Справа № 802/1465/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Київ К/800/43820/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Мороза В.Ф., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу, подану
Нєновим Олександром Вікторовичем в
інтересах Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області, на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06 серпня 2013 року

у справі № 802/1465/13-а

за позовом Управління соціального
захисту населення Тульчинської
районної державної адміністрації

до Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області

про скасування вимоги про
усунення фінансових порушень та
недоліків

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року Управління
соціального захисту населення
Тульчинської районної державної
адміністрації звернулося до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області про скасування пп.1.1 та 1.3 п. 1
листа-вимоги Ладижинської об'єднаної
державної фінансової інспекції про
усунення фінансових порушень та
недоліків від 02.01.2013 № 04-19/5.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 10.06.2013
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06.08.2013, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано пп.1.1 та 1.3 п. 1
листа-вимоги Ладижинської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
02.01.2013 № 04-19/5 «Про усунення фінансових
порушень та недоліків».

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Державна фінансова інспекція у
Вінницькій області (далі -Інспекція)
оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення названими судами
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нову постанову про
відмову у задоволенні позову.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу Управління соціального захисту
населення Тульчинської районної
державної адміністрації (далі -
Управління) просило залишити рішення
судів попередніх інстанцій без змін, а
скаргу - без задоволення

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, Інспекцією проведено
ревізію використання бюджетних коштів
субвенції в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Тульчинської РДА за період 2010-2011 років
та січня - вересня 2012 року, на підставі
якої складено акт від 30.11.2012 № 04-16/163
(далі Акт).

На підставі висновків Акту Інспекцією
було направлено Управлінню до
виконання вимогу від 02.01.2013 № 04-19/5 про
усунення фінансових порушень та
недоліків, якою підпунктом 1.1. пункту 1
було зобов'язано позивача відобразити
в обліку дебіторську заборгованість за
фактично не надані послуги; провести
претензійно-позовну роботу з ПрАТ
«Тульчинське АТП 10507» щодо
відшкодування зайвих виплат шляхом
повернення коштів в сумі 4 948,08 грн. до
Державного бюджету України. В
підпункті 1.3 пункту 1 вимагалось
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за СО «Тульчинські
електромережі» в сумі 778,47 грн.
внаслідок надання безпідставної
пільгової оплати електричної енергії;
провести претензійно-позовну роботу
щодо відшкодування зайвих виплат СО
«Тульчинські електромережі» шляхом
повернення коштів в сумі 778,47 грн. до
Державного бюджету України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що підпункти 1.1, 1.3
пункту 1 листа-вимоги від 02.01.2013 №04-19/5
про усунення фінансових порушень та
недоліків сформовано незаконно, а
відтак підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про
Основні засади здійснення державного
фінансового контролю в України» (далі -
Закон) від 26.01.1993 № 2939 (в редакції, яка
діяла на момент встановлених
правовідносин) головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Пунктами 1,7,10 частини першої статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», положення яких
кореспондуються з нормами
закріпленими в Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550, передбачено, що органу державного
фінансового контролю надається право:
перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Суди попередніх інстанцій правомірно
установили, що органи державного
фінансового контролю під час
пред'явлення підконтрольним установам,
що ревізуються, вимог щодо усунення
виявлених порушень законодавства та
обираючи спосіб усунення цих порушень
повинні виходити з того, щоб при
виконанні цих вимог у зазначений
спосіб підконтрольні суб'єкти не
вчиняли нових порушень чинного
законодавства.

На підставі Акту, в ході ревізії, з
метою перевірки питання достовірності
понесених витрат перевізниками на
перевезення громадян пільгової
категорії проведена зустрічна звірка
на ПрАТ «Тульчинське АТП-10507».

Проведеною перевіркою контролюючим
органом виявлено випадки компенсації
Управлінням витрат ПрАТ "Тульчинське
АТП-10507" в періоди, коли на Підприємстві
були відсутні договори на перевезення
пасажирів внутрішньообласному,
міжміському та приміському
автобусному маршруті загального
користування. Дані договори
укладаються Управлінням транспорту
Вінницької ОДА та підприємством, та
надають перевізникові право на
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування у
звичайному режимі руху. Крім того,
затверджуються Паспорти та витяги із
Паспорта автобусного маршруту
загального користування, підписані
перевізником та погоджені місцевим
органом Державтоінспекції.

В період перевірки підприємством не
представлено вищезазначені договори
та витяги із Паспорта автобусного
маршруту загального користування, за
період з 01.11.2011 р. по 01.01.2012 р. по 5
маршрутах, в тому числі: Тульчин АС -
Журавлівка, Тульчин АС - Тиманівка,
Тульчин АС - Шуро-Копіївка, Тульчин АС -
Юрківка (ч/з Сільницю), Тульчин АС -
Петрашівка, чим порушено вимоги п.п. 29,
30, пп.6 п.145 Правил надання послуг
пасажирам автомобільним транспортом,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 18.02.1997 №176.

Згідно наданих відомостей щодо
проданих автостанцією безкоштовних
квитків та даних шляхових листів
водіїв автобусів вищезазначених
маршрутів, в період з 01.11.2011 по 01.01.2012
перевезено пільгових категорій
населення, при відсутності права на
перевезення пасажирів, в кількості 882
чоловіка, внаслідок чого до
розрахунків, поданих до Управління,
зайво включено витрати в сумі 4 948,08 грн.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що виявлені, в ході
зустрічної звірки, порушення вимог п.п.
29, 30, пп.6 п.145 Правил надання послуг
пасажирам автомобільним транспортом,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 18.02.1997 №176 були
допущені не об'єктом контролю, а ПрАТ
«Тульчинське АТП 10507».

Порядком проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією
визначено, що зустрічною звіркою є
метод документального підтвердження
у суб'єктів господарювання, які мали
правові відносини з підконтрольною
установою, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку підконтрольної установи.

Стаття 37 Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачає,
що пільгові перевезення пасажирів, які
відповідно до законодавства
користуються такими правами,
забезпечують автомобільні
перевізники, які здійснюють
перевезення пасажирів на автобусних
маршрутах загального користування.
Види та обсяги пільгових перевезень
установлюються замовленням, у якому
визначається порядок компенсації
автомобільним перевізникам, які
здійснюють перевезення пасажирів на
маршрутах загального користування,
збитків від цих перевезень.

Тоді як, Правила надання послуг
пасажирам автомобільним транспортом,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 18.02.1997 № 176, на
які посилаються представники
відповідача, як вірно зазначено судом
першої інстанції, визначають порядок
здійснення перевезень пасажирів та їх
багажу автобусами, таксі, легковими
автомобілями на замовлення, а також
обслуговування пасажирів на
автостанціях і є обов'язковими для
виконання організаторами регулярних
перевезень, замовниками транспортних
послуг, автомобільними перевізниками,
автомобільними самозайнятими
перевізниками, персоналом
автомобільного транспорту,
автостанціями та пасажирами. Тобто,
Правила не визначають порядок
здійснення компенсаційних виплат
автоперевізникам на покриття витрат
внаслідок перевезення пільгових
категорій громадян.

В свою чергу, відповідно до частини 5
статті 102 Бюджетного кодексу України за
рахунок субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг з
послуг зв'язку, інших передбачених
законодавством пільг, зокрема, і на
компенсацію за пільговий проїзд
окремих категорій громадян надаються
пільги визначеній у цій статті
категорії громадян, а також
здійснюються компенсаційні виплати за
пільговий проїзд окремих категорій
громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, яким визначено відповідно до
статті 102 Бюджетного кодексу України
механізм фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення щодо
надання пільг, в тому числі і
компенсаційних виплат за пільговий
проїзд окремих категорій громадян за
рахунок субвенцій з державного
бюджету.

Механізм перерахування субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
на надання, зокрема, компенсації за
пільговий проїзд окремих категорій
громадян визначає Порядок
перерахування деяких субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
на надання пільг, субсидій та
компенсацій, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №
20.

Суди попередніх інстанцій правомірно
установили, що Управління праці та
соціального захисту населення
Тульчинської райдержадміністрації, на
підставі зазначених вище норм, як
головний розпорядник коштів на
підставі щомісячної інформації про
фактично нараховані суми та актів
звіряння розрахунків за надані послуги
здійснювало розрахунки з
постачальником відповідних послуг і
вело облік компенсаційних виплат за
пільговий проїзд окремих категорій
громадян.

Як убачається з матеріалів справи
17.02.2011 між ПрАТ "Тульчинське АТП 10507"
(Перевізник) та УПСЗН Тульчинської РДА
(Платник) укладено договір відповідно
до якого, Перевізник надає послуги по
перевезенню пасажирів автомобільним
транспортом, громадянам, яким
передбачено пільги на перевезення
згідно статті 102 Бюджетного кодексу
України, а Платник відшкодовує видатки
за рахунок виділених державною
субвенцією з Державного бюджету. Дія
даного Договору за його умовами
встановлена до 31.12.2011.

Проведення компенсаційних виплат за
листопад - грудень 2011 року позивачем
проводилось на підставі наступних
документів: договору на проведення
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенції з державного бюджету
по наданню пільг по перевезенню
пільгових категорій населення
автомобільним транспортом від 17.02.2011,
протоколу засідання конкурсного
комітету з підготовки та проведення
конкурсів на перевезення пасажирів на
внутрішньо обласних міжміських та
приміських автобусних маршрутах
загального користування Вінницької
ОДА від 10.11.2011 №30, щомісячних
звітів-розрахунків вартості
пільгового перевезення пасажирів та
актів взаємозвірки.

Слід зазначити, що для визначення
розміру компенсаційних виплат
автоперевізнику на покриття витрат
внаслідок перевезення пільгових
категорій населення Управління
керувалось тарифами, затвердженими
розпорядженнями голови Вінницької
облдержадміністрації.

Таким чином, враховуючи, що договором
на проведення фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенції з державного бюджету
по наданню пільг по перевезенню
пільгових категорій населення
автомобільним транспортом від 17.02.2011 не
передбачалось надання інших
підтверджуючих документів окрім
звітів-розрахунків та актів
взаємозвірки, а також за відсутності
доказів щодо відшкодування
компенсації за пільговий проїзд
окремих категорій громадян поза межами
виділених асигнувань та поза межами
затвердженого кошторису, тому суд
першої інстанції правильно зауважив
про відсутність підстав для висновку
про завищення розміру такого
відшкодування перевізнику на суму 4948,08
грн.

Також, Актом від 30.11.2012 установлено, що
вибірковою перевіркою 56 особових справ
громадян, які отримують пільги по
електропостачанню як багатодітні
сім'ї, та даних їх особових рахунків
встановлено, що в липні-грудні 2010 року
Тульчинськими електромережами на
підставі заяв пільговиків та довідок
Управління праці та соціального
захисту населення Тульчинської РДА
щодо складу сім'ї та реєстрації їх в
Єдиному державному автоматизованому
реєстрі за приналежністю до пільгових
категорій населення, а саме
"багатодітних сімей", проведено надання
їм пільг з 01.01.2010, тоді як заяви
пільговиками щодо надання пільг за
спожиту електроенергію подавались до
Тульчинських електромереж лише
протягом липня-грудня 2010 року, чим
порушено вимоги пункту 31 Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
№1357, де передбачено що споживач, який
має право на встановлені
законодавством пільги з оплати
спожитої електричної енергії,
повідомляє у письмовій заяві
енергопостачальника про своє право на
пільгу з посиланням на відповідний
законодавчий акт.

В Акті зазначено, що пільгова оплата
електричної енергії здійснюється з дня
подання споживачем заяви внаслідок
чого Тульчинськими електромережами в
реєстри, які подані в Управління на
відшкодування пільг багатодітним
сім'ям за вересень-грудень 2010 року
безпідставно включено 778,47 грн.
Завищення розміру наданих пільг
багатодітним сім'ям призвело до
матеріальної шкоди (збитків), завданої
Державному бюджету на загальну суму
778,47 грн.

Відповідно до доручення Кабінету
Міністрів України від 09.10.2009 №56344/1/1-09 та
листа Міністерства України з питань
сім'ї, молоді та спорту від 26.10.2009 №4.113546
головним управлінням з питань туризму,
сім'ї, молоді та спорту через районні
структурні підрозділи забезпечено
передачу списків багатодітних сімей
органам праці та соціального захисту
населення для внесення необхідної
інформації до Єдиного державного
автоматизованого реєстру осіб, які
мають право на пільги, а також
надавачам житлово-комунальних послуг
та послуг зв'язку для нарахування пільг
багатодітним сім'ям, що
підтверджуватимуть їх статус.

Суд першої та апеляційної інстанції
обґрунтовано зауважили, що такі списки
01.12.2009 отримано позивачем від Відділу у
справах сім'ї, молоді та спорту
Тульчинської райдержадміністрації
після чого, 23.12.2009 були передані до
підприємств надавачів
житлово-комунальних послуг з метою
належної організації надання
передбачених законодавством пільг.

Згідно положень Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань соціального
захисту багатодітних сімей» та Закону
України «Про охорону дитинства»
багатодітні сім'ї мають право на пільги
по сплаті за спожиті
житлово-комунальні послуги з 1 січня 2010
року.

Як убачається з Реєстру перерахунку
наданих пільг багатодітним сім'ям за
період з 01.09.2010 по 01.01.2011, складеним
провідним держфінінспектором
Ладижинської ОДФІ, перелік пільговиків
у кількості 56 осіб із вказаною датою
реєстрації заяв на пільгу у період з
02.07.2010 по 31.08.2010.

У зв'язку з цим слід зазначити, що
висновок Інспекції щодо
безпідставного відшкодування
Управлінням пільг багатодітним сім'ям
за вересень-грудень 2010 року
спростовується матеріалами справи.

Також в Акті перевірки не наведено, які
приписи законодавства з питань
використання бюджетних коштів,
виділених з державного бюджету для
компенсації за пільговий проїзд
окремих категорій громадян, порушено
УПСЗН Тульчинської РДА.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанції,
що пп. 1.1, 1.3 п. 1 листа-вимоги
Ладижинської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 02.01.2013 № 04-19/5
«Про усунення фінансових порушень та
недоліків» сформовано незаконно, а
відтак підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану Нєновим
Олександром Вікторовичем в інтересах
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області, відхилити.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06 серпня 2013 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.