Справа № 872/4213/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 рокусправа № 2а/0470/13904/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Аспект» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2012 року у справі №0470/13904/12 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Аспект» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аспект» (далі - ТОВ
«Аспект») 16 листопада 2012 року
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Державної податкової служби згідно
якого, просить скасувати прийняті
відповідачем 29.10.2012 року податкові
повідомлення-рішення:

№ яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за 5 міс. 2012 року на суму
2 319 941,00 грн.;

№ яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 898
119,35 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вказані податкові
повідомлення-рішення повинні бути
скасовані, оскільки висновки
відповідача, викладені у акті
№3387/226/32953086 від 19.10.2012 року (далі - акт
перевірки), на підставі якого їх було
прийнято є безпідставними та
необґрунтованими. Оскільки, об'єкт
незавершеного будівництвом,
збудований на замовлення ТОВ «Аспект»
призначався для його використання в
оподатковуваних операцій у межах
власної господарської діяльності
позивача. В подальшому його було
продано за ціною, яка включала ПДВ з
метою отримання доходу.

В зв'язку із продажем зазначеного
об'єкту ТОВ "Аспект" було отримано дохід
в грошовій формі у розмірі 26 070 160,83 грн.
та відображено податкові зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі 5
214 032,17 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2012 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
встановлені судом обставини справи
свідчать про те, що право на податковий
кредит у позивача не виникає, оскільки
ним не дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права - придбання
товарів/послуг з метою їх використання
у господарській діяльності.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржив її
до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

В апеляційній сказі зазначає про
порушення судом першої інстанції ст.198
Податкового кодексу України та не
врахування фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача який
підтримав доводи апеляційної скарги,
пояснення представника відповідача
який заперечував щодо її задоволення,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши

матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
07.11.2012 року позивач отримав від
відповідача податкові
повідомлення-рішення від 29.10.2012 року №
, № які прийнято на підставі
акта ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська «Про результати
камеральної перевірки податкової
звітності з податку на прибуток» №
3387/226/32953086 від 19.10.2012 року.

19.10.2012 року ДПІ у Жовтневому районі
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка позивача з питання
достовірності нарахування суми
від'ємного значення по податковій
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2011 року та травень
2012 року.

Перевіркою встановлено порушення:

п.п. 14.1.181, п 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, позивач у
податковому (звітному) періоді - травні
2012 року завищив суму податкового
кредиту у сумі 3 038 436, 48 грн., що призвело
до завищення суми від'ємного значення у
розмірі 468 966 грн. та заниження податку
на додану вартість у сумі 718 495,48 грн.

У позивача в період - травень 2012 року
відсутня сума податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, що одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді у межах
господарської діяльності
підприємства, а саме - здійснення робіт
по будівництву акумулюючого ставка № 4
об'ємом 350 тис. куб. води для снігових
систем ТК «Буковель», та як наслідок не
виникає права на декларування суми
податкового кредиту у розмірі 3 038 436,48
грн. на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду.

Судом першої інстанції також
встановлено, що станом на 31.05.2012 року
роботи з будівництва акумулюю чого
ставка №4 не були здійснені, позивачем
не укладено договори щодо його продажу.

Правомірність та обґрунтованість
вказаних рішень відповідача є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та відмовляючи у задоволені
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що право на податковий
кредит у ТОВ «Аспект» не виникає,
оскільки позивачем не дотримано
обов'язкових умов для виникнення
такого права - придбання товарів/послуг
з метою їх використання у
господарській діяльності.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
достовірності нарахування суми
від'ємного значення по податковій
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2011 року та травень
2012 року.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем було складено акт
№3387/6 від 19.10.2012 року в якому
зроблено висновок про порушення
позивачем:

п.п. 14.1.181, п 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), позивач у податковому
(звітному) періоді - травні 2012 року
завищив суму податкового кредиту у
сумі 3 038 436, 48 грн., що призвело до
завищення суми від'ємного значення у
розмірі 468 966 грн. та заниження податку
на додану вартість у сумі 718 495,48 грн.

В акті перевірки зазначено, що у
позивача в період - травень 2012 року
відсутня сума податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, що одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді у межах
господарської діяльності
підприємства, а саме - здійснення робіт
по будівництву акумулюю чого ставка № 4
об'ємом 350 тис. куб. води для снігових
систем ТК «Буковель», та як наслідок не
виникає права на декларування суми
податкового кредиту у розмірі 3 038 436,48
грн. на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду.

Підставою для визначення позивачу
грошового зобов'язання стали висновки
перевіряючи осіб відносно того, що
операції від укладених угод між
позивачем та ТОВ «Віта Контракшн» не
має економічного ефекту та може
свідчить лише про одне, - направленість
дій на ухилення від сплати податків та
отримання податкової вигоди переважно
чи за рахунок бюджету.

Таким чином позивач безпідставно
відніс до складу податкового кредиту
суми ПДВ, сплаченого у вартості
замовлених будівельних робіт, але при
цьому станом на 31.05.2012 року будівництво
не закінчено, об'єкт будівництва не
продано.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- № яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі: 2 319 941 за 5
місяців 2012 року (а.с.27);

- № яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на загальну
суму 898119,35 грн., в тому числі 718495,48 грн.
за основним платежем та 179623,87 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.28).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 ПК України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового періоду),
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно пункту 201.8 статті 201 ПК України
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України,
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
сплачених сум ПДВ, у вартості
товарів/послуг, до складу податкового
кредиту підприємства. До таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, понесення витрат, у зв'язку з
господарською діяльністю платника,
сплата податку на додану вартість у
вартості товарів/послуг, факт сплати
податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
податковими накладними.

Відповідно до пп.14.1.36 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 12.08.2011 року ТОВ «Аспект»
(замовник) було укладено договір
генерального підряду на капітальне
будівництво № 110812ВК/А з ТОВ «Віта
Контракшн» (генпідрядник) згідно якого
генпідрядник зобов'язався за завданням
позивача виконати роботи з будівництва
акумулюючого ставу № 4 об'ємом 350 000 м.
куб. води для снігових систем ТК
«Буковель», а замовник зобов'язується
передати йому проектну документацію,
надати будівельний майданчик, прийняти
та оплатити роботи (а.с.51-55).

Позивачем було оплачено ТОВ «Віта
Контракшн» будівельні роботи на
загальну суму 18 230 618,90 грн. в т.ч. ПДВ 3 038
436,48 грн. (а.с. 56-63) та отримало податкові
накладні за загальну суму 18 230 618,90 грн. в
т.ч. ПДВ 3 038 436,48 грн. (а.с. 64-74).

Загальна сума ПДВ за вказаними
операціями склала 3 038 436,48 грн. та була
включена до складу податкового кредиту
декларації з ПДВ за травень 2012 року, що
на думку податкового органу призвело
до завищення залишку від'ємного
значення у розмірі 2 319 941 грн. та
заниження податку на додану вартість у
сумі 718 495,48 грн.

Крім того, наявні в матеріалах справи
акти виконаних будівельних робіт від
30.09.2011 року, 31.08.2012 року, 30.09.2012 року на
загальну суму 31 173 453,60 грн. (а.с.
75,76,81,82,87-92) свідчать про те, що станом на
31.08.2012 року будівництво акумулюючого
ставу було завершено та в подальшому -
28.09.2012 року позивачем було укладено
договір купівлі-продажу об'єкта
незавершеного будівництвом з ТОВ
«Скорзонера», згідно з яким позивач
здійснив продаж незавершеної
будівництвом насосно-компресорної
станції № 4 з акумулюючим ставком № 4
об'ємом 350 тис.куб.м. для снігових систем
ТК «Буковель» за 31 284 193 грн. (а.с.197-200).

Таким чином об'єкт незавершеного
будівництвом, будівництво якого
здійснювалось на замовлення позивача,
призначався для його використання в
оподаткованих операціях у межах
власної господарської діяльності
позивача, об'єкт було в подальшому
продано за ціною, яка включала ПДВ з
метою отримання доходу.

Тому, висновок відповідача про
відсутність ознак використання
зазначеного об'єкту незавершеного
будівництвом у господарській
діяльності підприємства з яким
погодився суд першої інстанції не
відповідає дійсності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що відповідачем
в акті перевірки, який став підставою
для прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень, не наведено тих
обставин, які б свідчили про порушення
позивачем вимог Податкового кодексу
України якими визначено підстави за
яких платник податків має право на
віднесення сплачених сум ПДВ, у
вартості товарів/послуг, до складу
податкового кредиту підприємства.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду та прийняття нової постанови про
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Аспект» -
задовольнити. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2012
року у справі №0470/13904/12 - скасувати та
прийняти нову постанову якою позов
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Державної податкової служби від 29.10.2012
року № яким товариству з
обмеженою відповідальністю «Аспект»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за 5
міс. 2012 року на суму 2 319 941,00 грн. та
№ яким товариству з обмеженою
відповідальністю «Аспект» збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
суму 898 119,35 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Аспект» судовий
збір у розмірі 2146 (дві тисячі сто сорок
шість) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови
виготовлений 17 лютого 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко