Справа № 826/17776/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у м.
Києві до Приватного акціонерного
товариства «Київспецтранс» про
застосування заходів реагування, за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства
«Київспецтранс» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у м.
Києві звернулося у суд із
адміністративним позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Київспецтранс», в якому просило
застосувати заходи реагування у
вигляді повного зупинення подальшої
експлуатації приміщень та будівель
відповідача за адресою: м. Київ, вул.
Вербова, 6.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, зважаючи на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
встановлені в ході перевірки ПрАТ
«Київспецтранс» порушення у сфері
техногенної та пожежної безпеки
являються підставою для застосування
заходів реагування у вигляді зупинення
роботи в приміщеннях та будівлях, що
підлягали перевірці.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів,
відповідачем згідно плану-графіку
перевірок суб'єктів господарювання та
будівель, споруд, приміщень
територіальних органів влади та
підпорядкованих їм структурних
підрозділів на території Оболонського
району м. Києва на ІV квартал 2013 року,
затвердженого начальником
Оболонського райуправління ГУ ДСНС
України у м. Києві 20 вересня 2013 року, на
підставі наказу від 20 вересня 2013 року
№53 «Про проведення перевірок» та
посвідчення від 07 жовтня 2013 року №697,
проведена планова перевірка
додержання (виконання) вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки ПрАТ
«Київспецтранс». Об'єктом перевірки
виступали приміщення та будівлі,
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Вербова, 6. Про проведення перевірки
ПрАТ «Київспецтранс» було обізнане
завчасно, що підтверджується копією
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 25).

За підсумками перевірки Оболонським
райуправлінням ГУ ДСНС України у м.
Києві складено акт від 25.10.2013 року №926
та виявлено наступне:

- на території підприємства
допускається мешкання людей у
приміщеннях адмінбудівлі;

- дозволяється експлуатація
тимчасових дільниць електромережі;

- відсутні розрахунки допустимого
струмового навантаження електричних
мереж;

- будівля АЗС та її зовнішні
установки не захищені від прямих
попадань блискавки і вторинних її
прояв відповідно до вимог ДСТУ
Б.В.2.5-38-.2008;

- електророзподільні коробки в
пожежонебезпечних приміщеннях
адмінбудівлі не закриті негорючими
кришками;

- електричні розетки встановлені
на горючій основі без підкладання під
них суцільного негорючого матеріалу,
що виступає за габарити електроприладу
на 1 см з кожного боку;

- в адміністративній будівлі
допускається підвішування
світильників безпосередньо на
струмопровідні жили проводів;

- приміщення будівлі та територія
не обладнані системою оповіщення про
пожежу та гучномовним зв'язком;

- дерев'яні конструкції горищного
приміщення не оброблені вогнетривкою
сумішшю;

- шафки пожежних кранів не мають
отворів для провітрювання, не
пристосовані для опломбування та
візуального огляду їх без розкривання;

- пожежні крани не перевірені на
працездатність шляхом пуску води з
реєстрацією результатів у журналі
обліку технічного обслуговування.
Перевірки виконувати не рідше одного
разу на шість місяців;

- ширина проходу на шляху
евакуації менше 1-го метру;

- не проведене випробування
зовнішнього протипожежного
водопостачання на тиск та витрату води;

- пожежні крани не укомплектовані
стволами та рукавами;

- вогнегасники не навішені на
вертикальні конструкції на висоту не
більше 1,5 метру від рівня підлоги до
нижнього торця вогнегасників і на
відстані від дверей, достатній для її
повного відчинення;

- електрощити та групові
електрощитки не оснащені схемами
підключення електроспоживачів з
пояснюючими написами і вказаним
значенням номінального струму апарату
захисту;

- двері складських (підсобних)
приміщень та електрощитової не
виконані протипожежними з межею
вогнестійкості ЕІ-30;

- електросвітильники ремонтної
зони не обладнані захисними плафонами;

- комунікаційні отвори в
протипожежних перешкодах не
зашпаровані наглухо негорючим
матеріалом, який забезпечує межу
вогнестійкості та
димогазонепроникнення, що вимагається
будівельними нормами для цих перешкод;

- система пожежної сигналізації
знаходиться в неробочому стані;

- глухі грати на вікнах, де
перебувають люди не виконані
розпашними або легкозйомними (офісне
приміщення);

- не проведений замір опору
ізоляції електричних мереж та
електроустановок;

- приміщення не дообладнані
системою автоматичної пожежної
сигналізації;

- з'єднання, відгалуження та
окінцювання жил проводів і кабелів у
приміщеннях будівлі не виконано за
допомогою опресування, зварювання
паяння або затискачів;

- для місця розташування пожежного
гідранту не встановлено покажчик
(об'ємні зі світильником або плоскі із
застосуванням світловидбивних
покриттів) з нанесеними на них: - для
пожежного гідранта - літерним індексом
ПГ, цифровими значеннями відстані в
метрах від покажчика до гідранта,
внутрішнього діаметра трубопроводу в
міліметрах, зазначенням виду
водогінної мережі (тупикова чи
кільцева);

- території підприємства
захаращена сміттям, горючими відходами
(деревиною, гума, будівельне сміття
тощо);

- не проведено ідентифікацію
об'єкту.

Зазначений акт перевірки вручено в
канцелярію ПрАТ «Київспецтранс» 25
жовтня 2013 року за вх. № 2187.

У зв'язку із виявленими порушеннями 31
жовтня 2013 року складено протокол КІП
№052134/977 про адміністративне
правопорушення, передбачене статтею 175
КУпАП, та винесено постанову №977 про
накладення адміністративного
стягнення за вказане правопорушення,
якою до начальника відділу безпеки
руху, охорони праці та пожежної безпеки
ПрАТ «Київспецтранс» ОСОБА_2
застосовано штраф у розмірі 136 грн.

Враховуючи результати перевірки,
Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у м.
Києві звернулося у суд з вимогою
застосувати заходи реагування на
виявлені порушення шляхом зупинення
подальшої експлуатації приміщень та
будівель ПрАТ «Київспецтранс» за
адресою: м. Київ, вул. Вербова, 6.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про достатність підстав для
задоволення позову.

У апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи, а також
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного її вирішення.

Так, апелянт стверджує про
безпідставність заявленого позову, з
огляду на те, що контролюючий орган
після проведення перевірки, в ході якої
виявлено ряд порушень вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки з боку ПрАТ
«Київспецтранс», та винесення припису
про їх усунення, не вжив заходів з
перевірки виконання припису, чим
порушив право відповідача на захист
своїх інтересів.

Також, скаржник посилається на те, що
акт перевірки від 25.10.2013 року був
складений із порушенням чинного
законодавства, а саме, акт, усупереч
положенням частини 6 статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», не було
надано на підпис представнику
відповідача.

Попри наведене, апелянт зазначає, що
деякі вимоги припису про усунення
порушень вимог законодавства у сферах
пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту від 31.10.2013 року є
необґрунтованими, адже вони можуть
висуватись винятково до об'єктів, що
становлять підвищену небезпеку, до
яких перевірені приміщення ПрАТ
«Київспецтранс» не відноситься.

Окрім того, відповідач покликається на
те, що ним були частково усунені
порушення, виявлені в ході перевірки, в
процесі виконання вимог вищезгаданого
припису та розроблено план заходів
щодо усунення решти в майбутньому
(протягом ІІ-IV кварталів 2014 року). При
цьому, відповідач, на обґрунтування
неможливості забезпечення виконання
усіх заходів найближчим часом,
посилається на скрутне матеріальне
становище підприємства та на
недостатність коштів.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апелянта, колегія
суддів виходить із наступного.

Закон України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Державний нагляд (контроль) - це
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища (абз. 2 ст. 1
Закону).

Заходами державного нагляду (контролю)
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій (абз. 3 ст. 1 Закону).

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 4
вказаного Закону повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Згідно частин 1, 4 статті 6 Закону
планові заходи здійснюються
відповідно до річних або квартальних
планів, які затверджуються органом
державного нагляду (контролю) до 1
грудня року, що передує плановому, або
до 25 числа останнього місяця кварталу,
що передує плановому. Органи
державного нагляду (контролю)
здійснюють планові заходи з державного
нагляду (контролю) за умови письмового
повідомлення суб'єкта господарювання
про проведення планового заходу не
пізніш як за десять днів до дня
здійснення цього заходу.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону
передбачено, що для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою. Зі
змісту частин 6, 7 вказаної правової
норми слідує, що за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити відомості згідно цього
Закону. В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Один примірник акта
вручається суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Кодексом цивільного захисту України
регулюються відносини, пов'язані із
захистом населення, територій,
навколишнього природного середовища
та майна від надзвичайних ситуацій,
реагуванням на них, функціонуванням
єдиної державної системи цивільного
захисту. Також цей Кодекс визначає
повноваження органів державної влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, органів місцевого
самоврядування, права та обов'язки
громадян України, іноземців та осіб без
громадянства, підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності.

Згідно із ч. 3 ст. 55 вказаного Кодексу
забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 67 цього
Кодексу до повноважень центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить:
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу встановлено, що
у разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Згідно ст. 70 Кодексу цивільного захисту
України підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є,
зокрема, недотримання вимог пожежної
безпеки, визначених цим Кодексом,
іншими нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами, та
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення.

Системний аналіз вказаних статей дає
підстави для висновку, що встановлення
факту порушення вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
що створює загрозу життю та здоров'ю
людей, та у подальшому може призвести
до тяжких наслідків у цій сфері, є
достатньою підставою для застосування
заходів реагування у вигляді повного
або часткового зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів.

Як було встановлено судом, в ході
планової перевірки позивача,
контролюючим суб'єктом було виявлено
ряд порушень вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки.
Деякі порушення зафіксовані
перевіряючим за допомогою фотозйомки,
а саме: порушення вимог пожежної
безпеки під час з'єднання електричних
проводів, під час підвішування ламп
розжарювання, порушення щодо шляхів
евакуації, порушення, що виражаються в
постійному проживанні людей на
території об'єкту, порушення щодо
внутрішнього протипожежного
водопостачання, порушення вимог
пожежної безпеки щодо утримання
території та щодо умов експлуатації
автозаправочної станції.

Колегія суддів зауважує, що про
проведення згаданої перевірки
відповідач був попереджений завчасно,
однак не вжив заходів щодо усунення
наявних порушень.

Апеляційний суд не приймає покликання
відповідача на те, що після отримання
припису про усунення виявлених
порушень, ним частково було виконано
вимоги припису, позаяк відповідач
самостійно зазначає, що порушення
техногенної та пожежної безпеки
усунуті не у повному обсязі, тобто,
обставини, які слугували підставою для
звернення до суду позивача про
застосування заходів реагування,
продовжують існувати.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає недоречним посилання апелянта,
як на підставу для відмови в
задоволенні позову Головному
управлінню Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві, на ту
обставину, що останнім не було
проведено перевірки виконання припису
від 31.10.2013 року, оскільки суб'єкт
господарювання фактично визнає
наявність на даний час не усунутих
порушень. Крім того, згаданий припис
позивача не являється предметом
адміністративного оскарження в даній
справі.

При цьому, колегія суддів не приймає
обґрунтування неможливості
забезпечення виконання усіх заходів
щодо усунення виявлених порушень
найближчим часом посиланням на скрутне
матеріальне становище підприємства та
на недостатність коштів, адже позивач
зобов'язаний був дотримуватись вимог
законодавства та відповідних правил
техногенної та пожежної безпеки із
самого початку ведення ним
господарської діяльності, а не лише
вживати відповідні заходи після
проведення щодо нього перевірки.

З приводу посилань апелянта на те, що
йому не було надано на підпис акт,
складений за результатами зазначеної
перевірки, судова колегія зазначає, що
даний акт було передано до канцелярії
відповідача, що не заперечує скаржник.
При цьому, колегія суддів наголошує, що
навіть за умови допущення суб'єктом
владних повноважень процедурних
порушень, такі не можуть бути самі по
собі достатньою підставою для визнання
протиправними результатів перевірки в
разі, якщо вони не впливають на суть
виявлених в ході перевірки порушень,
допущених особою, щодо якої здійснено
перевірку.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на те, що відповідачем не
надано суду доказів фактичного
усунення всіх порушень, виявлених в
ході планової перевірки контролюючим
суб'єктом, які визнаються відповідачем
та підтверджуються фотофіксацією,
апеляційний суд погоджується з
висновком місцевого суду про наявність
підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не
доводять помилковості викладених у
постанові суду першої інстанції
висновків, або ж порушень судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, спростовуються вищевикладеним,
а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254,
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Київспецтранс» залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М