Справа № 311/5605/13-а; ЗП/808/2/14
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року (14 год. 30 хв.)Справа
№ 311/5605/13-а Провадження № ЗП/808/2/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Конишевої О.В.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області

про: зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Інспекції державного архітектурного -
будівельного контролю у Запорізькій
області (далі - відповідач) в якій
позивач просить суд зобов'язати
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області прийняти в
експлуатацію гараж, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1.

Представник позивача до судового
засідання подав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача до судового
засідання подав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, в задоволенні
адміністративного позову просить
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 122 КАС України, особа,
яка бере участь у справі має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Керуючись приписами статей 41, 122 КАС
України суд розглянув справу на
підставі наявних доказів, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд вважає, позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2008
року було винесено рішення
Степногірської селищної Ради №10 про
надання позивачу земельної ділянки для
будівництва гаража, про згоду на
виготовлення техдокументації для
передачі в приватну власність
земельної ділянки для будівництва
гаражу.

19 квітня 2011 року було винесено
додаткове рішення Степногірської
селищної Ради №18 про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в
приватну власність для будівництва
індивідуальних гаражів.

Цим рішенням, згідно доданого до нього
списку, позивачу виділена земельна
ділянка площею 86,995 м2 під гараж. Згідно
рішення від 19 квітня 2011 року за №61 була
присвоєна поштова адреса виділеній
земельній ділянці - АДРЕСА_1.

22.10. 2012 позивачу на вищевказану
земельну ділянку був виданий державний
акт на право власності на земельну
ділянку за номером ЯЛ №773681 згідно
рішення Степногірської селищної Ради
від 28.08.2012 за №16

15 січня 2013 року рішенням
Степногірської селищної Ради №280 за
позивачем на праві власності було
визнано побудований на приватизованій
земельній ділянці гараж за адресою
АДРЕСА_1, а також про видачу позивачу
свідоцтва про право власності на гараж
та зобов'язано позивача зареєструвати
право власності в Державній
реєстраційній службі.

Позивач звертався до реєстраційної
служби, однак йому було роз'яснено, що
дозвіл на реєстрацію повинна надати
інспекція державного-архітектурно
будівельного контролю в зв'язку з тим,
що у позивача не було дозволу на
виконання будівельних робіт. Таке ж
роз'яснення з посиланням на наказ
Міністерства регіонального розвитку
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 19.03.2013 року за
№95, зареєстрованого в Мінюсті України
15.04.2013 №612/23144, яким затверджено Порядок
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж
(далі-Порядок) надало позивачу і
Управління містобудування та
архітектури Запорізької ОДА.

Позивач звернувся до інспекції ДАБК у
Запорізькій області з заявою про
прийняття в експлуатацію об'єкта:
«Індивідуальний гараж за адресою:
АДРЕСА_1» побудованого без дозволу на
виконання будівельних робіт. Крім того,
позивачем були надані необхідні
документи згідно наказу Міністерства
та Порядку прийняття в експлуатацію
будівель збудованих без дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповіддю інспекції ДАБК у
Запорізькій області № 374 від 15.11.2013
позивача було повідомлено про
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Відповідач обґрунтовує свою відмову
тим, що відповідно до п.1.1 Порядку
встановлений перелік об'єктів, що
приймаються в експлуатацію згідно
вищевказаного Порядку. Даний об'єкт
будівництва, а саме «індивідуальний
гараж за адресою: АДРЕСА_1» не
відноситься до даного переліку
об'єктів. В даному випадку для
будівництва індивідуального гаражу
було виділено земельну ділянку та
присвоєний кадастровий номер
:06:07:0075 і тому індивідуальний
гараж не належить до будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
і ІІ категорії складності, які
вводяться в експлуатацію відповідно до
Порядку.

Суд не погоджується з правовою
позицією відповідача та вважає
протиправною відмову щодо прийняття
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. № 461, серед об'єктів які
приймаються в експлуатацію згідно
зазначеного порядку не входять
індивідуальні гаражі, які збудовані
без дозволу на виконання будівельних
робіт, тому суд вважає, що прийняття в
експлуатацію зазначеного об'єкту
повинно здійснюватися відповідно до
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж.

Вище зазначений Порядок встановлює
процедуру та умови прийняття в
експлуатацію збудованих без дозволу на
виконання будівельних робіт та
механізм проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж: індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, збудованих у період з 05
серпня 1992 року до 12 березня 2011 року;
збудованих до 12 березня 2011 року;
громадських будинків I і II категорій
складності; будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності. Саме на даний
Порядок посилається відповідач не
одноразово відмовляючи позивачу в
прийнятті декларації, а саме: 27.03.2013,
23.10.2013,15.05.2013.

Лише повідомляючи позивача 15.11.2013 про
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації зазначає, що
об'єкт будівництва індивідуальний
гараж не відноситься до переліку
об'єктів, що приймаються в експлуатацію
згідно зазначеного Порядку, при цьому
не зазначається яким саме нормативним
актом регулюється це питання.

В Порядку дійсно не зазначено
словосполучення «індивідуальний
гараж» однак, відповідно до п. 1 ч. 1.2. до
господарських (присадибні) будівель
належать сараї, хліви, гаражі, літні
кухні, майстерні, вбиральні, погреби,
навіси, котельні, бойлерні,
трансформаторні підстанції тощо. Тобто
даний Порядок регулює питання
прийняття в експлуатацію гаражів, те що
в декларації яку надавав позивач
зазначено "індивідуальний гараж", а ні
"гараж" та те, що позивач має у
власності земельну ділянку для
будівництва індивідуального гаражу не
є підставою для відмови в прийнятті
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно розділу 3 п.3.2. Замовник або його
уповноважена особа подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються:

два примірники заповненої декларації;

звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єкта з висновком
про їх відповідність вимогам
надійності і безпечної експлуатації
(крім індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них загальною
площею до 300 квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);

засвідчені в установленому порядку
копії:

документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;

технічного паспорта.

Згідно п3.5. Інспекція повертає
замовнику декларацію, якщо вона подана
чи оформлена з порушенням вимог,
установлених цим Порядком, у тому числі
у разі виявлення невідповідності
поданих документів вимогам
законодавства та виявлення
недостовірних відомостей у поданих
документах.

Про невідповідності поданих позивачем
документів вимогам законодавства та
виявлення недостовірних відомостей у
поданих документах відповідач не
зазначає у повідомлення про
повернення декларації від 15.11.2013, тому
суд вважає протиправним повернення
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 05.07.2013.

Позивачем до суду наданий пакет
документів це копії: заява про
прийняття в експлуатацію об'єкта,
декларація від 05.07.2013, звіт про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта та державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Враховуючи той факт, що у відповіді від
15.11.2013, яка була направлена позивачу,
заперечень до пакету документів у
відповідача не було, тому суд вважає за
можливим задовольнити позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити
певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Суд вважає за можливим з метою захисту
прав, свобод законних інтересів
позивача, з власної ініціативи вийти за
межі позовних вимог та прийняти
постанову, якою :

визнати протиправною відмову
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області № 374 від 15.11.2013.

зобов'язати інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області прийняти
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації від 05.07.2013.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд
приходить до висновку, що відповідач не
довів суду обґрунтованість та
законність висновків викладених в
повідомленні про повернення
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, внаслідок чого суд
вважає вимоги позивача обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158, 160- 164 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправною відмову
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області № 374 від 15.11.2013.

Зобов'язати інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області прийняти
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації від 05.07.2013.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складення її в повному обсязі,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.В. Конишева