Справа № К/9991/6725/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/6725/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції
України, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними, визнання
довіреності нечинними та зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу судді
Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 січня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є., які полягали в
повідомленні ним до апеляційного суду
м. Києва, що про наявність ухвали
Подільського районного суду м. Києва
від 27 листопада 2009 року стало відомо
лише 25 грудня 2009 року;

- визнати протиправними дії Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є., які полягали в наданні до
Подільського районного суду м. Києва
заяви/клопотання про поновлення строку
на апеляційне оскарження та
апеляційної скарги на зазначену ухвалу
Подільського районного суду м. Києва
від 27 листопада 2009 року;

- визнати протиправними дії заступника
начальника відділу координації
виконання рішень Європейського суду з
прав людини Крикливенка Богдана
Володимировича щодо отримання 25 грудня
2009 року на підставі посвідчення НОМЕР_1
Міністерства юстиції України в
Подільському районному суді м. Києва
відповіді на запит від 25 грудня 2009 року
№Д-24 та ухвали Подільського районного
суду м. Києва від 27 листопада 2009 року;

- визнати нечинною довіреність
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є. від 29 грудня 2009 року, видану
на ім'я ОСОБА_5, та завіреною печаткою
«Департамент кадрової роботи та
державної служби Міністерства юстиції
України»;

- визнати довіреність Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є. протиправною та такою, що
не відповідає вимогам статті 19
Конституції України, статтям 38, 40, 42
Цивільного процесуального кодексу
України, постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2006 року №784;
пунктів 31, 32, 33, 34 Регламенту
Міністерства юстиції України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 7 листопада 2007 року
№1053/5 та статей 10, 17 Закону України «Про
державну службу»;

- визнання протиправною та нечинною
довіреності Міністра юстиції України
Оніщука М.В. від 13 січня 2010 року №29-22/584,
якою уповноважено Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є. представляти інтереси
Кабінету Міністрів України та
Міністерства юстиції України під час
розгляду справ судами загальної
юрисдикції;

- визнати протиправними дії
Міністерства юстиції України щодо
здійснення відмітки печаткою
«Департамент кадрової роботи та
державної служби Міністерства юстиції
України» на довіреності Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є. від 29 грудня 2009 року;

- визнати дії Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини Зайцева Ю.Є. щодо оформлення,
підготовки та підпису
заяви/клопотання про поновлення строку
на апеляційне оскарження та
апеляційної скарги на ухвалу
Подільського районного суду м. Києва
від 27 листопада 2009 року та такими, що
вчинені з перевищенням повноважень,
обов'язків та компетенції;

- визнати протиправним, таким, що
суперечить та не відповідає вимогам
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, статті 19
Конституції України, статтям 38, 40, 42
Цивільного процесуального кодексу
України, постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2006 року №784, пункту
31, 32, 33, 34 Регламенту Міністерства
юстиції України, статтям 10, 17 Закону
України «Про державну службу»
здійснення оформлення, підпис та
подання Урядовим уповноваженого у
справах Європейського суду з прав
людини Зайцевим Ю.Є. заяви/клопотання
про поновлення строку на апеляційне
оскарження та апеляційної скарги на
ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 27 листопада 2009 року;

- зобов'язати Міністерство юстиції
України відкликати з Подільського
районного суду м. Києва, як незаконні,
довіреність Міністра юстиції України
Оніщука М.В. від 13 січня 2010 року №29-22/584
та довіреність Урядовим
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Зайцева Ю.Є., поданих до суду при
оскарженні ухвали Подільського
районного суду м. Києва від 27 листопада
2009 року.

Ухвалою судді Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
109 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 січня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а ухвалу судді
Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
суддею суду першої інстанції та
апеляційного суду порушення норм
чинного процесуального законодавства,
що призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування суддею суду
першої інстанції та апеляційного суду
норм процесуального законодавства,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто обов'язковою умовою звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні є
здійснення суб'єктом владних
повноважень управлінських функцій.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відносини щодо видання довіреності
одним суб'єктом владних повноважень,
Міністром юстиції України, іншому
суб'єкту владних повноважень,
Урядовому уповноваженому у справах
Європейського суду з прав людини, та
видання довіреності Урядовим
уповноваженим у справах Європейського
суду з прав людини головному
спеціалісту відділу координації
виконання рішень Європейського суду з
прав людини Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини, а
також відносини щодо отримання на
підставі цієї довіреності копії
судового рішення з метою її подальшого
оскарження до апеляційного суду не є
такими, що пов'язані із здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій.

Правовий акт індивідуальної дії
визначається як рішення суб'єктів
владних повноважень, дію яких поширено
на конкретних осіб або, що стосується
конкретної ситуації, і, які передбачені
для разового застосування.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта
владних повноважень є здійснення цим
суб'єктом владних управлінських
функцій, при цьому ці функції повинні
здійснюватись суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має, встановлених нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України, ознак справи адміністративної
юрисдикції, і, відповідно, не повинен
вирішуватись адміністративним судом.

Крім цього, як вбачається зі змісту
позовної заяви, оскаржувані дії
відповідачів вчинялися у зв'язку та у
процесі розгляду судової справи, через
що усі питання щодо правомірності їх
вчинення повинні вирішуватись при
розгляді справи за правилами
судочинства, у якому розглядається
судова справа.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишити без задоволення, а ухвалу
судді Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 січня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.