Справа № 816/1021/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

21 березня 2014 рокум. ПолтаваСправа
№816/1021/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Марченко О.Є.

та представника відповідача -
Кругового С.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні матеріали справи за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції, ОСОБА_3 про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції про визнання незаконними дій
щодо передачі на реалізацію будівлі
кондитерського цеху, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання вжити
заходів щодо зняття з реалізації
нерухомого майна - нежитлової будівлі
кондитерського цеху, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

У попереднє судове засідання,
призначене на 20 березня 2014 року,
позивач не з'явився. Про дату, час та
місце проведення попереднього
судового засідання гр. ОСОБА_2
повідомлена належним чином.

Зокрема, як передбачено частиною
третьою статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, повістка у справах, для яких
встановлено скорочені строки розгляду,
має бути вручена у строк, достатній для
прибуття до суду.

Оскільки відповідно до положень
частини п'ятої статті 181 КАС України
адміністративна справа з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби вирішується судом протягом
десяти днів після відкриття
провадження у справі, виклик позивача в
судове засідання здійснено шляхом
повідомлення засобами телефонного
зв'язку, за номером телефону, вказаним
позивачем у позовній заяві.

При цьому, у попереднє судове засідання
20 березня 2014 року прибув гр. ОСОБА_4,
стверджуючи про те, що він є
представником позивача.

Однак, оскільки даною особою не надано
належних доказів на підтвердження
повноважень для представництва в
адміністративній справі інтересів гр.
ОСОБА_2, судом постановлено протокольну
ухвалу про відкладення попереднього
судового засідання на 21 березня 2014 року
у зв'язку з першою неявкою позивача без
поважних причин.

У попереднє судове засідання 21 березня
2014 року позивач, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
його проведення, вдруге не з'явився.

Натомість, у попереднє судове
засідання знову прибув гр. ОСОБА_4 При
цьому, на підтвердження своїх
повноважень як представника позивача
ОСОБА_4 надав копію довіреності від 18
червня 2012 року /а.с. 25/. За цією
довіреністю гр. ОСОБА_2 за усною
домовленістю уповноважила гр. ОСОБА_4
бути її представником, в тому числі в
адміністративних судах усіх рівнів та
інстанцій.

Ознайомившись з наданою довіреністю,
суд встановив наступне.

Згідно з частиною першою статті 58
Кодексу адміністративного судочинства
України повноваження представників,
які беруть участь в адміністративному
процесі на основі договору, на
здійснення представництва в суді
повинні бути підтверджені довіреністю.
Оригінали довіреностей або засвідчені
підписом судді копії з них
приєднуються судом до справи.

Частиною четвертою вказаної статті
передбачено, що довіреність фізичної
особи на ведення справи в
адміністративному суді посвідчується
нотаріусом або посадовою особою, якій
відповідно до закону надано право
посвідчувати довіреності.

Надану гр. ОСОБА_5 довіреність від 18
червня 2012 року посвідчено головою
ЖБК "Космічний" ОСОБА_6 На підтвердження
повноважень даної особи до матеріалів
справи долучено довідку від 20 березня
2014 року №12 /а.с. 24/. Водночас, протокол
зборів членів ЖБК "Космічний" чи
інший документ, що підтверджував би
повноваження ОСОБА_6 як голови даного
житлово-будівельного кооперативу до
суду не надано.

Суд зазначає, що питання діяльності
житлово-будівельних кооперативів в
Україні врегульовано Житловим
кодексом Української РСР та Постановою
ради Міністрів Української РСР від 30
квітня 1985 №186 "Про затвердження
Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу".

Однак, вказаними нормативними актами
не передбачено повноважень голови ЖБК
посвідчувати довіреності на право
представництва інтересів фізичної
особи, що є членом такого кооперативу, в
суді.

Крім того, в силу положень частини
четвертої статті 245 Цивільного кодексу
України, за місцем проживання може бути
посвідчена довіреність лише на
одержання заробітної плати, стипендії,
пенсії, аліментів, інших платежів та
поштової кореспонденції (поштових
переказів, посилок тощо).

Відповідно до пункту 1 Порядку
посвідчення заповітів і доручень,
прирівнюваних до нотаріально
посвідчених, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 1994 року №419, посвідчувати
заповіти і довіреності, що
прирівнюються до нотаріально
посвідчених відповідно до статей 245 і
1252 Цивільного кодексу України та
статті 40 Закону України "Про нотаріат",
мають право такі посадові, службові
особи: уповноважені посадові особи
органів місцевого самоврядування -
довіреності осіб, які проживають у
населених пунктах, де немає нотаріусів,
крім довіреностей на право
розпорядження нерухомим майном,
довіреностей на управління і
розпорядження корпоративними правами
та довіреностей на користування і
розпорядження транспортними засобами;
начальники госпіталів, санаторіїв,
інших військово-лікувальних закладів,
їх заступники з медичної частини,
старші або чергові лікарі - довіреності
військовослужбовців або інших осіб, що
перебувають на лікуванні в таких
закладах; командири (начальники)
військових частин, з'єднань, установ,
військово-навчальних закладів -
заповіти і довіреності
військовослужбовців, а в пунктах
дислокації військових частин, з'єднань,
установ, військово-навчальних
закладів, де немає нотаріуса чи
посадової особи органу місцевого
самоврядування, що вчиняють
нотаріальні дії, - заповіти і
довіреності працівників, членів їх
сімей і членів сімей
військовослужбовців; головні лікарі,
їх заступники з медичної частини або
чергові лікарі лікарень, госпіталів,
інших стаціонарних закладів охорони
здоров'я, начальники госпіталів -
заповіти осіб, що перебувають на
лікуванні в таких закладах; директори
або головні лікарі будинків для осіб
похилого віку та інвалідів - заповіти
осіб, що проживають у таких будинках;
начальники установ виконання покарань
та слідчих ізоляторів - заповіти і
довіреності осіб, що тримаються в таких
установах; капітани морських або
річкових суден, що плавають під
прапором України, - заповіти осіб, що
перебувають під час плавання на таких
суднах; начальники пошукових або інших
експедицій - заповіти осіб, що
перебувають у таких експедиціях.
Начальники слідчих ізоляторів
посвідчують заповіти і довіреності
осіб, узятих під варту, та засуджених,
стосовно яких вирок суду не набрав
законної сили, за погодженням з
посадовою, службовою особою чи органом,
у провадженні яких перебуває справа.

Аналізуючи наведені вище положення
законодавчих актів, суд дійшов
висновку про те, що голові
житлово-будівельного кооперативу не
надано право посвідчувати довіреність
фізичної особи на право представництва
інтересів такої особи в суді.

Таким чином, повноваження гр. ОСОБА_4 як
представника гр. ОСОБА_2 належним чином
не підтверджено.

Суд, також, звертає увагу на те, що у
довіреності від 18 червня 2012 року не
зазначено строк її дії.

Відповідно до частини першої статті 247
Цивільного кодексу України строк
довіреності встановлюється у
довіреності. Якщо строк довіреності не
встановлений, вона зберігає чинність
до припинення її дії.

Оскільки у довіреності від 18 червня 2012
року не зазначено строк її дії, а до
суду не надано підтвердження чинності
такої довіреності, суд позбавлений
можливості перевірити, чи є вона чинною
на 21 березня 2014 року.

Згідно з частиною другою статті 40
Кодексу адміністративного судочинства
України особи, які беруть участь у
справі, свідки, експерти, спеціалісти,
перекладачі, які не можуть з поважних
причин прибути до суду, зобов'язані
завчасно повідомити про це суд.

Доказів неможливості прибуття у
попередні судові засідання 20 березня
2014 року та 21 березня 2014 року, так
само, як і клопотань про їх відкладення,
позивачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 49
Кодексу адміністративного судочинства
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на неналежне ставлення гр.
ОСОБА_2 до захисту своїх інтересів у
суді, суд визнав причини неявки
позивача в попередні судові засідання
20 березня 2014 року та 21 березня 2014 року
неповажними.

У відповідності до пункту 4 частини
першої статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позивач
повторно не прибув у попереднє судове
засідання чи у судове засідання без
поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності.

Суд зазначає, що наслідок неявки
позивача, передбачений наведеними
нормами КАС України, є імперативним,
тобто застосовується в усіх випадках
повторної неявки позивача в судове
засідання чи в попереднє судове
засідання.

Враховуючи, що позивач повторно не
прибув у попереднє судове засідання,
при цьому, клопотань про розгляд справи
без його участі чи відкладення
попереднього судового засідання до
суду не надав, суд дійшов висновку про
необхідність залишення позовної заяви
гр. ОСОБА_2 без розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 7 Закону України "Про судовий
збір" сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
залишення заяви без розгляду (крім
випадків, якщо такі заяви залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням).

Отже, підстави для повернення судового
збору відсутні.

Керуючись статтями 49, 128, 155, 160, 165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст ухвали складено 24 березня
2014 року.

Суддя
О.О. Кукоба