Справа № 537/3855/13-а
Суддя: Степура А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/3855/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді - Степури А.А.,
при секретарях Грицьковій Я.С., Шуліки
О.О., розглянувши у письмовому
провадженні в м. Кременчуці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області, про
визнання протиправним та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, де просить винести рішення
яким визнати протиправним п.8 рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради № 189 від 5.04.2013 року «Про
надання дозволу громадянам на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках», яким ОСОБА_1 відмовлено в
наданні дозволу на приватизацію
кімнати АДРЕСА_2. Скасувати п.8 рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради № 189 від 5.04.2013 року «Про
надання дозволу громадянам на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках», яким ОСОБА_1 відмовлено в
наданні дозволу на приватизацію
кімнати АДРЕСА_2.

Свої вимоги мотивував тим, що на
момент подання позовної заяви він не
мав рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 189 від 5.04.2013 року
«Про надання дозволу громадянам на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках», а мав лише відповідь
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області, в
якій зазначено, що «в п.8 йому
відмовлено в наданні дозволу на
приватизацію кімнати АДРЕСА_2 у зв'язку
з обміном, який відповідно до п.6 ст. 86
Житлового Кодексу УРСР не
допускається» він постійно
зареєстрований у гуртожитку для малих
сімей за адресою АДРЕСА_2. Він є
наймачем вказаного житлового
приміщення. Дане приміщення йому
дозволено зайняти по обміну згідно
обмінного ордеру № 80 від 13.08.2007 року. З
метою приватизації зазначеного житла
він звернувся до Управління житло-
комунального господарства виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради з
необхідним пакетом документів. Але
жодної відповіді не отримав. З метою
отримання дозволу на приватизацію
житла 30.12.2012 року він звернувся з
необхідними документами повторно.
Пакет документів був зареєстрований за
№ 01-05/304. 15.01.2013 року він звернувся з
письмовою заявою на міського голову в
якій просив надати відповідь щодо
розгляду його питання. 21.01.2013 року він
отримав відповідь від Управління
житлово - комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
мсіької ради. У цій відповіді йому
запропоновано надати на чергове
засідання робочої групи детальнішу
інформацію про обмін житлової площі. Не
погодившись з такою позицією з метою
отримання роз'яснення він звернувся в
департамент житлово- комунального
господарства Полтавської обласної
державної адміністрації. 20.02.2013 року у
своїй відповіді Департамент житлово -
комунального господарства повідомив,
що на виконання Указу Призидента
України від 24.11.2008 року № 1073/2008 «Про
заходи щодо забезпечення житлових прав
мешканців гуртожитків» розпорядженням
голови облдежадміністрації № 390 від
5.12.2008 року створено обласну комісію із
розв'язання проблемних питань
забезпеченя прав мешканців
гуртожитків на житло. На черговому
засіданні комісії, що відбулося 8.02.2013
року дане питання було опрацьовано
разом з виконавчим комітетом
Кременчуцької міської ради. З метою
недопущення вимагання докуметів, які
не передбаченні чинним законодавством
при передачі жилих приміщень в
гуртожитках у власність громадян,
виконавчому комітету Кременчуцької
міської ради було вказано на
необхідність прискорити процес
приватизації кімнат в гуртожитках
міста, користуючись при визначенні
переліку документів, що необхідно
надати до органу приватизації, пуктом 18
наказу № 396 від 16.12.2009 року « Про
затвердження Положення про порядок
передачі квартир (будинків) жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян». Натомість Управління
житлово - комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
мсіької ради всупереч позиції
департаменту житлово - комунального
господарства послалося на начебто,
порушення КП Квартирного управління»
законодавства при видачі йому
обмінного ордеру. Порушення
законлдавства на думку виконкому
вбачається у начебто відсутності
рішення виконавчого комітету, яким би
виконком уповноважував КП «Квартире
управління» видавати обмінні ордери.
Дане твердження не відповідає
дійсності. Згідно рішення виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради №
1409 від 29.12.2006 року КП «Квартирне
управління» надано дозвіл здійснювати
обмін жилих приміщень на період з 1.01.2007
року по 1.01.2008 року. Ордер йому було
видано 13.08.2007 року, тобто у визначений
виконкомом проміжок часу. Жодних
порушень з його боку не було та й ордер
недійсним у судовому порядку не
визнавався. Незважаючи на відсутність
з його боку будь - яких порушень,
виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради Полтавської області своїм
листом № к-02-07/59 від 22.04.2013 року
повідомив йому про наявність рішення
виконкому Кременчуцької міської ради
«Про надання дозволу громадянам на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках» п.8 якого йому відмовлено
в надані дозволу на приватизацію
кімнати АДРЕСА_2. Він отримав ордер на
житло у гуртожитку, зареєстрований у
ньому більш як 5 років, іншого власного
житла не має. Незважаючи на це
відповідачі йому перешкоджають
реалізувати своє конституційне право
на житло.

3.03.2014 року ОСОБА_1 змінив свої
позовні вимоги, а саме прохав суд
винести рішення яким визнати
протиправним п.7 рішення виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради №
189 від 5.04.2013 року «Про надання дозволу
громадянам на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках», яким йому
відмовлено в наданні дозволу на
приватизацію кімнати АДРЕСА_2.
Скасувати п.7 рішення виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради №
189 від 5.04.2013 року «Про надання дозволу
громадянам на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках», яким ОСОБА_1
відмовлено в наданні дозволу на
приватизацію кімнати АДРЕСА_2, оскільки
на момент подання позовної заяви він не
мав рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 189 від 5.04.2013 року
«Про надання дозволу громадянам на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках», а мав лише відповідь
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області, в
якій зазначено, що «в п.8 йому
відмовлено в наданні дозволу на
приватизацію кімнати АДРЕСА_2 у зв'язку
з обміном, який відповідно до п.6 ст. 86
Житлового Кодексу УРСР не
допускається».

В судове засідання позивач ОСОБА_1
та його представник ОСОБА_2 не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
надали суду заяву, де позовні вимоги
підтримали, просили проводити розгляд
справи без їх участі.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області Сапицька Д.Є. в
судове засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи повідомлялася
належним чином, надала суду заяву, де
прохала розгляд справи проводити без
її участі, стосовно позовних вимог
покладається на розсуд суду. Раніше
надала письмові заперечення проти
позову, де зазначено, що 9.01.2013 року на
засіданні робочої групи з розгляду
документів поданих громадянами на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках, розглядались документи
подані ОСОБА_1 на приватизацію кім.
АДРЕСА_2. Під час розгляду зазначених
документів було виявлено факт обміну
жилого приміщення, що перебувало у
приватній власності на жиле приміщення
комунальної власності. Згідно з
примірним положенням про гуртожитки
затвердженим постановою Ради
Міністрів Української РСР від 3.06.1986
року № 208 жила площа в гуртожитку не
підлягає обміну, розділу, бронюванню і
здачі в піднайом. Таким чином чином,
вищезазначений обмін суперечить
чинному законодавству України. 29.12.2006
року на засіданні виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області було прийнято
рішення № 1409 « Про обмін та бронювання
жилої площі у 2007 році в м.Кременчуці»,
відповідно до якого комунальному
підприємству «Квартирне управління»
було надано дозвіл здійснювати
підготовку документів та обмін жилих
приміщень між громадянами міста та
міжміськими заявниками на жилі
приміщення, бронювання житла згідно з
чинним законодавством на період з
01.01.2007 року по 01.01.2008 року.
Вищезазначеним рішенням комунальному
підприємству «Квартирне управління»
не було надано доручення (дозвіл)
видавати обмінні ордери. Отже, ордер на
вселення в кімнату АДРЕСА_2 виданий
органом, що не мав на те повноважень.
Позивач на квапртирному обліку як
такий, що потребує поліпшення житлових
умов, не перебував. Таким чином, ордер
на вселення позивача в кімнату АДРЕСА_2
виданий з порушенням норм чинного
законодавства України і не
компетентним на те органом, що було
виявлено на засіданні робочої групи з
розгляду документів, поданих
громадянами на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши і оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто, протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» сфера дії
цього Закону поширюється на громадян,
які не мають власного житла, більше
п'яти років на законних підставах
зареєстровані за місцем проживання у
гуртожитках та фактично проживають у
них.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на
законних підставах постійно
зареєстрований та проживає в кімнаті
АДРЕСА_2, що підтверджується ордером №
80 виданого начальником КП «Квартирним
управління» Обідчук В.І. та довідкою
про склад сім»ї та реєстрацію № 2261,
виданою 24.09.2012 року ТОВ «Добробит».

Згідно з ч.3 ст.1 вказаного Закону сфера
дії цього Закону поширюється на
гуртожитки, які є об'єктами права
державної та комунальної власності,
крім гуртожитків, що перебувають у
господарському віданні чи в
оперативному управлінні військових
частин, закладів, установ та
організацій Збройних Сил України,
інших військових формувань, утворених
відповідно до закону, Міністерства
внутрішніх справ України та державних
навчальних закладів. Відповідно до ст..4
вказаного Закону громадяни, на яких
поширюється дія цього Закону, мають
право на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитках, які
перебувають у власності
територіальних громад і можуть бути
приватизовані відповідно до закону.
При цьому приватизація житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється
відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" з урахуванням особливостей,
визначених цим Законом.

Рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 1409 від 29.12.2006
року надано дозвіл комунальному
підприємству «Квартирне управління»
здійснювати підготовку документів та
обмін жилих приміщень між громадянами
міста та міжміськими заявниками на
жилі приміщення, бронювання житла
згідно з чинним законодавством на
період з 1.01.2007 року до 1.01.2008 року.

Рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 189 від 5.04.2013 року
ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на
приватизацію кімнати у гуртожитку у
зв'язку з обміном власної частини
квартири на комунальну кімнату у
гуртожитку.

Рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 229 від 19.03.2004 року
п.1 ч. 5 внесено зміни до рішення
міськвиконкому від 5.01.1989 року за № 25
«Про використання будинків для
малосімейних / будинків готельного
типу/ для тимчасового проживання
громадян» « у комунальній власності
територіальної громади м.Кременчука
знаходяться ряд будинків для малих
сімей готельного, секційного типу та
будинку гуртожитки для малих сімей.
Частина зазначених будинків
будувалась в 1961-1968 роках, як гуртожитки,
які згодом заселялись сім'ями.
Рішеннями сесій міської ради та
виконавчим комітетом міської ради були
передані на баланс комунальному
госпрозрахунковому житлово-
експлуатаційному підприємству
«Крюківське» / його дочірним
підприємствам гуртожитки для малих
сімей: № 89 по вул. Республіканській,
АДРЕСА_3, № 3 по вул.. Сербіченка».

Відповідно до листа архівного відділу
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області від
30.09.2013 року № 300/01-26 встановлено, що
рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради від 13.08.2007
року № 1409/26 не виявлено.

Рішенням від 24.02.2009 року припинено
функціонування комунального
підприємства «Квартирне управління»
та дочірнього підприємства «Житлово-
експлуатаційна дільниця комунального
підприємства «Квартирне управління»
шляхом їх ліквідації.

Рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 1287 від 19.12.2008
року змінено статус житлових будинків,
а саме гуртожиткам для малих сімей за
адресами №5 по вул.. Молодіжній, №№ 6,10
по вул.. Гвардійській, № 28 по просп. 50
років Жовтня; № 12 по вул.. Карнаухова; №
16 по вул.. Гагаріна; №64 по вул.. Чапаєва;
АДРЕСА_3 надати статус житлових
будинків для малих сімей готельного
типу.

Відповідно до довідки виданої
начальником КП «МБТІ» Замикулою І.В.
від 30.11.2011 року встановлено, що за
ОСОБА_1 права власності на нерухоме
майно не зареєстровано, але було
зареєстровано ? частина квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 594 від 9.06.2008 року
створено державну приймальну комісію
для прийняття в експлуатацію об'єкту
«Реконструкція гуртожитку по АДРЕСА_3
під житловий будинок для малих сімей
тимчасового проживання.

Актом від 4.07.2008 року державної
приймальної комісії прийнято в
експлуатацію об'єкт «Реконструкція
гуртожитку по АДРЕСА_3 під житловий
будинок для малих сімей тимчасового
проживання».

Рішенням Крюківського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від
23.01.2014 року у задоволенні позову
Виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради до ОСОБА_1 про визнання
недійсним ордеру відмовлено, дане
рішення набрало законної сили.

Відповідно до п.13, п.15 наказу
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України № 396 від 16.12.2009 року «Про
затвердження Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян» приватизація квартир
(будинків), жилих приміщень в
гуртожитках, кімнат у комунальних
квартирах здійснюється уповноваженими
на це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд (далі - орган приватизації).
Підготовку та оформлення документів
про передачу у власність громадян
квартир (будинків), жилих приміщень у
гуртожитках, кімнат у комунальних
квартирах може бути покладено на
спеціально створювані органи
приватизації (агентства, бюро, інші
підприємства).

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Державний житловий фонд - це житловий
фонд місцевих Рад народних депутатів
та житловий фонд, який знаходиться у
повному господарському віданні чи
оперативному управлінні державних
підприємств, організацій, установ.
Особливості приватизації житлових
приміщень у гуртожитках визначаються
законом.

Передача у власність громадян житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється з
одночасною передачею їм у спільну
сумісну власність допоміжних
приміщень (приміщень загального
користування).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" органи приватизації не мають
права відмовити мешканцям квартир
(будинків) у приватизації займаного
ними житла, за винятком випадків,
зокрема, передбачених п. 2 ст. 2 цього
Закону. Так, не підлягають
приватизації: квартири - музеї;
квартири (будинки), розташовані на
території закритих військових
поселень, підприємств, установ і
організацій, природних та біосферних
заповідників, національних парків,
ботанічних садів, дендрологічних,
зоологічних, регіональних ландшафтних
парків, парків-пам'ятників
садово-паркового мистецтва,
історико-культурних заповідників,
музеїв-заповідників; кімнати в
гуртожитках; квартири (будинки), які
перебувають у аварійному стані;
квартири, віднесені у встановленому
порядку до числа службових, а також
квартири, розташовані в зоні безумовне
(обов'язкового) відселення, забрудненій
внаслідок аварії на ЧАЕС.

За змістом ст. ст. 1, 4 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» сфера дії
цього Закону поширюється на громадян,
які не мають власного житла, більше
п'яти років на законних підставах
зареєстровані за місцем проживання у
гуртожитках та фактично проживають у
них.

Громадяни, на яких поширюється дія
цього Закону, мають право на
приватизацію житлових приміщень у
гуртожитках, які перебувають у
власності територіальних громад і
можуть бути приватизовані відповідно
до закону.

Приватизація житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється відповідно
до Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Громадяни, які на законних підставах
проживають у гуртожитках державної
форми власності, гуртожитках, що було
включено до статутних капіталів
товариств, створених у процесі
приватизації (корпоратизації),
набувають право на приватизацію
житлових приміщень у таких гуртожитках
після їх передачі у власність
відповідної територіальної громади.

За змістом ч. 2 ст. 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про: 1)
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; 2) зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

За змістом ст. 51 КАС України відповідач
має право визнати адміністративний
позов повністю або частково, при цьому
суд не приймає визнання
адміністративного позову
відповідачем, якщо ці дії суперечать
закону або порушують чиї-небудь права,
свободи чи інтереси.

Виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради Полтавської області
відмовив у задоволенні прохання ОСОБА_1
щодо приватизації жилого приміщення у
гуртожитку, у зв'язку з обміном власної
частини квартири на комунальну кімнату
у гуртожитку.

Відповідно до ст..69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, доказів викладених в
заперечені не надав, тому суд вважає,
недоведеними доводи заперечення
відповідача щодо незаконності обміну
частини квартири ОСОБА_1 на кімнату в
гуртожитку, про відсутність права у КП
«Квартирне управління» видавати
обмінні ордери, а звідси і незаконність
самого ордеру № 80 на підставі якого
позивач вселився та проживає в кімнаті
АДРЕСА_2, так як вказані обставини в
повній мірі дослідженні під час
розгляду цивільної справи за позовом
Виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області до
ОСОБА_1 про визнання ордеру недійсним,
за якою постановлено рішення 23.01.2014
року і обмінний ордер № 80 визнано
таким, що виданий законно, як
встановлено і законній діяльності КП
«Квартирне управління» щодо видачі
обмінних ордерів.

Таким чином на підставі
вищевикладеного суд вважає, що відмова
відповідача у наданні дозволу на
приватизацію кімнати у гуртожитку
згідно рішення № 189 від 5.04.2013 року є
необґрунтованою і порушує
конституційні права позивача ОСОБА_1 на
житло.

Керуючись ст.19, п.6 ч.1 ст.92 Конституції
України, ст.ст.9, 11, 12, 72, 86, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду", Положенням про порядок передачі
квартир (будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян,
затвердженим наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України № 396 від 16.12.2009
року,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області, про
визнання протиправним та скасування
рішення - задовольнити.

Визнати протиправним п.7 рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради № 189 від 5.04.2013 року «Про
надання дозволу громадянам на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитках», яким ОСОБА_1 відмовлено в
наданні дозволу на приватизацію
кімнати АДРЕСА_2.

Скасувати п.7 рішення виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради №
189 від 5.04.2013 року «Про надання дозволу
громадянам на приватизацію жилих
приміщень у гуртожитках», яким ОСОБА_1
відмовлено в наданні дозволу на
приватизацію кімнати АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Крюківський районний суд м. Кременчука
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя:
Степура А.А.

Повний текст постанови буде
виготовлено 21.03.2014 року.