Справа № 2а-0370/3145/11
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Справа № 9104/30150/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тімм» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року в адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Тімм» до
Ягодинської митниці про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У листопаді 2011 року позивач ТзОВ «Тімм»
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача Ягодинської
митниці (на даний час Ягодинська
митниця Міндоходів), в якому просив
визнати протиправними і скасувати
податкові повідомлення-рішення
відповідача форми «Р» № 151 від 29.09.2011
року про визначення позивачу суми
грошового зобов'язання за платежем
«мито на товари, що ввозяться на
територію України» у сумі 50621,61 грн., в
тому числі за основним платежем 40497,29
грн. і за штрафними (фінансовими)
санкціями 10124,32 грн., та № 152 від 29.09.2011
року про визначення позивачу суми
грошового зобов'язання за платежем
«податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України» у сумі
10124,33 грн., в тому числі за основним
платежем 8099,46 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями 2024,87 грн..

В обґрунтування позову покликався
позивач у позовній заяві та у
додаткових поясненнях на те, що вказані
ППР від 29.09.2011 року винесені на підставі
необґрунтованих висновків проведеної
відповідачем перевірки (Акт перевірки
№н/0043/11/205000009/35298530 від 05.09.2011 р.) щодо
дотримання позивачем вимог
законодавства України з питань митної
справи в частині правильності
класифікації товару «кормові добавки
(премікси) торговельної марки «DOSSCHE…»,
а саме : - 5317 Аміномакс, - Універсальний
концентрат Аміномакс U5225, - Концентрат
5220 Піггімакс, - Універсальний
суперконцентрат U5258, при митному
оформленні за вантажними митними
деклараціями №201010004/08/027911 від 10.10.2008 р.,
№201010004/08/028716 від 20.10.2008 р., №201010005/08/029648
від 30.10.2008 р., №201010004/08/031163 від 02.11.2008 р.,
№201010004/08/030238 від 07.11.2008 р., №201010004/08/030756
від 17.11.2008 р., №/08/031690 від 01.12.2008 р.,
№201010004/08/032816 від 19.12.2008 р.. Вказував
позивач, що відповідачем було порушено
порядок проведення перевірки і не було
повідомлено позивача про дату початку
та місце проведення перевірки. За
наслідками перевірки відповідачем
зроблені помилкові висновки про
неправильність класифікації товарів
за кодами УКТЗЕД за вказаними ВМД.
Вказував позивач, що прийнявши
вантажні митні декларації до
оформлення та пропустивши товар на
митну територію України після
проведення усіх митних процедур
відповідач підтвердив правомірність
визначення та відображення у ВМД коду
товару і відповідно ставки мита. А тому,
підстави для донарахування податкових
зобов'язань у зв'язку з виявленням
помилки класифікації товару, до того ж,
після проведення усіх необхідних
платежів, податків і зборів, відсутні.

Відповідач позову не визнав, у суді
першої інстанції подав заперечення,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12.01.2012 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

З цією постановою суду не погодився
позивач і оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає апелянт, що постанова
суду першої інстанції є
необґрунтованою, винесена при
неповному з'ясуванні обставин справи, з
порушенням норм матеріального права, а
тому постанова суду підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт зазначає, що оскаржені
податкові повідомлення-рішення від
29.09.2011 року прийняті за результатами
проведеної відповідачем невиїзної
документальної перевірки позивача
щодо дотримання позивачем вимог
законодавства України з питань митної
справи. Суд першої інстанції
безпідставно не врахував доводів
позивача про необ'єктивність висновків
перевірки про неправильність
класифікації товару «кормові добавки
(премікси) торговельної марки «DOSSCHE…»,
а саме: - Універсальний концентрат
Аміномакс U5225, - Концентрат 5220
Піггімакс, - Універсальний
суперконцентрат U5258 за кодом
згідно з УКТЗЕД. Вказує апелянт на
помилковість тверджень відповідача і
суду першої інстанції, що вказані
товари при ввезенні їх на територію
України у жовтні-грудні 2008 року повинні
були декларуватись в товарній
підкатегорії згідно з УКТЗЕД.
Зазначає апелянт, що сама перевірка у
вересні 2011 року відповідачем була
проведена з порушенням порядку.
Звертає увагу апелянт, що прийнявши
вантажні митні декларації до
оформлення та пропустивши товар на
митну територію України після
проведення усіх митних процедур
відповідач підтвердив правомірність
визначення та відображення у ВМД коду
товару і відповідно ставки мита. Тому,
відсутні підстави для донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки класифікації
товару, до того ж, після проведення усіх
необхідних платежів.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 12.01.2012 р. та
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Відповідач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в якому просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що таку
апеляційну скаргу слід задоволити,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що в період із
01.09.2011 року по 05.09.2011 року відповідачем
Ягодинською митницею було проведено
невиїзну документальну перевірку
стану дотримання позивачем ТзОВ «Тімм»
вимог законодавства України з питань
митної справи, зокрема, щодо повноти
нарахування та сплати до бюджету мита
(020 вид платежу) та ПДВ (028 вид платежу)
при митному оформленні товару «кормові
добавки торговельної марки «DOSSCHE…»
здійсненому за ВМД : №201010004/08/027911 від
10.10.2008 р., №201010004/08/028716 від 20.10.2008 р.,
№201010005/08/029648 від 30.10.2008 р., №201010004/08/031163
від 02.11.2008 р., №201010004/08/030238 від 07.11.2008 р.,
№201010004/08/030756 від 17.11.2008 р., №/08/031690
від 01.12.2008 р., №201010004/08/032816 від 19.12.2008 р..
За наслідками перевірки складено акт
№н/0043/11/205000009/35298530 від 05.09.2011 р. (а.с. 11-18
Т.1).

У вказаному акті перевірки зазначено,
що під час митного оформлення за
вказаними ВМД у жовтні-грудні 2008 року
товар кормові добавки торговельної
марки DOSSCHE «Аміномакс U5225», «Супер
концентрат U5258», «Концентрат 5220
Пігімакс 25%» неправильно визначено за
кодом згідно з УКТЗЕД, оскільки
такий товар повинен декларуватися в
товарній підкатегорії згідно з
УКТЗЕД. Неправильна класифікація
товару призвела до неправильного
застосування ставки ввізного мита, що
вплинуло на суму податкових
зобов'язань у розмірі 48596,75 грн., в тому
числі мито - 40497,29 грн. і ПДВ - 8099,46 грн..

На підставі вказаного вище Акта
перевірки від 05.09.2011 року відповідачем
винесено 29.09.2011 р. відносно позивача
податкові повідомлення-рішення : № 151
про визначення суми грошового
зобов'язання за платежем «мито на
товари, що ввозяться на територію
України» у сумі 50621,61 грн., в тому числі
за основним платежем 40497,29 грн. і за
штрафними (фінансовими) санкціями 10124,32
грн., та № 152 про визначення суми
грошового зобов'язання за платежем
«податок на додану вартість з товарів,
ввезених на територію України» у сумі
10124,33 грн., в тому числі за основним
платежем 8099,46 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями 2024,87 грн. (а.с. 24,
27 Т.1).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог, з
врахуванням наступного.

Відповідно до пункту 35 статті 1 МК
України (тут і надалі в редакції на час
розглядуваних правовідносин), пропуск
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Пунктом 19 статті 1 МК України визначено,
що митними процедурами є операції,
пов'язані із здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно із статтею 4 Закону України №
2097-XII «Про єдиний митний тариф», товари
та інші предмети, що ввозяться на митну
територію України і вивозяться за межі
цієї території, підлягають обкладенню
митом, якщо інше не передбачено цим
Законом.

Відповідно до статті 17 цього Закону,
мито нараховується митним органом
України відповідно до положень цього
Закону і ставок Єдиного митного тарифу
України, чинними на день подання митної
декларації, і сплачується як у валюті
України, так і в іноземній валюті, яку
купує Національний банк України.

Згідно з пунктом 10.3 статті 10 Закону
України № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Статтею 313 МК України передбачено, що
класифікація товарів, тобто віднесення
товарів до класифікаційних групувань,
зазначених в УКТЗД, є виключною
компетенцією митних органів.

Згідно з пунктом 16 розділу 3
«Здійснення митних процедур» Порядку
здійснення митного контролю й митного
оформлення товарів із застосуванням
вантажної митної декларації,
затвердженого наказом ДМС України від
20.04.2005 року № 314, при митному контролі
здійснюється, зокрема, перевірка
правильності класифікації та
кодування товарів.

При цьому, підпунктом «в» пункту 27
розділу 3 «Здійснення митних процедур»
вказаного Порядку передбачено, що
посадові особи, які виконують митні
процедури, встановлені підпунктами 16,
17, 19, 21, 23 пункту 3 Порядку, та посадові
особи підрозділів, якими
опрацьовуються запити згідно з
підпунктом 29 пункту 3 Порядку,
визначають завдання для митного
огляду, зокрема, в разі відсутності у
поданих декларантом документах
інформації, необхідної для перевірки
правильності класифікації та
кодування задекларованих товарів, та
якщо шляхом митного огляду можливо
достовірно встановити характеристики
товарів, визначальні для їх
класифікації. Рішення про проведення
митного огляду приймається посадовою
особою, яка здійснює митну процедуру,
визначену підпунктом 16 пункту 3
Порядку.

Водночас, відповідно до статті 69 МК
України, незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Аналіз наведених вище норм
законодавства свідчить про можливість
митного контролю після завершення
митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
допущено порушення законодавства
України.

Однак, у даній адміністративній справі
відсутні докази про подання позивачем
неповної, недостовірної, неправдивої
інформації митним органам при
декларуванні у жовтні-грудні 2008 року
товару кормові добавки торговельної
марки DOSSCHE «Аміномакс U5225», «Супер
концентрат U5258», «Концентрат 5220
Пігімакс 25%», як і не доведено
відповідачем того факту, що виявлена
методологічна помилка при
класифікації імпортованого товару
була наслідком саме протиправних дій
позивача ТзОВ «Тімм».

Отже, оскільки митні органи, приймаючи
вантажні митні декларації, віднесли
товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустили його на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому
відповідач не мав правових підстав для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень про донарахування
позивачу сум податкових зобов'язань з
мита на товари, що ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, та з
податку на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у зв'язку з виявленням помилки стосовно
класифікації відповідного товару.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, постанова суду
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому,
оскаржену постанову суду від 12.01.2012
року слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволити.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Тімм» -
задоволити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року в адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Тімм» до
Ягодинської митниці про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Тімм» - задоволити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Ягодинської митниці від 29.09.2011 року
форми «Р» № 151 про визначення ТзОВ
«Тімм» суми грошового зобов'язання за
платежем «мито на товари, що ввозяться
на територію України» у загальній сумі
50621,61 грн., та № 152 про визначення ТзОВ
«Тімм» суми грошового зобов'язання за
платежем «податок на додану вартість з
товарів, увезених на територію
України» у загальній сумі 10124,33 грн..

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Н.В. Ільчишин

Т. І. Шинкар

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 14.03.2014 року.