Справа № 2а-5430/10/0470
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 рокусправа № 2а-5430/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою Східної
митниці Міндоходів на додаткову
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
грудня 2013 року у справі № 2а-5430/10/0470 за
позовом ОСОБА_1 до Державної митної
служби України, Східної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 квітня 2010 року звернувся до
суду з позовом до Державної митної
служби України (далі - відповідач-1),
Маріупольської митниці Державної
митної служби України
правонаступником якої є Східна митниця
Міндоходів (далі - відповідач-2), згідно
якого, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ
Голови Державної митної служби України
від 12.04.2010 р. № 536-к „Про припинення
перебування на державній службі";

- зобов'язати Державну митну службу
України поновити позивача на посаді
начальника Маріупольської митниці
Державної митної служби України;

- зобов'язати Маріупольську митницю
Державної митної служби України
нарахувати та виплатити позивачу
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з 13.04.2010 року по час фактичного
поновлення на посаді;

- визнати незаконним та скасувати наказ
Державної митної служби України від
27.05.2010 р. №534 в частині позбавлення
премії колишнього начальника
Маріупольської митниці позивача у
зв'язку з накладенням дисциплінарного
стягнення;

- зобов'язати Маріупольську митницю
Державної митної служби України
нарахувати та виплатити позивачу
премію за результатами роботи в квітні
2010 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
грудня 2010 року адміністративний позов
задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував
наказ Голови Державної митної служби
України від 12.04.2010 р. № 536-к „Про
припинення перебування на державній
службі";

- зобов'язав Державну митну службу
України поновити позивача на посаді
начальника Маріупольської митниці
Державної митної служби України;

- зобов'язав Маріупольську митницю
Державної митної служби України
нарахувати та виплатити позивачу
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу;

- зобов'язав звернути до негайного
виконання постанову суду в частині
поновлення позивача на посаді
начальника Маріупольської митниці
Державної митної служби України та
нарахувати і виплатити грошове
забезпечення за один місяць.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовив.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.06.2011 року апеляційні скарги
Державної митної служби та
Маріупольської митниці на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.12.2011 року
залишенор без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.12.2010 року -
без змін.

04.11.2011 року ОСОБА_1 надано до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду заяву про
ухвалення додаткового судового
рішення.

В обґрунтування заяви позивач
посилався на те, що судом, зобов'язано
Маріупольську митницю Державної
митної служби нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу, однак судом не було
визначено розмір даного грошового
забезпечення згідно вимог постанови
Кабінету Міністрів України від 08 02.1995
року № 100 «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», в наслідок чого виконання
постанови суду від 10.12.2010 року є
неможливим. За підрахунком позивача
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу за період з 13.04.2010 року по 10.12.2010
року складає 80828,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративною суду від 24.11.2011 року
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2012 року
у задоволені заяви про прийняття
додаткового судового рішення
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15.102013 року касаційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено, ухвали
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24.11.2011 року
та Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2012 року
скасовано, а справу направлено до суду
першої інстанції для вирішення питання
про ухвалення додаткового судового
рішення.

Додатковою постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року заяву позивача задоволено
частково.

Суд зобов'язав Східну митницю
Міндоходів нарахувати та виплатити
позивачу грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу за період з 13.04.2010
року по 10.12.2010 року у розмірі 70664
(сімдесят тисяч шістсот шістдесят
шість) грн. В задоволенні решти заяви
відмовив.

Додаткова постанова суду мотивована
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті рішення про поновлення
позивача на роботі не було розглянуто
питання щодо виплати позивачу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Не погодившись з додатковою постановою
суду першої інстанції відповідач
оскаржив її до апеляційного суду з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Просить скасувати додаткову постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у задоволені заяви
позивача про ухвалення додаткового
судового рішення відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на
відсутність обставин за яких суд
відповідно до ст. 168 КАС України може
прийняти додаткову постанову. Звертає
увагу на те, що вимога позивача щодо
зобов'язання відповідача-2 нарахувати
та виплатити йому грошове забезпечення
за час вимушеного прогулу вирішена і
задоволена.

Згідно заперечень на апеляційну
скаргу, позивач посилаючись на її
необґрунтованість, просив у задоволені
скарги відмовити, постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.12.2010 року в частині нарахування та
виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення
за час вимушеного прогулу виконана
частково, оскільки 27.09.2010 року на
картковий рахунок позивача
перераховано грошове забезпечення за
один місяць за виключенням утриманих
податків.

Наявність підстав для ухвалення
додаткового судового рішення є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи заяву про
ухвалення додаткового рішення, суд
першої інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для його
задоволення, оскільки судом першої
інстанції під час судового розгляду
справи не було вирішено питання щодо
визначення розміру сум, які підлягають
стягненню на користь позивача, що
унеможливлює виконання судового
рішення.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Таким чином суд першої інстанції,
враховуючи положення вказаної норми
права та положення «Порядку обчислення
середньої заробітної плати»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100,
що визначає порядок обчислення
середньої заробітної плати, та
обставини виплати позивачу грошового
забезпечення за один місяць вимушеного
прогулу, дійшов обґрунтованого
висновку про необхідність зобов'язання
Східної митниці Міндоходів нарахувати
та виплатити позивачу грошове
забезпечення за час вимушеного прогулу
за період з 13.04.2010 року по 10.12.2010 року у
розмірі 70664 (сімдесят тисяч шістсот
шістдесят чотири) грн. та відмови у
задоволені його вимог в іншій частині.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно та
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку і
ухвалив законне, обґрунтоване рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у даній справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Східної митниці
Міндоходів - залишити без задоволення,
а додаткову постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі № 2а-5430/10/0470 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
11 березня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко