Справа № 2-а-1399/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-1399/11 Головуючий у 1-й
інстанції: Заріцький С.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Вишгородського
районного суду Київської області від 18
травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 18 травня 2011
року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо недоврахування та
виплати позивачу пенсії, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивача та виплатити
відповідно до ст.39,51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням проведених виплат, доплату
до пенсії за проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної зарплати,
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком, а також щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та з 22 травня 2008 року по 31 березня
2011 року та з 01 квітня 2011 року
вподальшому.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанову суду слід скасувати в
частині з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає в зоні
посиленого радіологічного контролю у
розмірі 1 мінімальної зарплати, та,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорій 4 призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а також
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд
задовольнив позовні вимоги за межами
шестимісячного строку звернення до
суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорія,
та проживає на території
радіоактивного забруднення, що
підтверджується копією посвідчення,
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію у відповідача,
додаткову пенсію та доплату за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідності до
ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі Закон).

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст.ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року по ст. 39 вказаного Закону та
по ст. 51, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 1 від
03.01.2002 року, а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
та Постановою Кабінету Міністрів
України № 1 від 03.01.2002 р. відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст.ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

Таким чином колегія суддів
погоджується в висновком суду першої
інстанції, щодо задоволення позовних
вимог та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
та виплатити відповідно до ст.39, ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Також позивач має статус дитини війни,
що підтверджується копією посвідчення.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни» відповідач
повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про державний бюджет України»
на відповідний рік.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2010 рік» збільшено розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Відповідно
зріс і розмір мінімальної пенсії.
Мінімальна пенсія у 2010 році становила:
з 01.01.2010 року - 695,00 грн., з 01.04.2010 року - 706,00
грн., з 01.07.2010 року - 709,00 грн.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим він
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч ч.1 ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівняні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не
правомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 6 зазначеного
Закону.

Таким чином суд першої інстанції
правильно визнав протиправною
бездіяльність відповідача щодо
недоврахування та виплати позивачу
пенсії, та зобов'язав відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
та виплатити відповідно до ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також щомісячне підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до вимог ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Що стосується позовних вимог поза
межами строку звернення до суду, то
судова колегія приходить до висновку
про необхідність скасування судового
рішення в цій частині, з огляду на
наступне.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав,свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду ,
якщо суд за заявою особи, яка його
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Таким чином, пропуск строку звернення
до суду є підставою для залишення його
без розгляду.

Так як позивач, звернувшись до суду 28
квітня 2011 року, в порушення вимог ч.1
ст.71 КАС України не надав суду доказів у
підтвердження поважності строку
звернення до суду, а зазначені судом
першої інстанції причини пропуску
строку на звернення не є поважними, то
адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 09 липня 2007
року по 28 жовтня 2010 року підлягає
залишенню без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що Законом
України від 14.06.2011, № 3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Разом з тим, на виконання пункту 7
Закону України від 14 червня 2011 року N
3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" Кабінет Міністрів України
виніс постанову від 06.07.2011, № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", на підставі

З огляду на вищезазначене позовні
вимоги слід задовольнити в частині
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії позивачу, виходячи з розміру
визначеного ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 15 %
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", а також
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 28 жовтня 2010 року по 22 липня 2011
року, а позовні вимоги за період з 09
липня 2007 року по 28 жовтня 2010 року слід
залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 99, 100, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області - задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 18 травня 2011
року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 пенсії в розмірі меншому ніж
передбачено ст. 39,51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 за
період з 28 жовтня 2010 року по 22 липня 2011
року з урахуванням проведених виплат,
доплату до пенсії, визначеного ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної зарплати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2
за період з 28 жовтня 2010 року по 22 липня
2011 року з урахуванням проведених
виплат, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю визначеного ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
підвищення до пенсії ОСОБА_2 за період з
28 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням проведених виплат,
відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» .

Позовні вимоги за період з 22 травня 2008
року по 18 лютого 2011 року слід залишити
без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.