Справа № 2а/1770/722/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/43756/11

№ К/9991/43756/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівне

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.06.2011

у справі № 2а/1770/722/2011 Рівненського
окружного адміністративного суду

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Ходок Плюс»

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у м. Рівне

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2011,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.06.2011,
позов задоволено: визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 03.02.2011 №
/0/15-216.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Рівне
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування
податкового зобов`язання з податку на
додану вартість та застосування
штрафних (фінансових) санкцій згідно з
податковим повідомленням-рішенням, з
приводу правомірності якого виник
спір, став висновок контролюючого
органу, викладений в акті перевірки №
40/1 від 03.02.2011, про порушення позивачем
пункту 184.7 ст. 184 Податкового кодексу
(ПК) України. На думку податкового
органу, нормами пункту 184.7 ст.184 ПК
України встановлено обов'язок платника
податку на додану вартість, на обліку
якого залишаються товари та необоротні
активи, при придбанні яких суми податку
були включені до складу податкового
кредиту, здійснити умовне постачання
таких товарів та необоротних активів
та нарахувати податкові зобов'язання,
виходячи із звичайної ціни відповідних
товарів та активів.

За наслідками перевірки відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.02.2011 №
/0/15-216 про визначення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 11550,00 грн. грн. (у тому
числі, за основним платежем - 9240,00 грн.
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2310,00 грн.).

У судовому процесі встановлено, що
позивачем 03.03.2009 було придбано у ТОВ
фірми «Захід насіння»
товарно-матеріальні цінності (пелюшки,
овес) на загальну суму 54440,00 грн., у т. ч.
ПДВ - 9240 грн. Оплата здійснена згідно
платіжного доручення № 13 від 27.03.2009.

Вказана господарська операція була
відображена позивачем в декларації з
податку на прибуток за І півріччя 2009
року, без формування податкового
кредиту, що підтверджується
податковими деклараціями з ПДВ з
додатком № 5 за період з березня 2009 по
липень 2010 року.

13.07.2011 ТОВ «Ходок Плюс» анульовано
свідоцтво платника ПДВ, а в серпні 2010
року подано ліквідаційну декларацію.

Відповідно до пункту 9.8 ст.9 Закону
Украъни «Про податок на додану
вартість» (Закон № 168/97-ВР) платник
податку, в обліку якого на день
анулювання реєстрації знаходяться
товарні залишки та основні фонди,
стосовно яких був нарахований
податковий кредит у минулих або
поточному податкових періодах,
зобов'язаний визнати умовний продаж
таких товарів за звичайними цінами та
відповідно збільшити суму своїх
податкових зобов'язань за наслідками
податкового періоду, протягом якого
відбувається таке анулювання

Відповідно до пункту 184.7 статті 184 ПК
України якщо в останньому звітному
(податковому) періоді на обліку у
платника податку залишаються товари та
необоротні активи, при придбанні яких
суми податку на додану вартість були
включені до податкового кредиту,
платник податку не пізніше дати
подання заяви про анулювання його
реєстрації як платника податку
зобов'язаний визнати умовне постачання
таких товарів чи необоротних активів,
крім випадків реорганізації платника
податків шляхом приєднання, поділу та
виділення відповідно до закону.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави
вважати, що обов'язок платника податку
щодо визнання умовного продажу товарів
за звичайними цінами виникає лише за
умови нарахування податкового кредиту
по факту їх придбання в минулих або
поточному податковому періодах.

З огляду на викладене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про відсутність у
позивача обов'язку щодо визнання
умовного продажу товарів та
нарахування податкового зобов'язання з
податку на додану вартість, оскільки
такий висновок відповідає фактичним
обставинам справи, а також нормам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівне залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.06.2011- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош