Справа № 808/8874/13-а
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року 18:30Справа №
808/8874/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П., за
участю секретаря судового засідання
Заболотньої Н.Ю. та представників

позивача: Тіунова С.М.

відповідача: Перегуди О.О.,
Бовт А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробничий комплекс
«Запоріжпобутхім»

до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області

про скасування постанови

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

21 листопада 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжавтопобутхім» (далі -
позивач або ТОВ «НВК
«Запоріжавтопобутхім») до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області (далі - відповідач
або Інспекція», в якому позивач просить
суд (відповідно до уточнених позовних
вимог) скасувати постанову відповідача
від 04.11.2013 №62 в частині застосування до
ТОВ «НВК «Запоріжавтопобутхім»
максимальної суми штрафу в розмірі 25
000,00 грн.

Ухвалою суду від 22 листопада 2013 року
позовна заява залишена без руху до 11
грудня 2013 року.

Ухвалою суду від 12 грудня 2013 року було
відкрито провадження по зазначеній
справі, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду на 25 грудня 2013 року.

Ухвалою суду від 25 грудня 2013 року
провадження у справі зупинялось до 23
січня 2014 року, в судовому засіданні
оголошувалась перерва до 28 січня 2014
року та розгляд справи відкладався до 05
лютого 2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги в
повному обсязі, зазначив, що ч.2 ст. 13
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», у разі
застосування санкцій за порушення
вимог законодавства, зокрема, якщо
законом передбачаються мінімальні та
максимальні розміри санкцій,
враховується принцип пропорційності
порушення і покарання. Вважає, що
притягнення позивача до максимальної
відповідальності за порушення, яке
сталося не з вини позивача, а з
«технічних» причин протиричить
принципу порушення і покарання. Не
заперечуючи проти наявності самого
порушення, зазначає що за дане
порушення слід застосувати
мінімальний розмір штрафу.

З підстав викладених в позовній заяві
просить суд задовольнити позовні
вимоги.

Представники відповідача проти
заявлених вимог заперечили, зазначили,
що під час первинної перевірки від
25.09.2013р. проведеної спеціалістами
Держспоживінспекції у Луганській
області у розповсюджувача даного
мийного засобу ФОП ОСОБА_4 було
виявлено п'ять різновидів даного
мийного засобу, також враховуючи, що
позивач є потужним підприємством -
виготовлювачем мийних засобів та мав
чотири роки для впорядкування роботи
відповідно нормам чинного
законодавства але не зробив це та зі
слів представників суб'єкта
господарювання наносили національний
знак відповідності на продукцію не
маючи на це правових підстав цілком
обґрунтовано було застосовано
максимальну санкцію (розмір штрафу)
відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

На підставі викладеного в запереченнях
просять суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
30.09.2013р. Держспоживінспекція у
Луганській області звернулась до
Держспоживінспекції України з
оперативним сповіщенням про виявлення
під час перевірки 25.09.2013р. продукції, що
не відповідає встановленим вимогам.

Оскільки виробник даної продукції
знаходиться в м. Запоріжжя, 17.10.2013р. за
вих.№4781-3-7/6 на адресу відповідача від
Держспоживінспекції України
направлена згода на проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції позивача. Вказана згода
надійшла на адресу відповідача 23.10.2013.

Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області діє в
межах повноважень, визначених Законом
України «Про державний ринковий нагляд
контроль нехарчової продукції»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 р. № 573 «Про затвердження
переліку органів державного ринкового
нагляду та сфер їх відповідальності»
та згідно з положенням про інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженим Наказом Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України віл 09.11.2011 № 206, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України від
23.11.2011 р. за №1337/20075.

Відповідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Пунктами 1 та 3 ст. 25 вказаного Закону
передбачено, що органи ринкового
нагляду проводять перевірки
характеристик продукції у її
виробників:

- якщо за результатами перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувача є підстави вважати, що
продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам внаслідок дій чи
бездіяльності виробника такої
продукції;

- у разі одержання за допомогою
системи оперативного взаємного
сповіщення про продукцію, що становить
серйозний ризик, або в інший спосіб від
уповноважених органів інших держав
інформації про продукцію, що становить
серйозний ризик, якщо її виробник
ідентифікований та є резидентом
України.

З наданих пояснень та документів
встановлено, що в даному випадку
підставою для проведення позапланової
перевірки Позивача, який є виробником,
стало виявлення його продукції яка не
відповідала встановленим вимогам та
були підстави вважати її небезпечною у
розповсюджувача ФОП ОСОБА_4, що
підтверджується Актом перевірки
характеристик продукції від 25.09.2013р. №
000193 складеним спеціалістами
Держспоживінспекції у Луганській
області.

Відповідно до наказу від 24.10.2013 №292-Пр
«Щодо проведення позапланової
перевірки» та направлення від 24.10.2013
№148-ПР «На проведення перевірки»
спеціалістами відповідача, 28 жовтня 2013
року було проведено позапланову
перевфірку характеристик продукції
відповідача та відповідно складено акт
перевірки характеристик продукції за
№000128 від 28.10.2013 року.

Перевірка Позивача, здійснювалась за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Нижньодніпровська; буд. 11/1.

Під час перевірки було встановлено, що
позивачем виготовлявся та вводився в
обіг зимовий омивач скла «Master cleaner» для
очищення скла, 1/4л, датою виробництва
жовтень 2012 року, який не відповідає
вимогам п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» - введення в обіг
продукції (мийні засоби) в маркуванні
якої відсутній національний знак
відповідності, що передбачено п. 17
Технічного регламенту мийних засобів,
затвердженого Постановою КМУ від
20.08.2008р. №717.

Фотофіксацією проведеною під час
перевірки 28.10.2013р., підтверджується не
нанесення позивачем національного
знаку відповідності у будь-який
дозволений спосіб на зимовий омивач
скла «Master cleaner».

Описом національного знака
відповідності затвердженим постановою
КМУ від 29.11.2001р. № 1599 передбачено, що
«Зображення знака відповідності може
бути виконано будь-яким технологічним
способом, що забезпечує його чіткість
та розбірливість протягом усього
терміну користування виробом.».

Таким чином, позивач був зобов'язаний
нанести національний знак
відповідності мийний засіб у такий
спосіб, щоб зображення знака
збереглось протягом усього терміну
користування виробом, а не було
втрачено під час транспортування
та/або складування миючого засобу.

На підставі виявлених порушень
відповідачем винесено постанову від
04.11.2013 №62 про застосування до ТОВ «НВК
«Запоріжавтопобутхім» суми штрафу в
розмірі 25 000,00 грн.

Розглянувши надані сторонами
документи та матеріали суд вважає
вказану постанову обґрунтованою
виходячи з наступного.

Технічний регламент мийних засобів
було затверджено постановою КМУ від
20.08.2008р. № 717. Даною Постановою КМУ також
було затверджено План заходів із
застосування Технічного регламенту
мийних засобів. Пунктом 8 Плану заходів
передбачено, що починаючи з 2012 року є
обов'язковою вимога щодо маркування
мийного засобу.

Враховуючи вищевикладене, позивач
повинен був привести продукцію у
відповідність до вимог чинного
законодавства.

Але під час проведення позапланової
перевірки 28.10.2013р. було встановлено, що
правові підстави для нанесення
національного знаку відповідності
виникли у позивача після проведення
експертизи мийного засобу, що
підтверджується протоколом
випробувань № 1527 від 19.07.2013р., що
відображено у сертифікаті
відповідності серії ДІ термін дії з 23
липня 2013р. до 01 травня 2014р.

Згідно п. 20 Технічного регламенту
мийних засобів Виробник або його
уповноважений представник обов'язково
формує комплект технічної
документації, ідо підтверджує
відповідність мийного засобу вимогам
цього Технічного регламенту та включає
такі документи:

нормативний документ, згідно з яким
виробляється мийний засіб, або
специфікацію виробника на мийний
засіб;

висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
на продукцію, виданий у встановленому
порядку;

опис та інструкцію із застосування
мийного засобу;

інформацію про склад мийного засобу із
зазначенням переліку інгредієнтів, які
застосовані під час виробництва такого
засобу, типу (аніонні, катіонні,
амфотерні, неіоногенні, дезінфектант
тощо), молекулярної маси та кількості
поверхнево-активних речовин;

протоколи випробувань біологічного
розкладу поверхнево-активних речовин,
що входять до складу мийного засобу, та
сертифікат відповідності, виданий
призначеним органом з оцінки
відповідності (у разі застосування
модуля F1 (установлення відповідності
продукції за результатами перевірки);

декларацію про відповідність мийного
засобу вимогам цього Технічного
регламенту.

Таким чином, правові підстави для
нанесення національного знаку
відповідності виникли у позивача
починаючи з червня 2013 року, а виявлена
продукція вироблена в 2012 році коли вже
діяв Технічний регламент мийних
засобів, а позивач не вжив всіх
необхідних заходів для отримання
підстав для нанесення маркування.

Проти наявності факту самого порушення
позивач не заперечує.

Що стосується розміру застосованих
штрафних санкцій.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.44 «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», у разі застосування
санкцій за порушення вимог
законодавства, зокрема, якщо законом
передбачаються мінімальні та
максимальні розміри санкцій,
враховується принцип пропорційності
порушення і покарання.

Під час первинної перевірки від 25.09.2013р.
проведеної спеціалістами
Держспоживінспекції у Луганській
області у розповсюджувача даного
мийного засобу ФОП ОСОБА_4 було
виявлено п'ять різновидів даного
мийного засобу, а отже відповідачем
цілком обґрунтовано застосовано суму
штрафних санкцій.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем доведено
правомірність та обґрунтованість
своїх дій та рішень з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжпобутхім» не
підлягає задоволенню.

За правилами статті 94 КАС України
судові витрати позивачу не
повертаються.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжпобутхім» відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко