Справа № 826/14401/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.11.13р. у справі №826/14401/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
«ТЕК ОИЛ» до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Торгівельний дім «ТЕК
ОИЛ»звернулось до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
18.04.13р. № та №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.11.13р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції безпідставно не
взято до уваги те, що позивачем
занижено доходи внаслідок не
відображення у податковому обліку
коштів, які отримані як безповоротна
фінансова допомога; в порушення
п.50.1.ст.50, ст.54, п.150.1 ст.150 Податкового
кодексу України, позивач відобразив
від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
періоду, що призвело до завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток.

Враховуючи, що у судове засідання
учасники процесу не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, докази
чого наявні в матеріалах справи,
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
податковим органом проведено планову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.04.11р. по
31.12.12в., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.11р. по
31.12.12р., за результатами якої складено
акт від 02.04.13р. №184/1-23-30-33935487.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення - рішення від 18.04.13р.:

№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 1 757 655 грн., в т.ч. 1 683 217 грн. -
основний платіж та 74 438 грн. штрафні
(фінансові) санкції.

№, яким зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток на 13 992 250 грн., в
т.ч. за 2-4 квартали 2011 року на суму 11 998
553 грн. та за 2012 рік на суму 1 993 697 грн.

Під час судового розгляду справи
відповідачем надано до суду першої
інстанції лист ДПІ у Голосіївському
районі від 22.10.13р. №6371/26-50-22-07/10,
адресований позивачу, у якому
зазначено про викладення у новій
редакції податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
18.04.13р. № у зв'язку із допущенням
механічної помилки, та копію
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
18.04.13р. № викладеного в новій
редакції, яким зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток за 2012 рік на суму 575
836 грн.

Як зазначено у листі податкового
органу, дана не вплинула на суму
нарахованого грошового зобов'язання,
визначеного податковим повідомленням
- рішенням від 18.04.13р. №.

Таким чином за № існує два
повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
18.04.13р.

Підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень - рішень
слугував висновок податкового органу
про порушення позивачем вимог: п.п.14.1.257,
п.14.1 ст. 14, п.50.1 ст. 50 п.54.1. ст. 54, п.п.135.5.4.,
п.135.5. ст. 135, п.150.1 ст. 50 Податкового
кодексу України, що призвело заниження
податку на прибуток у сумі 1 683 217 грн., в
т.ч. за 2-4 квартали 2011 року на суму 13 854
466 грн., за 2012 рік на суму 297 751 грн.

Такий висновок податкового органу
ґрунтується на тому, що позивачем
занижено доходи внаслідок не
відображення в податковому обліку
коштів, отриманих як безповоротна
фінансова допомога в сумі 2 000 000 грн.
внаслідок отримання платежу по векселю
серії АА 2145345 (емітент ТОВ СП «Кершер»),
придбаного у ТОВ «ТНК-ВР Коммерс»;
позивач завищив витрати, відобразивши
від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду (від'ємне
значення рядка 07 податкової декларації
за попередній податковий період або
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за І квартал 2011 року) на
підставі уточнюючих податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємства від 03.11.11р. № та від
01.10.12р. №, якими змінено показники
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства, підтверджені
актом попередньої перевірки від 11.07.11р.
№338/1-23-40-339935487.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
купуючи у ТОВ «ТНК-ВР Коммерс» вексель
вартістю 2 000 000 грн., позивач поніс
відповідні витрати, а суми оплати по
векселю у розмірі 2 000 000 грн., отримані
від СП ТОВ «Кершер», є доходом від
операцій з цінним паперами, відповідно,
до складу інших доходів, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, підлягає включенню
прибуток за такою операцією. В акті
перевірки не встановлено порушень
позивачем норм Податкового кодексу
України, які б вказували на заниження
доходу чи завищення витрат у
відповідних періодах, та вказували б на
неправомірне формування суми
від'ємного значення у розмірі 13
992 250 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135
Податкового кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Згідно підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті
135 Податкового кодексу України інші
доходи включають доходи, визначені
відповідно до статей 146, 147, 153 і 155 - 161
цього Кодексу.

Відповідно до абзацу четвертого пункту
153.8 статті 153 Податкового кодексу
України (в редакції, чинній на момент
придбання векселя) визначено, що
платник податку веде відокремлений
облік фінансових результатів операцій
з цінними паперами і деривативами в
розрізі окремих видів цінних паперів,
деривативів та інших, ніж цінні папери,
корпоративних прав. При цьому облік
операцій з акціями ведеться разом з
іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами.

Абзаци другий та третій пункту 153.8
статті 153 Податкового кодексу України
(в редакції, чинній на момент придбання
векселя та отримання платежів по
векселю у червні 2011 року) вказують, що
для цілей цього підпункту під терміном
"доходи" слід розуміти суму коштів або
вартість майна, отриману (нараховану)
платником податку від продажу, обміну
або інших способів відчуження цінних
паперів, деривативів або інших, ніж
цінні папери, корпоративних прав, а
також вартість будь-яких матеріальних
цінностей чи нематеріальних активів,
які передаються платнику податку в
зв'язку з таким продажем, обміном або
відчуженням. До складу доходів
включається також сума будь-якої
заборгованості платника податку, яка
погашається у зв'язку з таким продажем,
обміном або відчуженням.

Під терміном витрати слід розуміти
суму коштів або вартість майна,
сплачену (нараховану) платником
податку продавцю (у тому числі
емітенту, крім придбання під час
первинного розміщення) цінних паперів,
деривативів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав, як
компенсація їх вартості. До складу
витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Згідно абзаців п'ятого та шостого
пункту 153.8 статті 153 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент придбання векселя) встановлено,
якщо протягом звітного періоду витрати
на придбання кожного з окремих видів
цінних паперів, деривативів, та інших,
ніж цінні папери, корпоративних прав,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів, деривативів або інших,
ніж цінні папери, корпоративних прав
цього ж виду протягом такого звітного
періоду, від'ємний фінансовий
результат переноситься на зменшення
фінансових результатів від операцій з
цінними паперами, деривативами або
іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами цього ж виду
наступних звітних періодів у порядку,
визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи
від продажу кожного з окремих видів
цінних паперів, деривативів та інших,
ніж цінні папери, корпоративних прав
отримані (нараховані) платником
податку, перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів,
деривативів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду (з
урахуванням від'ємного фінансового
результату від операцій з цінними
паперами, деривативами або іншими, ніж
цінні папери, корпоративними правами
цього ж виду минулих періодів),
прибуток включається до складу доходів
такого платника податку за
результатами такого звітного періоду.

Аналіз наведених правових норм
свідчить, що до складу доходів платника
податку може включатися виключно
прибуток за операціями з цінними
паперами, а саме перевищення доходів
над витратами, понесеними
(нарахованими) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів
протягом відповідного звітного
періоду.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач придбав у ТОВ «ТНК-ВР Коммерс»
простий вексель серії АА №2145345, емітент
СП ТОВ «Кершер», номінальною вартістю 2
000 000 грн. за договором купівлі-продажу
цінних паперів від 31.05.11р. №1049-Бв.
Загальна вартість договору складає 2 000
000 грн.

Згідно акта приймання-передачі
векселів від 31.05.11р. позивач прийняв від
ТОВ «ТНК-ВР Коммерс» вказаний вище
вексель.

Відповідно до акта пред'явлення
векселя до платежу від 31.05.11р. ТОВ
«Торгівельний дім «ТЕК ОИЛ» пред'явив
до платежу СП ТОВ «Кершер» вексель.

Як встановлено перевіркою, позивач
отримав грошові кошти в якості оплати
по векселю у розмірі 2 000 000 грн., а саме: 02
червня 2011 року - 700 000 грн.; 06 червня 2011
року - 100 000 грн.; 07 червня 2011 року - 800 000
грн.; 08 червня 2011 року - 100 000 грн.; 29
грудня 2011 року - 300 000 грн.

Позивач відображав фінансові
результати по вказаній операції з
векселем в окремому податковому обліку
за правилами пункту 153.8 статті 153
Податкового кодексу України у додатку
ЦП до рядка 03.20 додатка ІД до податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства.

Таким чином, купуючи у ТОВ «ТНК-ВР
Коммерс» вексель вартістю 2 000 000 грн.,
позивач поніс відповідні витрати, а
суми оплати по векселю у розмірі 2 000 000
грн., отримані від СП ТОВ «Кершер», є
доходом від операцій з цінним паперами,
відповідно, до складу інших доходів, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, підлягає включенню
прибуток за такою операцією.

Доказів на підтвердження того, що
операцією з векселем позивач отримав
прибуток та не включив його до складу
інших доходів, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
відповідачем ні під час розгляду
справи у суді першої інстанції, ні під
час перегляду постанови у суді
апеляційної інстанції не надано.

При цьому, є необґрунтованими доводи
податкового органу про те, що кошти за
погашення векселя є безповоротною
фінансовою допомогою, оскільки такі
кошти не відповідають жодній з ознак
безповоротної фінансової допомоги
згідно підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо помилковості
висновків податкового органу про
заниження позивачем доходів внаслідок
не віднесення до їх складу вартості
оплати векселя у розмірі 2 000 000грн.

В частині доводів апелянта про
завищення позивачем витрати внаслідок
відображення від'ємного значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового) періоду на
підставі уточнюючих податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємства, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
уточнюючій податковій декларації з
податку на прибуток підприємства за 2-4
квартали 2011 року, поданій 01 жовтня 2012
року, в рядку 06.5 «Від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового) року» позивач
відобразив суму 11 998 553 грн.; у
податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за 2012 рік року,
поданій 08 лютого 2013 року, в рядку 06.5
«Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) року» позивач відобразив
суму 1 993 697 грн.

На думку податкового органу,
відображена сума від'ємного значення
всього у розмірі 13 992 250 грн. є завищеною,
оскільки після проведення попередньої
перевірки, за результатами якої
складено акт від 11.07.11р. №338/1-23-40-33935487,
подано уточнюючі податкові декларації
з податку на прибуток від 03.11.11р. та
01.10.12р. При цьому відповідач зазначає,
що для відображення змін, за період
який перевірявся, позивач має
можливість оскаржити у суді висновки
попереднього акта перевірки та
податкове повідомлення-рішення.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті
134 Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 150.1 статті 150
Податкового кодексу України визначено,
якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Наведені норми вказують, що від'ємне
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток являє собою
від'ємну різницю між сумою доходів
звітного періоду та собівартістю
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг і суму інших витрат
звітного податкового періоду, тобто
перевищення витрат над доходами.

Таким чином, висновок про завищення
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
може бути наслідком порушень платником
податків внаслідок не включення
відповідних сум до складу доходів, або
неправомірного включення певних сум до
складу витрат.

Водночас, в акті перевірки не
встановлено порушень позивачем норм
Податкового кодексу України, які б
вказували на заниження доходу чи
завищення витрат у відповідних
періодах, та вказували б на
неправомірне формування суми
від'ємного значення у розмірі 13 992 250,00
грн., у тому числі за 2-4 квартали 2011 року
- 11 998 553,00 грн., за 2012 рік - 1 993 697,00 грн.

Доводи апелянта про подання позивачем
уточнюючих декларацій з податку на
прибуток підприємства після складення
акта перевірки від 11.07.11р. №338/1-23-40-33935487
та необхідність оскарження його
висновків та податкового
повідомлення-рішення не приймаються
колегією суддів до уваги, з урахуванням
наступного.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Пункт 50.2 статті 50 Податкового кодексу
України передбачає, що платник
податків під час проведення
документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Таким чином, Податковий кодекс України
виключає можливість подання
уточнюючих розрахунків за будь-який
звітний (податковий) період з
відповідного податку і збору лише під
час проведення документальних
планових та позапланових перевірок за
такий період.

З урахуванням відсутності в матеріалах
справи доказів, що підтверджували б
подання позивачем уточнюючих
податкових декларацій з податку на
прибуток від 03.11.11р. та 01.10.12р. під час
перевірки, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
позивач не позбавлений права подавати
такі уточнюючі розрахунки.

Судом першої інстанції також вірно
зазначено, що у попередньому акті
перевірки від 11.07.11р. №338/1-23-40-33935487
відповідачем не виявлено порушень в
частині формування позивачем
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток за
перевірений період з 01.01.09р. по 31.03.11р.,
та підтверджено суму від'ємного
значення у розмірі 11 998 553 грн.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги те, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
доводами апелянта не спростовані,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.11.13р. у справі
№826/14401/13-а - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.11.13р. у справі
№826/14401/13-а - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особами, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.