Справа № 826/11845/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Ганечко О.М., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02.10.2013 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання дій
протиправними та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду першої
інстанції із позовом, в якому просила:
визнати недійсними і скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 28.03.2013 №/1325; визнати
протиправними дії ДПІ щодо складання
акту перевірки від 04.03.2013 №954/17/1/НОМЕР_1;
скасувати рішення ГУ Міндоходів у м.
Києві від 11.06.2013 №190/с/12-3-03; поновити
право ОСОБА_2 як платника податку на
пільгу, передбачену ст. 166 ПК, та
включити до податкової знижки понесені
витрати у розмірі 191 880 грн. на сплату
видатків на будівництво (придбання)
доступного житла; а також стягнути з
Державного бюджету сплачену суму ПДФО
у сумі 29097,22 грн.; стягнути з ДПІ у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
користь позивача 25 000 грн. моральної
шкоди, завданої неправомірними діями
службових осіб.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.10.2013 позов задоволено частково:
визнано протиправним і скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
28.03.2013 №/1325; повернуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 суму податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 29 097, 22 грн.; відмовлено
ОСОБА_2 в задоволенні
адміністративного позову в іншій
частині.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням ДПІ у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві звернулось із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову в
частині задоволення позовних вимог, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що зазначена апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем подано до податкового органу
декларацію про майновий стан і доходи
за 2012 рік від 08.01.2013 з метою отримання
податкової знижки на суму витрат
платника податку на сплату видатків на
будівництво (придбання) доступного
житла згідно з пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК.

Відповідачем проведено камеральну
перевірку правильності дотримання
позивачем вимог ПК України за 2012 рік, за
результатами якої складено акт від
04.03.2013 №954/17/1/НОМЕР_1 і винесено
податкове повідомлення-рішення від
28.03.2013 №/1325, яким збільшено
грошове зобов'язання з ПДФО на 29 097,22
грн.

Спірне грошове нарахування здійснено
відповідачем у зв'язку з порушенням
позивачем ст. 166 ПК та зменшенням суми
ПДФО, яка підлягає поверненню з бюджету
у розмірі 29 097,22 грн. Висновок про
порушення зроблено відповідачем на
підставі того, що подані декларантом
підтверджуючі документи (договір від
16.08.2012 №162 і квитанція від 25.10.2012 №1773 на
суму 191880 грн.) не відповідають вимогам
діючого законодавства, а саме:

- позивач, згідно умов договору, не
є уповноваженим представником сім'ї на
отримання доступного житла за
державної підтримки;

- в призначенні платежу зазначеної
квитанції не вказано цільове
призначення згідно договору, чим
порушено пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК.

За наслідками розгляду первинної
скарги позивача рішенням ГУ Міндоходів
у м. Києві від 11.06.2013 №190/с/12-3-03
вищевказане податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем не
доведено правомірність податкового
повідомлення-рішення у відповідності
до вимог чинного законодавства, однак,
виходячи з формулювання позовних вимог
та доказів, наявних у матеріалах
справи, адміністративний позов ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що дії
ДПІ у Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому ОСОБА_2 в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити повністю.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
16.08.2012 між іпотечним центром в м. Києві
та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» та громадянкою
ОСОБА_3, відповідно до порядку
забезпечення громадян доступним
житлом, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11.02.2009
№140 укладено договір №182 про
обслуговування коштів для будівництва
(придбання) доступного житла.

Згідно з п. 2.1, предметом вказаного
договору є домовленість сторін щодо
обслуговування коштів з метою
фінансування будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки та отримання у власність
об'єкта фінансування, а зокрема,
трикімнатної квартири у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У пп. 2.1.1 цього договору визначено, що
ОСОБА_3 уклала договір від 16.08.2012 №182 в
інтересах сім'ї. Наявність у гр. ОСОБА_3
повноважень на такі дії посвідчується
заявою-довіреністю позивача від 16.08.2012,
що є невід'ємною частиною цього
договору та надана позивачем до
перевірки і до суду.

Крім того, у п. 2.7 цього договору
передбачено, що державна підтримка
надається стороні-2 з урахуванням
чотирьох членів сім'ї.

Відповідно до п. 2.8 цього договору
частка необхідних для будівництва
грошових коштів сторони-2 складає 779718
грн.

Згідно з наданою до перевірки і до суду
копією квитанції від 25.10.2012 №1773 та
відповідно до умов п. 2.9-2.10 договору
позивачем сплачено на відкритий для
фінансування будівництва (придбання)
об'єкта фінансування за державної
підтримки поточний рахунок НОМЕР_3 у
ПАТ «Автокразбанк» частку коштів у
розмірі 191 880 грн. (1/4 від загальної суми,
належної до сплати).

Позивачем також надано копію договору
від 16.08.2012 №57 про відкриття та
обслуговування поточного рахунка
громадянина для надання державної
підтримки, укладеного між гр. ОСОБА_3 і
ПАТ «Автокразбанк».

Згідно наявного у справі договору
купівлі-продажу майнових прав на
нерухоме майно від 05.12.2012 ТОВ
«Територіальне міжгосподарче
об'єднання «Ліко-Холдінг» (продавець)
зобов'язується передати у власність
покупцям, серед яких і позивач,
квартиру НОМЕР_2 у об'єкті будівництва
за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках,
тобто по 1/4 квартири кожному.

Відповідно до п. 166.1 та 166.1.2 ст. 166 ПК
України платник податку має право на
податкову знижку за наслідками
звітного податкового року. Підстави
для нарахування податкової знижки із
зазначенням конкретних сум
відображаються платником податку у
річній податковій декларації, яка
подається по 31 грудня включно
наступного за звітним податкового
року.

Згідно з пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК до
податкової знижки включаються
фактично здійснені протягом звітного
податкового року платником податку
витрати, підтверджені відповідними
платіжними та розрахунковими
документами, зокрема квитанціями,
фіскальними або товарними чеками,
прибутковими касовими ордерами,
копіями договорів, що ідентифікують
продавця товарів (робіт, послуг) і їх
покупця (отримувача). У зазначених
документах обов'язково повинно бути
відображено вартість таких товарів
(робіт, послуг) і строк їх продажу
(виконання, надання).

Підпунктом 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК
встановлено, що платник податку має
право включити до податкової знижки у
зменшення оподатковуваного доходу
платника податку за наслідками
звітного податкового року, визначеного
з урахуванням положень п. 164.6 ст. 164
цього Кодексу, суми витрат платника
податку на сплату видатків на
будівництво (придбання) доступного
житла, визначеного законом, у т.ч. на
погашення пільгового іпотечного
житлового кредиту, наданого на такі
цілі, та процентів за ним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що оскільки позивач є
членом сім'ї, в інтересах якої укладено
договір від 16.08.2012 №182 та від імені якою
діє уповноважена ОСОБА_3, та набуває 1/4
об'єкта фінансування (квартири), то
позивач є учасником програми
будівництва (придбання) доступного
житла, а відтак видатки в сумі 191 880 грн.
на будівництво (придбання) такого
доступного житла, понесені позивачем у
2012р., остання відповідно до пп. 166.3.8 п.
166.3 ст. 166 ПК України вправі включити до
податкової знижки у зменшення
оподатковуваного доходу платника
податку за наслідками звітного 2012р.

Посилання апелянта на те, що позивач не
є уповноваженим представником сім'ї не
спростовує участь позивача у програмі
будівництва (придбання) доступного
житла відповідно до договору від 16.08.2012
№182, а тому не впливає на право позивача
на податкову знижку.

Також, доводи апелянта про те, що в
призначенні платежу в квитанції від
25.10.2012 №1773 не вказано цільового
призначення не беруться колегією
суддів до уваги, оскільки даний факт не
спростовує належність даного
платіжного документа саме до
фінансування будівництва (придбання)
доступного житла відповідно до
договору від 16.08.2012 №182, про що свідчить
поточний рахунок НОМЕР_3, спеціально
відкритий стороні 2 для фінансування
будівництва об'єкта фінансування
відповідно до п. 2.9 цього договору.

Інших аргументованих доводів або
доказів, які б спростовували понесення
позивачем витрат на фінансування
будівництва (придбання) доступного
житла і наявність у позивача
визначеного ст. 166 ПК права на податкову
знижку, відповідачі суду не надали.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
позивачем документально підтверджено
здійснення протягом 2012 року витрат у
сумі 191 880 грн. на сплату видатків на
будівництво (придбання) доступного
житла, що свідчить про у позивача права
на податкову знижку.

Крім того, згідно з пп. 166.4.2 п. 164.2 ПК
України загальна сума податкової
знижки, нарахована платнику податку в
звітному податковому році, не може
перевищувати суми річного загального
оподатковуваного доходу платника
податку, нарахованого як заробітна
плата, зменшена з урахуванням положень
п. 164.6 ст. 164 цього Кодексу.

Абзацом 1 п. 164.6 ст. 164 ПК України
передбачено, що під час нарахування
доходів у формі заробітної плати база
оподаткування визначається як
нарахована заробітна плата, зменшена
на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду, а у
випадках, передбачених законом, -
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника, а
також на суму податкової соціальної
пільги за її наявності.

Відповідно до довідки Генеральної
прокуратури України від 08.01.2013 №18
позивачу за 2012 рік нараховано
заробіток у загальній сумі 191 505,78 грн.,
утримано внесків у Пенсійний фонд
(єдиний внесок) в загальній сумі 104 92,89
грн., тобто сума річного загального
оподатковуваного доходу ОСОБА_2 у 2012
році, нарахованого як заробітна плата,
зменшена на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, становить 181 012,89
грн.

Оскільки, витрати позивача на сплату
видатків на будівництво (придбання)
доступного житла в розмірі 191880 грн.
перевищують суму річного загального
оподатковуваного доходу ОСОБА_2 у 2012
році, нарахованого як заробітна плата,
зменшена на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, то відповідно
до п. 164.6 ст. 164, пп. 166.4.2 п. 166.4 ст. 166 ПК
сума податкової знижки ОСОБА_2
становить 181 012,89 грн.

Як задекларовано позивачем та
підтверджується вищевказаною довідкою
Генеральної прокуратури України від
08.01.2013 №18 вих-13, протягом 2012р. із
заробітної плати позивача (без
врахування єдиного соціального внеску)
у розмірі 181012,89 грн. утримано ПДФО в
загальній сумі 29097,22 грн.

Таким чином, враховуючи, що за
результатами 2012 рік об'єкт
оподаткування позивача у розмірі 181012,89
грн. зменшується на 181012,89 грн. за
рахунок податкової знижки, то сплачена
позивачем до бюджету сума ПДФО в
розмірі 29097,22 грн. підлягає поверненню
позивачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що висновки перевірки
про порушення позивачем пп. 166.3.8 п. 166.3
ст. 166 ПК та зменшення суми ПДФО, яка
підлягає поверненню з бюджету у
розмірі 29 097,22 грн., є помилковими і
необґрунтованими, які не відповідають
наданим позивачем до перевірки
документам та суперечать вимогам ст. 166
ПК, що є підставою для визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ від 28.03.2013
№/1325.

Таким чином, враховуючи наявність у
позивача права на податкову знижку та
підстав для повернення на її користь з
бюджету ПДФО в сумі 29 097,22 грн., зважаючи
на неправомірність висновків
перевірки про наявність порушень та
спірного грошового нарахування
колегія суддів вважає обґрунтованою
вимогу позивача про присудження до
повернення вказаних коштів з бюджету в
судовому порядку, яка підлягає
задоволенню.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що вимога позивача про визнання
протиправними дій відповідача щодо
складання акта перевірки від 04.03.2013
№954/17/1/НОМЕР_1 є необгрунтованими,
оскільки вчинення вказаних дій
передбачено пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 86.2
ст. 86 ПК.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належні
докази, що підтверджують факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.10.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Ганечко О.М.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
17.03.2014.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Ганечко О.М.

Шурко О.І.