Справа № К/9991/42221/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/42221/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівДонця О.Є. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в Ананьївському
районі Одеської області про
перерахунок та виплату пенсії за
касаційною скаргою УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
на постанову Апеляційного суду
Одеської області від 07 червня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року ОСОБА_4 в Ананьївському
районному суді Одеської області
пред'явив позов до УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
про перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що він є ліквідатором
аварії на Чорнобильській АЕС категорії
1, інвалідом 2-ої групи у зв'язку з
захворюванням, пов'язаному з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС.

Відповідно до статті 50, частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право
на отримання додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75-ти відсотків від мінімальної пенсії
за віком та основної пенсії у розмірі
не менше 8-ми мінімальних пенсій за
віком.

Відповідач відмовив йому у перерахунку
вказаних пенсій з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом.

Просив:

- поновити строк звернення до суду з 09
липня 2007 року;

- визнати незаконними та такими, що
порушують його права та свободи дії та
бездіяльність УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
щодо неправильного застосування
статей 49, 50, 54 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" при призначенні йому
пенсії, як учаснику ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1,
інваліду 2-ої групи;

- зобов'язати відповідача провести з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року
перерахування призначеної йому, як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, категорії 1,
інваліду 2-ої групи, пенсії, встановивши
основну щомісячну пенсію в розмірі 8
мінімальних розмірів державної пенсії
за віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків від мінімального розміру
державної пенсії за віком з
нарахуванням інших, передбачених
діючим законодавством коефіцієнтів,
пільг та доплат, на які він має право та
з урахуванням змін до розміру
мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача в подальшому
здійснювати перерахунок пенсії після
проведення перерахунку пенсії за цим
рішенням суду після вступу його в
законну силу, при розрахунку пенсії
ОСОБА_4 державної і додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждати від
Чорнобильської катастрофи",
застосовувати розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та частиною першою
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", встановлений у законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Постановою Ананьївського районного
суду Одеської області від 28 квітня 2010
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково.

Поновлено ОСОБА_4 строк для звернення
до суду.

Визнано бездіяльність УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
щодо застосування статей 49, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
і громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" при
призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_4,
як учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1,
інваліду 2-ої групи - протиправними.

Зобов'язано УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
зробити перерахунок призначеної
ОСОБА_4 пенсії з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, а також в подальшому
перераховувати та виплачувати йому
пенсію виходячи із розрахунку 8
мінімальних розмірів державної пенсії
за віком, та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 відсотків від зазначеного
мінімального розміру державної пенсії
за віком, передбачених статтями 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосувавши розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та частиною першою
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", установлений у законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік, з урахуванням котрого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, з нарахуванням інших,
передбачених діючим законодавством
коефіцієнтів, пільг та доплат на які
позивач має право.

Зобов'язано УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
в подальшому з часу набрання чинності
вказаною постановою при розрахунку
ОСОБА_4 державної пенсії та додаткової
пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосовувати розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та частиною першою
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлений у Законі
України "Про Державний бюджет України"
на відповідний рік з урахуванням, якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської
області від 07 червня 2011 року апеляційну
скаргу УПФ України в Ананьївському
районі Одеської області задоволено
частково.

Постанову Ананьївського районного
суду Одеської області від 28 квітня 2010
року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_4 строк для звернення
до суду.

Визнано протиправною відмову УПФ
України в Ананьївському районі
Одеської області в перерахунку ОСОБА_4
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої
статтями 49, 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як
інваліду-чорнобильцю 2-ої групи
категорії 1.

Зобов'язано УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_4 у зв'язку з підвищенням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, у
відповідності до положень статей 49, 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи виключно із законодавчо
встановлених розмірів мінімальної
пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, із врахуванням
виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням
апеляційного суду, УПФ України в
Ананьївському районі Одеської області
подало касаційну скаргу. Посилаючись
на неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (чинної на
час виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
другої групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом

2-ої групи у зв'язку з захворюванням,
пов'язаному з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, і
належить до осіб категорії 1, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Йому призначені державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до положень статей
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір яких обчислений у
відповідності з постановою Кабінету
Міністрів України від 03 січня 2002 року №
1 "Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету".

ОСОБА_4 звертався до відповідача із
заявою про проведення перерахунку цих
пенсій відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та з
урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої
законодавчими актами, але в проведенні
перерахунку пенсії було відмовлено.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач неправомірно відмовив
ОСОБА_4 в задоволенні його заяви про
перерахунок пенсії та його дії
суперечать вказаним вимогам
Конституції України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, є
правильним висновок, що при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягає стаття 50 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Також не можна брати до уваги частину
п'яту статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок не порушуючи
положень цього Закону.

При визначенні розміру державної
пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу
їх нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого законодавчого або
нормативно-правового акту, які б
визначали цей розмір або встановлювали
інший розмір, немає.

Правильно не взято до уваги положення
частини третьої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлене статтею 50 Закону.

Крім того, органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені статтею 46
Конституції України та статтею 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Згідно з частиною третьою статті 67
вказаного Закону, яка набрала чинності
31 жовтня 2006 року, у разі збільшення
визначеного законом розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Підставою для перерахунку пенсії є
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму і цей
перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має
визначатися виходячи з мінімальної
пенсії за віком, яка встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, то у
разі збільшення розміру цього
прожиткового мінімуму перерахунок
пенсії позивачеві повинен проводитись
з урахуванням нового розміру
мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, статтею 62 Закону України
від 19 грудня 2006 року № 489-V "Про
державний бюджет України на 2007 рік"
встановлено наступні розміри
прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність: з 01 січня
2007 року - 380 грн., з 01 квітня 2007 року - 406
грн., з 01 жовтня 2007 року - 411 грн.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09 липня

2007 року зміни визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційними).

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни в текст статті 50 Закону № 796-ХІІ.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктом 12 пункту 28 розділу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

В силу частини другої статті 150, частини
другої статті 152 Конституції України
рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені; закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, після прийняття Конституційним
Судом України вказаних рішень знову
відновлена дія положень статей 50, 54
Закону №796-ХІІ в їх первинній редакції.

Таким чином, в період з 01 січня по 09
липня 2007 року та з 01 січня по 22 травня 2008
року ОСОБА_4 не мав права на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
та державної пенсії, не нижчої 8
мінімальних пенсій за віком, оскільки
статті 50 і 54 Закону №796-ХІІ були
змінені, однак, з моменту ухвалення
відповідних рішень Конституційним
Судом України бездіяльність суб'єкта
владних повноважень є протиправною.

За таких обставин задоволенню
підлягали позовні вимоги, починаючи з 09
липня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Разом з тим, суд касаційної зауважує, що
суд апеляційної інстанції не вірно
змінив рішення суду першої інстанції,
оскільки кінцевий термін або строк, на
який призначається підвищення до
пенсії, не може встановлюватися, тому
що це суперечить самому визначенню та
суті пенсії та її підвищення. Виплату
підвищення до пенсії не може бути
обмежено будь-яким кінцевим терміном
або строком, оскільки це обмежувало б
право особи на отримання такого
підвищення до пенсії, яке повинно
виплачуватися постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати.

Таким чином, висновок апеляційного
суду у справі щодо обмеження кінцевою
датою виплати встановленої судом
пенсії є помилковим та не відповідає
нормам матеріального права.

Обставини у цій справі встановлені
повно та всебічно, але судом
апеляційної інстанцій частково
допущено порушення норм
процесуального права, які суд
касаційної інстанції має можливість
усунути шляхом зміни його рішення у
відповідній частині.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Ананьївському районі Одеської області
залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Одеської
області від 07 червня 2011 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду
України в Ананьївському районі
Одеської області про перерахунок та
виплату пенсії змінити та абзац 6 її
резолютивної частини викласти у такій
редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Ананьївському районі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 у
зв'язку з підвищенням прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, у відповідності до
положень статей 49, 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи виключно із законодавчо
встановлених розмірів мінімальної
пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, із
врахуванням виплачених сум".

У решті постанову Апеляційного суду
Одеської області від 07 червня 2011 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Донець О.Є.

Мороз Л.Л.