Справа № 2а-5573/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Справа № /11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Калуському районі Івано-Франківської
області на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Калуському районі Івано-Франківської
області до ОСОБА_1 про повернення
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в
Калуському районі Івано-Франківської
області звернулось в суд першої
інстанції з позовом до ОСОБА_1 в якому
просило стягнути з відповідача 51184,81
грн. пенсійних виплат , що отриманні
внаслідок зловживання з боку
пенсіонера.

Постановою Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в Калуському
районі Івано-Франківської області
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова винесена з
порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Калуському районі з 06.06.2003 року
призначено пенсію за віком ОСОБА_1.
Пенсію було обчислено відповідно до
заробітної плати за період з 01.01.1995 по 3
1.12.1 999 року у ТзОВ «Кредо». 03 серпня 2004 р.
ОСОБА_1 звернувся до управління
Пенсійного фонду України в Калуському
районі із заявою про перерахунок
пенсії з більшого заробітку. При цьому
ним було подано довідку від 15.07.2004 року
за № 420 видану нафтогазовидобувним
управлінням «Долинанафтогаз» за
період з 01.01.1987 р. по 31.12.1987 р. Сума
заробітної плати за рік склала 8 950,22
грн. Оскільки відповідно до вимог ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок пенсії може
проводиться із заробітної плати,
зазначеної у ч. 1 ст.40 цього Закону,
тобто за будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року то ОСОБА_1 було додано довідку з
архівного відділу м. Нижневартовска
про заробітну плату в управлінні
механізованих робіт №3
«Нижневартовскнефтеспецстрой» за
період з 01.01.1988 по 30.06.1992 року.

Судом не надано належної оцінки заяві
про призначення (перерахунок) пенсії,
яка додатком до п.31 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та містить наступні
положення: «мені відомо, що відповідно
до діючого законодавства особа, яка має
право на різні види пенсій може
отримати лише одну за її вибором. Про
прийняття на роботу, звільнення з
роботи, зміни в складі сім'ї, переміну
місця проживання та інші обставини, що
можуть вплинути на моє пенсійне
забезпечення зобов'язуюсь своєчасно
повідомити органи Пенсійного фонду.»
Дана заява складена та підписана
відповідачем.

Всупереч вище зазначеним положенням
Закону ОСОБА_1 не повідомив управління
Пенсійного фонду України в Калуському
районі про те, що йому відомо, що
заробітна плата, яка вказана в довідках
про заробітну плату є завищеною.

Судом не взято до уваги ст. 103 Закону
України «Про пенсійне забезпечення,
відповідно до якої суми пенсії, надміру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку (в результаті
подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомосте про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Також судом не взято до уваги ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

З 01.01.2004р. по 31.03.2010р. ОСОБА_1 отримував
завищений розмір пенсії незаконно, а
тому з 01.04.2010 року пенсійну справу №132104
приведено у відповідність до норм
пенсійного законодавства.

Апелянт не погоджується з висновками
суду про те, що матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
державі через недостовірність даних і
документів, виданих для призначення
пенсії несуть підприємства. В даному
випадку довідки з завищеними сумами
заробітку були подані особисто ОСОБА_1
не для призначення, а для перерахунку
пенсії через рік після призначення
пенсії.

Зважаючи на вище викладене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Розглядаючи спір та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
всі документа на призначення пенсії
відповідача подавались архівним
відділом м. Нижневартовска та
нафтогазовидобувним управлінням
«Долинанафтогаз» то саме з їх вини
завдано шкоду бюджету Пенсійного фонду
України.

При цьому суд першої інстанції не
звернув увагу на ту обставину, що
згідно ч.ч. 1,2 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 3 КАС
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень.

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомосте про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії. А
згідно ст. 101 вказаного Закону
підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також видачу недостовірних документів,
і відшкодовують її.

Оскільки зазначеними нормами прямо не
передбачено право управління
Пенсійного фонду України в Калуському
район на звернення до суду саме з
адміністративним позовом, а вимоги
позивача зводяться до відшкодування
шкоди, то відповідально даний спір
знаходиться в площині цивільних
правовідносин, а тому повинен
розглядатись за правилами ЦПК України.

Враховуючи викладене суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанову суду першої інстанції слід
скасувати, бо така прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а провадження у
даній справі - закрити.

Керуючись ст. 157, ст. 160, ст. 197, п. 4 ч. 1 ст.
198, ст. 202, ст. 203, ст.206, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Калуському
районі Івано-Франківської області -
задовольнити частково, постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року по справі № 2а-5573/11-
скасувати, провадження у справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Калуському районі
Івано-Франківської області до ОСОБА_1
про повернення пенсії - закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин