Справа № 2а-10552/12/2070
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р. м. Київ
К/800/1601/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2012 року у справі за позовом
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
робочого органу Харківського міського
центру зайнятості до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
(далі - Фонд) звернувся із позовом про
стягнення заборгованості в сумі 3 914, 39
грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь Фонду заборгованість
в сумі 3 914, 39 коп.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідач у спірних
правовідносинах допустив порушення ч. 2
ст. 36 Закону «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», бо як
працевлаштована особа згідно з Законом
України «Про зайнятість населення»
належав до категорії зайнятого
населення, однак при набутті статусу
безробітного не сповістив про це
відповідний орган державної служби
зайнятості населення.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено, а постанову суду першої
інстанції скасовано та прийнято нову,
якою в задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції прийшла до висновку про
безпідставність позовних вимог,
оскільки відповідач обґрунтовано
вважав себе не працевлаштованим,
оскільки мав на руках трудову книжку з
відповідним записом про припинення
трудових відносин з ПП
«Харківбудкомфорт».

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
робочого органу Харківського міського
центру звернувся просить, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.
Судами
попередніх інстанцій встановлено, що 12
жовтня 2011 року на підставі наказу № НТ
111012 ОСОБА_4 було надано статус
безробітного та призначена виплата
допомоги по безробіттю з 12 жовтня 2011
року по 18 травня 2012 року.

За період з 12 жовтня 2011 року по 18 травня
2012 року відповідач отримав допомогу по
безробіттю в розмірі 3 914, 39 грн.

Органом державної служби зайнятості
населення була проведена перевірка
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення відповідачу в результаті
якої було встановлено приховання
ОСОБА_4 факту працевлаштування в період
виплати допомоги по безробіттю з 10
червня 2011 року по 30 листопада 2011 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення»
зареєстрований безробітний - особа
працездатного віку, яка зареєстрована
в територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, як
безробітна і готова та здатна
приступити до роботи.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Ст. 48 Кодексу законів про працю України
передбачено, що трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що при постановці на облік
до центру зайнятості ОСОБА_4 надав
трудову книжку, в якій містилися записи
№№ 9, 10 про те, що з 01.03.2011 року
відповідач був прийнятий на роботу до
ПП «Харківбудкомфорт» на посаду
виконавця робіт та 19.09.2011 року його
звільнено з посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП
(за згодою сторін). Зазначені записи
вчинені у трудовій книжці за підписом
директора ПП «Харківбудкомплект»
Федорова О.М. та скріплені печаткою
підприємства.

П. 2, 3 Наказу Міністерства праці
України, Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення від 29.07.1993 № 58 «Про
затвердження Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників»
передбачено, що усі записи в трудовій
книжці про прийняття на роботу,
переведення на іншу постійну роботу
або звільнення, а також про нагороди та
заохочення вносяться власником або
уповноваженим ним органом після
видання наказу (розпорядження), але не
пізніше тижневого строку, а в разі
звільнення - у день звільнення і
повинні точно відповідати тексту
наказу (розпорядження). При звільненні
працівника трудова книжка видається
йому під розписку в журналі обліку.

Крім того, відповідно до ч. 1 статті 47
Кодексу законів про працю України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Закону.

Таким чином, закон покладає
відповідальність на власника або
уповноважений ним орган видачу належно
оформленої трудової книжки
працівникові лише після видання наказу
(розпорядження) про звільнення. Факт
припинення трудових відносин
працівника з власником або
уповноваженим ним органом
підтверджується записом в трудовій
книжці.

Колегія суддів вважає, що суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про те, що ОСОБА_4
не порушив вимоги ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», оскільки обґрунтовано
вважав себе непрацевлаштованим та
подав позивачу трудову книжку з
записом про припинення трудових
відносин.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без змін, якщо визнає,
що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості залишити без задоволення, а
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець