою до
Бородянської районної державної
адміністрації Київської області у якій
просив прийняти рішення про передачу у
власність вищезазначених земельних
ділянок. Листом від 20 листопада 2013 року
№ Т 05.596.1 Бородянська РДА Київської
області повідомила, що на відміну від
Земельного Кодексу України в редакції
1992 року, норми чинного Земельного
Кодексу України не передбачають
можливості надання земель житлової та
громадської забудови за межами
населеного пункту і єдиним способом
оформити земельні ділянки надані для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд за
межами населеного пункту - включити їх
в межі населеного пункту.

В зв'язку із незгодою з даним листом,
позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку виниклим
правовідносинам, суд виходить із
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 7 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» визначено, що
правовий статус місцевих державних
адміністрацій встановлюється
Конституцією України, цим Законом та
іншими законами України. Місцеві
державні адміністрації у своїй
діяльності керуються Конституцією
України, цим та іншими законами
України, актами Президента України,
щорічним посланням Президента України
до Верховної Ради України про
внутрішнє і зовнішнє становище
України, актами Кабінету Міністрів
України, органів виконавчої влади
вищого рівня, а районні державні
адміністрації в Автономній Республіці
Крим - також рішеннями та постановами
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, рішеннями Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, прийнятими
у межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
місцеві державні адміністрації
забезпечують додержання прав і свобод
громадян. Громадяни звертаються до
місцевих державних адміністрацій у
вирішенні питань, що належать до сфери
повноважень місцевих державних
адміністрацій.

Посадові особи місцевих державних
адміністрацій зобов'язані розглянути
звернення громадян і не пізніше ніж у
визначений законом термін прийняти
рішення або дати обґрунтовану
відповідь. Посадові особи проводять
особистий прийом громадян у порядку,
визначеному законом.

Рішення посадових осіб місцевих
державних адміністрацій можуть бути
оскаржені Президенту України, органу
виконавчої влади вищого рівня,
Уповноваженому Верховної Ради України
з прав людини або до суду.

Закон України «Про порядок виділення в
натурі «на місцевості» земельних
ділянок власникам земельних ділянок
(паїв)» (далі - Закон) визначає
організаційні та правові засади
виділення власникам земельних часток
(паїв) земельних ділянок у натурі (на
місцевості) із земель, що належали
колективним сільськогосподарським
підприємствам, сільськогосподарським
кооперативам, сільськогосподарським
акціонерним товариствам на праві
колективної власності, а також порядок
обміну цими земельними ділянками.

Статтею 1 Закону визначено, що право на
земельну частку (пай) мають: громадяни
України, евакуйовані із зони
відчуження, відселені із зони
безумовного (обов'язкового) або зони
гарантованого добровільного
відселення, а також громадяни України,
що самостійно переселилися з
територій, які зазнали радіоактивного
забруднення, і які на момент евакуації,
відселення або самостійного
переселення були членами колективних
або інших сільськогосподарських
підприємств, а також пенсіонери з їх
числа, які проживають у сільській
місцевості.

Підставами для виділення земельних
ділянок у натурі (на місцевості)
власникам земельних часток (паїв) є
рішення відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації.

Повноваження сільських, селищних,
міських рад та районних державних
адміністрацій щодо виділення в натурі
(на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)
встановлені статтею 5 Закону України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»,
відповідно до якої сільські, селищні,
міські ради та районні державні
адміністрації в межах їх повноважень
щодо виділення земельних часток (паїв)
у натурі (на місцевості): зокрема
приймають рішення про видачу
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку,
власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради
приймають рішення щодо виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) у межах населених пунктів, а
районні державні адміністрації - за
межами населених пунктів.

Отже, аналізуючи вищевикладені норми
закону, суд приходить до висновку, що
Бородянська районна державна
адміністрація Київської області
помилково посилається на норми
Земельного кодексу України. В даному
випадку спір повинен вирішуватись
відповідно до Закону України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)".
Оскільки, надані позивачу земельні
ділянки на даний час знаходяться за
межами населеного пункту, то
здійснювати передбачену Законом
процедуру надання у власність
земельних ділянок повинен саме
відповідач.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 122, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Бородянську районну
державну адміністрацію Київської
області розглянути питання, щодо
передачі ОСОБА_1 у власність земельних
ділянок площею 0,25 га, 0,09 га та 0,14 га, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.