Справа № 2а-25305/10/0570
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/60917/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
управління Пенсійного фонду України у
м. Ясинувата Донецької області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у м. Ясинувата
Донецької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
виплачених сум пенсій,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом до
відповідача. Просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
невключення до актів звірки витрат на
виплату та доставку адресної допомоги
за період з 1 квітня 2010 року по 30 вересня
2010 року на загальну суму 132623 грн. 68 коп.,
витрат на виплату і доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за цей же
період на загальну суму 7125 грн. 02 коп. та
стягнути з відповідача суми вказаних
виплат.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2010 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області щодо невключення до
актів звірки витрат на виплату та
доставку адресної допомоги за період з
1 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року на
загальну суму 132623 грн. 68 коп. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість з витрат на виплату та
доставку адресної допомоги за період з
1 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року на
загальну суму 132 623 грн. 68 коп. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 січня
2011 року скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 24
листопада 2010 року. Прийнято нову
постанову про часткове задоволення
позову та стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області на користь
управління Пенсійного фонду України у
м. Ясинувата Донецької області суму
заборгованості з витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 1 квітня 2010
року по 1 вересня 2010 року в розмірі 7125
грн. 02 коп. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 5 червня 2013 року
скасовані постанови судів обох
інстанцій та відмовлено у задоволенні
позову.

Постановою Верховного Суду України від
12 листопада 2013 року скасовано
постанову Вищого адміністративного
суду України від 5 червня 2013 року та
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України у м. Ясинувата
Донецької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
виплачених сум пенсій направлено до
суду касаційної інстанції на новий
розгляд.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України у м. Ясинувата
Донецької області, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області, посилаючись на
порушення судами обох інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанови цих судів
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З урахуванням вищевказаної норми,
висновки і мотиви, з яких була
скасована постанова Вищого
адміністративного суду України від 5
червня 2013 року, є обов'язковими для суду
касаційної інстанції при новому
розгляді цієї справи.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
виплата щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога, тобто
така виплата здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві або
професійного захворювання. Витрати ж
на виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання не підлягають
відшкодуванню з тих підстав, що
затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань від 4 березня
2003 року № 5-4/4 «Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» не врегульовує спірних
відносин, які виникли, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позов
частково, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що 3 особи, зазначені в
списку позивача, отримали травми на
території держав-учасників СНД до 2001
року, тому витрати на виплату їхньої
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
повинні бути стягнуті з відповідача.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначив, що Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не передбачена
виплата щомісячної державної адресної
допомоги за рахунок коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві або
професійного захворювання.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
з таких підстав.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року (далі - Основи) є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

За змістом пункту 2 статті 7 Прикінцевих
положень Закону України від 22 лютого 2001
року № 2272-Ш "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з
1 квітня 2001 року, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку цьому Фонду
документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі
страхові виплати та соціальні послуги,
або коли таке право встановлено в
судовому порядку. Потерпілі, документи
яких не передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків у рахунок його страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між
страховиками з інших видів страхування
і Фондом соціального страхування від
нещасних випадків в подальшому
відбуваються відповідні розрахунки.

За змістом статей 25, 26 Основ, статті 7
Закону України від 22 лютого 2001 року №
2272-ІII «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», статей 2, 24 та пункту 3
розділу XI «Прикінцеві положення»
Закону України від 23 вересня 1999 року №
1105-ХІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
статті 27 Закону України від 5 листопада
1991 року №1788-ХII «Про пенсійне
забезпечення» страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Щодо стягнення адресної допомоги, то
слід зазначити наступне.

Відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України не зобов'язаний
здійснювати виплату державної
адресної допомоги.

Щомісячна державна адресна допомога
встановлена постановою Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» (в редакції, яка
діяла на момент звернення позивача до
суду) та здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога (п. 4
вказаної Постанови) і не входить до
переліку соціальних послуг та виплат,
передбачених ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Крім того слід зазначити, що у разі
незгоди Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
підписання актів звірки, в судах
адміністративної юрисдикції мають
вирішуватись вимоги про стягнення
витрат, а не вимоги про підписання цих
актів, тому що Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, не врегульовує спірних
правовідносин, що виникли в цьому
випадку, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розрахунків має застосовуватися за
відсутності спору.

Отже, висновок суду апеляційної
інстанції про обов'язок відповідача
відшкодувати витрати на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права. А відтак, суд
апеляційної інстанції правомірно
задовольнив позовні вимоги щодо
стягнення витрат на виплату та
доставку основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві в розмірі 7125
грн. 02 коп. за період з 1 квітня 2010 року
по 1 вересня 2010 року та відмовив у
задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні удових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційних скарг про порушення
судом апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
суду. Тому колегія суддів, перевіривши
у межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Що стосується доводів про скасування
постанови суду першої інстанції, то
вони не заслуговують на увагу, оскільки
зазначена постанова вже скасована
судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги управління
Пенсійного фонду України у м. Ясинувата
Донецької області та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Ясинувата
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 січня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк