Справа № К/9991/1009/11-С
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/1009/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Харківської
області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2009
року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2009 року

у справі № 2а-6750/08/2070

за позовом Державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Харківської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Вега»,

Приватного підприємства «Нобель
Ексклюзив Брендс»

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Зміївському районі Харківської
області (далі - ДПІ у Зміївському районі
Харківської області; позивач)
звернулась до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Вега»
(далі - ТОВ «ТД «Вега»; відповідач-1) та
Приватного підприємства «Нобель
Ексклюзив Брендс» (далі - ПП «Нобель
Ексклюзив Брендс»; відповідач-2), в
якому, з урахуванням уточнення
позовних вимог, просила стягнути з ПП
«Нобель Ексклюзив Брендс» на користь
ТОВ «ТД «Вега» все отримане за
договором № R-15/06 від 28 червня 2006 року, а
саме - 2 557 608,29 грн., та стягнути на
користь держави з відповідача-1 грошові
кошти в розмірі 2 557 608,29 грн.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2009 року, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2009 року, в задоволенні
позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі, позивач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у
Зміївському районі Харківської
області, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2009
року, ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2009 року та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до пункту 2
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що між
відповідачами укладено договір № R-15/06
від 28 червня 2006 року на поставку
товарно-матеріальних цінностей.

При цьому судами на підставі постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2009
року у справі № 22-а-447/09 встановлено, що
укладений між ТОВ «ТД «Вега» та ПП
«Нобель Ексклюзив Брендс» правочин
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, оскільки був спрямований
на незаконне заволодіння майном
держави шляхом протиправного
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Водночас, відмовляючи в задоволенні
позову в повному обсязі, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 208
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а в
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
усе належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише в однієї зі
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Аналіз положень вказаної норми ГК
України дає підстави для висновку про
те, що передбачені нею санкції
застосовує лише суд. Це правило
відповідає статті 41 Конституції
України, згідно з якою конфіскація
майна може бути застосована виключно
за рішенням суду у випадках, обсязі та
порядку, встановлених законом.

Враховуючи те, що зазначені санкції є
конфіскаційними, стягуються за
рішенням суду в доход держави за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, то вони
належать до
адміністративно-господарських як такі,
що відповідають визначенню, наведеному
в частині 1 статті 238 ГК України. Тому
такі санкції можуть застосовуватись
лише протягом строків, встановлених
статтею 250 ГК України.

Відповідно до статті 250 ГК України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, звернення до суду з
позовом у червні 2008 року з вимогою про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення правил здійснення
господарської діяльності внаслідок
виконання спірного договору в період з
16 серпня 2006 року по 01 жовтня 2006 року
здійснено ДПІ у Зміївському районі
Харківської області поза межами
строків, встановлених статтею 250 ГК
України.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2009 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від
19 листопада 2009 року такими, що
прийняті з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Харківської області залишити
без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2009
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.