Справа № 2а-5801/12/2670
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів -
Желтобрюх І.Л. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернулася до суду з позовом у
якому просило зобов'язати ОСОБА_2
знести самовільно збудовану споруду за
адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2013 року в задоволенні
вказаного адміністративного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
відповідач не виконала вимоги пропису
про знесення об'єкту самочинного
будівництва.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав апеляційну скаргу
та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлена про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилася. Про причини
своєї неявки суд не повідомила.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь відповідача в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві залишити без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року - без
змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 27 грудня 2011 року
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві провела перевірку дотримання
ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт. На підставі
вказаного акту 28 грудня 2011 року було
винесено припис про зупинення
будівництва житлового будинку на
АДРЕСА_1 та зобов'язано до 06 січня 2012
року у встановленому порядку подати на
реєстрацію декларацію про початок
виконання будівельних робіт.

У зв'язку з невиконанням вимог припису
від 28 грудня 2011 року було винесено
припис від 10 січня 2012 року, яким ОСОБА_2
зобов'язано у строк до 18 січня 2012 року
привести об'єкт до попереднього стану
шляхом знесення самочинно збудованої
споруди відповідно до ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Оскільки зазначений припис також не
був виконаний, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернулася до суду з даним
позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
подала до відповідача декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у редакції, чинній на час
звернення до суду з даним позовом, у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Тобто, вказана норма права зобов'язує
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернутися до суду з позовом
про знесення самочинно збудованого
об'єкта у разі, якщо особа не виконала
вимоги припису про його знесення.

До того ж, такий припис може бути
виданий лише у разі якщо перебудова
самочинного будівництва об'єкта з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою.

В даному випадку Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві в приписах від 28 грудня 2011 року
та від 10 січня 2012 року відсутні
посилання на те, що негативні наслідки
здійснення позивачем самочинного
будівництва по АДРЕСА_1 не можуть бути
усунені у інший спосіб, ніж знесення.

Можливість приведення самочинного
будівництва у відповідність до вимог
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
підтверджується тим, що 26 березня 2012
року ОСОБА_2 подала до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про прийняття в
експлуатацію житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Відповідач направив ОСОБА_2
повідомлення від 10 квітня 2012 року №
1 про відмову в реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Разом з тим, постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
листопада 2012 року, що залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року, було визнано протиправними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві при поверненні ОСОБА_2
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Як пояснив представник позивача,
питання про прийняття в експлуатацію
житлового будинку по АДРЕСА_1 - не
вирішене.

З огляду на те, що повторно рішення про
відмову в реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації не
приймалося, колегія суддів приходить
до висновку про те, що ОСОБА_2 не
позбавлена можливості усунути
порушення вимог Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
в інший спосіб, ніж шляхом знесення
житлового будинку.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
зроблено правильний висновок про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві.

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 18
вересня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві залишити без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 11
березня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.