Справа № 569/2022/14-а
Суддя: Рогозін С.В. С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2022/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року

м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі:

головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Кулик Т.М.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Рівному
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ДАІ старшого
прапорщика міліції Крука Геннадія
Ростиславовича про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом про скасування постанови
серії АБ № 2004512 по справі про
адміністративне правопорушення від
30.01.2014 року. Вважає дану постанову
необґрунтованою, неправомірною,такою,
що не відповідає нормам КУпАП, винесено
з перевищенням компетенції суб'єкта
владних повноважень. В
адміністративному позові вказує, що
при розгляді справи не були з'ясовані і
доведені обставини, які б свідчили про
ознаку проступку, за який
законодавством України встановлено
адміністративну відповідальність. В
обґрунтування зазначеного, вказує що
згідно ст. 255 КУпАП уповноважені на те
посадові особи органів внутрішніх
справ мають право складати протоколи
про адміністративне правопорушення
передбачені ч.3 та ч.4 ст. 122 КУпАП, а
інспектор поза межі своєї компетенції
склав протокол серія АБ № 2004512 про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.122 КУпАП. В постанові вказано, шо
позивач порушив п.15.9 ПДР України, а саме
«зупинка забороняється», на що
останній зазначає, що на місці його
зупинки був відсутній знак 5.35.1 та 5.35.2
«пішохідний перехід», а також відсутня
будь-яка дорожня розмітка, яка б
вказувала на пішохідній перехід. В
протоколі про адміністративне
правопорушення вказана вулиця Соборна,
хоча позивач стверджує, що зупинився по
вул. Дворецькій. Наголошує, що пункт 15.9
ПДР України «Зупинка забороняється»не
порушив, оскільки прямуючи по вул.
Дворецькій в сторону вул. Соборної,
відчув різку короткочасну біль в
скронях, після чого вирішив виконати
вимушену аварійну зупинку на узбіччі
вулиці Дворецької. При зупинці
дотримався всіх вимог ПДР України, а
саме ввімкнув аварійну сигналізацію,
час зупинки був менше п'яти хвилин.
Після продовження руху по вул.
Соборній, позивача о 23:35 було зупинено
працівниками ДП, складено ними
протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову у
справі про адміністративне
правопорушення, незважаючи на доведені
до відома інспектору причини аварійної
зупинки. Просить скасувати постанову
серії АБ № 2004512 по справі про
адміністративне правопорушення від
30.01.2014 року та стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав повністю,
просив адміністративний позов
задоволити, зазначаючи що вини у
вчиненні правопорушення за вказаних
обставин не визнає, та діяв згідно
підпункту «е» пункту 2.14 Правил
дорожнього руху, що передбачає право
відступлення від вимог законодавства в
умовах дії непереборної сили або коли
іншими засобами неможливо запобігти
власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідач, інспектор ДАІ м. Рівне
- Круг Г.Р. в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений,
про причини неявки суд не повідомив,
проте на запит Рівненського міського
суду від 26.02.2014 року ним було долучено
до матеріалів справи копію протоколу
про адміністративне правопорушення
від 30 січня 2014 року та компакт диск з
відеозаписом вчиненого правопорушення
ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2014
року, інспектором ДПС ДАІ у м. Рівне
Круком Г. Р. складений протокол про
адміністративне правопорушення
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, де вказано
що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом
«Фіат Добло» у м. Рівне, по вул. Соборна
187, порушив правила дорожнього руху п.
15.9 «зупинка транспортного засобу» ,
здійснив зупинку на пішохідному
переході та менше ніж за 10 метрів до
перехрестя, що зафіксовано на відео.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП,
доказами в праві про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Із дослідженого компакт диску з
відеозаписом, який був долучений до
матеріалів справи відповідачем
вбачається, що в діях ОСОБА_1 не було
порушення пункту 15.9 ПДР України,
оскільки автомобіль зупинився біля
узбіччя з ввімкненою аварійною
сигналізацією, що відповідає правилам
дорожнього руху. Позивач пояснює це
тим, що аварійна зупинка була вимушена
у зв'язку з погіршенням самопочуття. У
місці зупинки позивача відсутній знак
5.35.1 та 5.35.2 «пішохідний перехід», а
також відсутня будь-яка дорожня
розмітка, яка б вказувала на пішохідній
перехід. Підтвердження вимірювання
відстані від автомобіля до перехрестя
відповідачем до суду не подано.

Згідно ПДР України, пункту 2.14.,
підпункту «е» водій має право
відступати від вимог законодавства в
умовах дії непереборної сили або коли
іншими засобами неможливо запобігти
власній загибелі чи каліцтву громадян.

У статті 18 КУпАП вказано, що не є
адміністративним правопорушенням дія,
яка хоч і передбачена цим Кодексом або
іншими законами, що встановлюють
відповідальність за адміністративні
правопорушення, але вчинена в стані
крайньої необхідності, тобто для
усунення небезпеки, яка загрожує
державному або громадському порядку,
власності, правам і свободам громадян,
установленому порядку управління, якщо
ця небезпека за даних обставин не могла
бути усунута іншими засобами і якщо
заподіяна шкода є менш значною, ніж
відвернена шкода.

В правилах дорожнього руху України п.
1.10 вказано, що вимушена зупинка -
припинення руху транспортного засобу
через його технічну несправність чи
небезпеку, яка спричинена вантажем,
який перевозиться, станом учасника
дорожнього руху, появою перешкоди для
руху. Позивачем, правила вимушеної
зупинки не було порушено, оскільки
згідно п. 9.9 ПДР України, при вимушеній
зупинці вмикається аварійна світлова
сигналізація.

Посилання позивача на те що
згідно ст. 255 КУпАП інспектор не мав
складати протокол про адміністративне
правопорушення є безпідставними,
оскільки згідно п.3 ст. 222 цього ж
Кодексу, працівники відповідних
підрозділів Міністерства внутрішніх
справ України, що забезпечують
безпеку дорожнього руху, які мають
спеціальні звання, мають право
розглядати справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення передбачені
частинами першою, другою і третьою
статті 122.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на спростування
обставин, зазначених ОСОБА_1 у позові.

За наведених обставин, керуючись п. 1.10,
2.14, 9.9 Правил дорожнього руху України,
ст.122, ст.ст. 222, 251, 258, 283 КУпАП, ст.ст. 71, 159,
160, 162, 163, КАС України суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити.

Постанову серії АБ № 2004512 від 30.01.2014
року по справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постанова суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Суддя
С.В. Рогозін