Справа № 826/5717/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Київ К/800/44819/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Бухтіярової І.О.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м. Києві на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінево Україна» до
Державної екологічної інспекції у м.
Києві,

про визнання протиправним та
скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сінево Україна»
(далі - Товариство) звернулося із
позовом до Державної екологічної
інспекції у м. Києві (далі - Інспекція)
про визнання протиправним та
скасування рішення Інспекції № 23 від
9.04.2013 року (далі - Рішення № 23) щодо
тимчасової заборони (зупинення)
господарської діяльності Товариства
при здійсненні господарської
діяльності на пр. Академіка Палладіна,
46/2 у м. Києві.

На обґрунтування позову зазначило, що
Інспекцією здійснена перевірка
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами з порушенням вимог ст. 5
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», оскільки
Товариство було повідомлене про
здійснення перевірки менше ніж за 10
днів до дня її здійснення.

Всупереч вимогам п. 10-12 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів № 1218
від 3.08.1998 року державна адміністрація
не визначила Товариство власником
відходів, якому необхідно одержати
ліміти та не надіслала відповідного
повідомлення про необхідність
отримання лімітів на 2013 рік, у зв'язку з
чим Рішення № 23 є протиправним.

16 травня 2013 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва у
задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції зазначив, що
Інспекцією не доведена правомірність
прийняття оскаржуваного Рішення № 23.

1 серпня 2013 року постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 травня 2013 року
скасована, позов задоволений.

Рішення № 23 визнане протиправним та
скасоване.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції зазначив, що Рішення № 23
прийняте Інспекцією у порушення вимог
ст. 5 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Інспекція звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, Інспекція у
період з 12.02.2013 року до 28.02.2013 року
здійснила планову перевірку
дотримання Товариством вимог
природоохоронного законодавства у
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за результатом
якої 3.04.2013 року складений акт.

Зазначеним актом встановлено, що у
Товариства відсутній дозвіл на
розміщення та Ліміти на утворення та
розміщення відходів, що є порушенням п.
«а» ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 33 Закону України
«Про відходи» та ст. 55 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища».

У акті зазначено, що Товариство не
виконано вимоги п.п. 1, 2 Припису №08/139п,
що є порушенням вимог ст. 20, 68 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища»

28 лютого 2013 року Інспекцією винесений
припис №08/139п (далі - Припис №08/139п) щодо
усунення Товариством порушення вимог
природоохоронного законодавства.

9 квітня 2013 року Інспекцією прийняте
Рішення №23 щодо тимчасової заборони
(зупинення) з 17.04.2013 року господарської
діяльності мережі Товариства при
здійсненні господарської діяльності.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду апеляційної інстанції про
задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» заходами державного
нагляду (контролю) є планові та
позапланові заходи, які здійснюються
шляхом проведення перевірок, ревізій,
оглядів, обстежень та інших дій які
поширюється на відносини, пов'язані зі
здійсненням державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб'єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» органи державного нагляду
(контролю) здійснюють планові заходи з
державного нагляду (контролю) за умови
письмового повідомлення суб'єкта
господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату
початку та дату закінчення здійснення
планового заходу; найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по-батькові фізичної особи -
підприємця, щодо діяльності яких
здійснюється захід; найменування
органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається
рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення планового заходу в разі
неодержання повідомлення про
здійснення планового заходу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та
по-батькові) і засвідчується печаткою.
За результатами здійснення планового
або позапланового заходу посадова
особа органу державного нагляду
(контролю), у разі виявлення порушень
вимог законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю), найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по-батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по-батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід. В останній
день перевірки два примірники акта
підписуються посадовими особами
органу державного нагляду (контролю),
які здійснювали захід, та суб'єктом
господарювання або уповноваженою ним
особою, якщо інше не передбачено
законом, на підставі акта, який
складено за результатами здійснення
планового заходу, в ході якого виявлено
порушення вимог законодавства,
протягом п'яти робочих днів з дня
завершення заходу складається припис,
розпорядження або інший розпорядчий
документ про усунення порушень,
виявлених під час здійснення заходу.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що повідомлення Інспекції
№555-08/20 від 28.01.2013 року про здійснення
планової перевірки дотримання
Товариством вимог природоохоронного
законодавства було отримане з
порушенням вимог ст. 5 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» 25.02.2013 року після
здійснення зазначеної перевірки.

Крім того, в акті перевірки не
зазначена дата його складення, в
оскаржуваному Рішенні № 23 зазначено,
що акт складений 12.02.2013 року.

Відповідно до п. «ж» ст. 20 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» до компетенції
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
і його органів на місцях належать,
зокрема, обмеження чи зупинення
(тимчасово) діяльності підприємств і
об'єктів, незалежно від їх
підпорядкування та форм власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів, впливу фізичних та
біологічних факторів і лімітів скидів
забруднюючих речовин.

Суд апеляційної інстанції правильно
зазначив, що п. «ж» ст. 20 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» був виключений на підставі
Закону України №5456 VІ від 16.10.2012 року
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
оптимізації повноважень органів
виконавчої влади у сфері екології та
природних ресурсів, у тому числі на
місцевому рівні», який набрав чинності
18.11.2012 року.

Відповідно до п. «в» ст. 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» (у редакції від
18.11.2012 року), до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить, зокрема, обмеження чи
зупинення (тимчасове) діяльності
підприємств і об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовищ
відповідно до Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України №454/2011 від 13 квітня 2011 року є
Держава екологічна інспекція України,
діяльність якої спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів.

Як правильно зазначено апеляційним
адміністративним судом, судом першої
інстанції зазначені обставини не були
прийняті до уваги.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відходи» відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення; виробник відходів - фізична
або юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;
зберігання відходів - тимчасове
розміщення відходів у спеціально
відведених місцях чи об'єктах (до їх
утилізації чи видалення); розміщення
відходів - зберігання та захоронення
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах.

Суд апеляційної інстанції
обгрунтовано зазначив, що Товариство
не здійснює зберігання або захоронення
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах відповідно до
Закону України «Про відходи», оскільки
відходи вивозяться Товариством з
обмеженою відповідальністю «Центр Еко
Послуг» на підставі договору №15 від
1.01.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м. Києві
відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Бухтіярова І.О.