Справа № 133/1496/13-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 133/1496/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Проць В.А.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 12 червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Козятинської міської ради Вінницької
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача, пов'язану з невжиттям
заходів щодо демонтажу шести
самовільно встановлених безхазяйних
контейнерів зі сторони двору будинку
АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача
демонтувати шість самовільно
встановлених безхазяйних контейнерів
зі сторони двору будинку АДРЕСА_1 і
вжити заходів щодо прибирання
несанкціонованого сміттєзвалища та
стихійного туалету.

Відповідно до постанови Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 12 червня 2013 року позов
задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог позивачу.

В судовому засіданні апелянт підтримав
доводи апеляційної скарги в повному
обсязі.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явились, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно №3009165 від 26.04.2013 року,
позивач є власником нерухомого майна -
будівлі магазину, який розташований за
адресою: м. Козятин, Вінницька область,
вул. Комсомольська, 8.

Впритул до стіни магазину позивача, зі
сторони будинку АДРЕСА_1 в порушення
протипожежних норм, встановлені шість
металевих контейнерів, навколо яких
влаштоване стихійне сміттєзвалище та
місце для відправлення природних
потреб.

Зазначені факти підтверджуються
листами Козятинської районної
санітарно-епідеміологічної станції
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України за №02-02/2/394 та №02-02/2/395
від 14.02.2011 року, листом сектору питань
наглядово-профілактичної діяльності
Козятинського РВ ГУ МНС України у
Вінницькій області №1/1432 від 19.12.2009
року.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач протягом 2009-2013 років звертався
до Козятинської міської ради
Вінницької області щодо незаконного
встановлення контейнерів, біля будівлі
його магазину та прибирання стихійного
сміттезвалища, яке виникло за
контейнерами. Проте, як встановлено зі
змісту листів Козятинської міської
ради Вінницької області №32н/09 від
26.02.2009 року, №Я-25-2 від 01.04.2009 року та
№Я-93-2 від 25.03.2013 року, дії міської ради з
порушеного позивачем питання фактично
обмежились лише виходом на місце,
встановлення вказаних позивачем
фактів, подачею об'яви в газету для
встановлення власників та
рекомендацією позивачу звернутися з
піднятого ним питання до суду.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідач діяв не на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ч. 3 ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно положень ст. 21 Закону України
"Про відходи" визначено повноваження
органів місцевого самоврядування у
сфері поводження з відходами, а саме:
пунктом "з" здійснення контролю за
раціональним використанням та
безпечним поводженням з відходами на
своїй території; підпунктом "и"
передбачено таке повноваження, як
ліквідація несанкціонованих
неконтрольованих звалищ відходів.

Відповідно до пункту 8.24 Державних
санітарних правил "Планування та
забудова населених пунктів" №173 від
19.06.1996 року санітарна очистка населених
пунктів має бути планово-регулярною на
всі території, здійснюватись органами
житлово-комунального господарства та
при необхідності, іншими службами.
Порядок збирання побутових і
промислових відходів, частота їх
вивезення визначається виконавчою
владою за погодженням з установами
санепідслужби з таким розрахунком, щоб
виключити можливі умови для життя і
виплоду комах та гризунів у побутових
відходах в період їх збирання і
попередити накопичення токсичних
відходів на проммайданчику до рівнів,
які можуть несприятливо впливати на
стан навколишнього середовища,
здоров'я працюючих і населення. За
правилами пункту 8.34 зазначених правил,
забороняється влаштування
неорганізованих звалищ для побутових і
промислових відходів.

Статтею 5 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів"
регламентовано, що управління у сфері
благоустрою населених пунктів
здійснюють Кабінет Міністрів України,
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері житлово-комунального
господарства, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, місцеві
державні адміністрації, органи
місцевого самоврядування та інші
органи влади в межах їх повноважень.

Положеннями статті 10 Закону України
"Про благоустрій населених пунктів"
передбачено, повноваження сільських,
селищних і міських рад та їх виконавчих
органів у сфері благоустрою населених
пунктів. Зокрема, в зазначеній нормі
передбачено повноваження щодо
організації забезпечення на
території населеного пункту чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях; щодо здійснення самоврядного
контролю за станом благоустрою та
утриманням територій населених
пунктів, інженерних споруд та об'єктів,
підприємств, установ та організацій,
майданчиків для паркування
транспортних засобів (у тому числі щодо
оплати послуг з користування
майданчиками для платного паркування
транспортних засобів), озелененням
таких територій, охороною зелених
насаджень, водних об'єктів тощо.

Відповідно до положень частин 1, 2
статті 13 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів" до
об'єктів благоустрою населених пунктів
належать: території загального
користування та прибудинкові
території.

Стаття 16 зазначеного вище Закону
регламентує обмеження при
використанні об'єктів благоустрою.
Зокрема, положеннями пунктів 3, 5
частини 1 статті 16 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів" на
об'єктах благоустрою забороняється
вивозити і звалювати в не відведених
для цього місцях відходи, траву, гілки,
деревину, листя, сніг; самовільно
встановлювати об'єкти зовнішньої
реклами, торговельні лотки, павільйони,
кіоски тощо.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону України
"Про благоустрій населених пунктів"
громадяни у сфері благоустрою
населених пунктів мають право
вимагати негайного виконання робіт з
благоустрою населених пунктів у разі,
якщо невиконання таких робіт може
завдати шкоду життю, здоров'ю або майну
громадян.

У відповідності з положеннями частини 1
статті 40 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів"
самоврядний контроль у сфері
благоустрою населених пунктів
здійснюється сільськими, селищними,
міськими радами та їх виконавчими
органами.

Враховуючи зміст зазначених вище норм,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вирішення питань
порушених у зверненнях позивача
належать до компетенції відповідача.

Відтак, відсутність зі сторони
відповідача, як органу місцевого
самоврядування, дій спрямованих на
реалізацію повноважень щодо
здійснення самоврядного контролю у
сфері благоустрою населеного пункту
розцінюється як бездіяльність.

Стосовно доводів апелянта про те, що
позивач побудував магазин з порушенням
будівельних та протипожежних норм,
так як не залишив вільної (своєї)
земельної ділянки для обслуговування
будівлі магазину, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зауважити таке. Питання пов'язані із
надання дозволу на виготовлення
документації необхідної для побудови
магазину належного позивачу виходить
за межі позовних вимог, адже в цій
справі не вирішується питання
правомірності побудови магазину з
урахуванням правил будівельних та
протипожежних норм.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до статті 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для залишення без
змін постанови суду першої інстанції
згідно статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 12 червня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
13 березня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.