Справа № 826/17205/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пропекс» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пропекс» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання незаконним рішення про
коригування митної вартості товару від
17.09.2013 року №/2013/230595/2, картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 16.09.2013
року №100260000/2013/10110, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
незаконним рішення про коригування
митної вартості товару від 17.09.2013 року
№/2013/230595/2, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 16.09.2013
року №100260000/2013/10110, зобов'язання
визначити митну вартість товару за
ціною договору.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 09
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09 грудня 2013 року та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
07.08.2012 року між позивачем (покупець) та
Фірмою Карадон Польська СП.зо.з, Польща,
укладено контракт №1/08/2012/UKR, відповідно
до якого останній придбаває на умовах
FCA-Cracow (Інкотермс - 2000) товар у кількості
та асортименті відповідно інвойсам
продавця, які є невід'ємною частиною
даного контракту. Ціна по позиціям,
враховуючи вартість упаковки,
зазначаються в додатках. Платіж за
поставлене устаткування по даному
контракту здійснюється в Євро на
рахунок фірми у розмірі 100% попередньої
оплати протягом 7 днів до дати
завантаження. Постачальник має право
відпустити товар покупцю з
відстроченням платежу на строк до 30
календарних днів після постачання і на
суму не більше 40000 Євро.

16.09.2013 року позивачем до митниці подано
митну декларацію №100260000/2013/140907 на
товар, який надійшов для позивача за
зазначеним контрактом, а саме:
радіатори сталеві для центрального
опалення з неелектричним нагрівом.

Під час опрацювання наданих позивачем
документів відповідачем було виявлено,
зокрема, що в поданих документах наявні
розбіжності, зокрема :

- пункт поставки у Контракті від 07.08.2012
року №1/08/2012/UKR не відповідає даним у
митній декларації; в пункті 1 Контракту
від 07.08.2012 року №1/08/2012/UKR зазначено, що
інвойс є невід'ємною частиною
Контракту, при цьому в п.2 вказано, що
ціна зазначається у Додатку, але
додатку надано не було;

- пунктом 3 Контракту від 07.08.2012 року
№1/08/2012/UKR передбачено попередню оплату
за товар, але до митного оформлення не
надано довідку про таку оплату;

- у інвойсі від 12.09.2013 року №058/09/2013/DEX
інформації про умови оплати не
міститься;

- довідку про транспортні витрати
надано ЧП «ТЄК «УСПЕХ», м. Харків, а в CMR
від 12.09.2013 №469104 наявний штамп
перевізника РЕ DZOMA. м. Хмельницький;

На думку відповідача зазначене
викликало сумнів у правильності
визначення митної вартості у зв'язку із
можливим невірним визначенням ціни
товару.

У зв'язку з цим митницею було
витребувано додаткові документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару і обраний метод її визначення, а
саме: 1) виписку з бухгалтерської
документації; 2) висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями; 3) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 4)
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини; 5) рахунок
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту).

Згідно листа позивача, останнім було
надано експортну декларацію країни
відправлення від 12.09.2013 року
№13PL351010Е0067690, прайс-лист постачальника,
каталог продукції виробника, податкові
накладні та договори на підтвердження
подальшої реалізації товару,
зовнішньоекономічний контракт від
02.08.2013 року №1/08/2012/UKR та додаткову угоду
до нього.

Також, між позивачем та митним органом
було проведено консультацію.

17.09.2013 року митницею прийнято спірне
рішення за №100260000/2013/230595/2 про
коригування митної вартості, яким було
скориговано митну вартість товару з
27919,27 Євро до 32557,20 Євро.

У графі 33 спірного рішення митний орган
дійшов висновку, що митна вартість не
може бути визнана за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються,
оскільки декларантом не було надано
всіх необхідних додаткових документів,
а інформації у наданих документах не
достатньо для визначення митної
вартості. Також, в рішенні відображено,
що митна вартість товарів визначена із
застосуванням резервного методу,
оскільки 1 метод не можливо застосувати
відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 та ч. 6 ст. 54
МК України, метод 2 та 2б - у зв'язку із
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари з урахуванням вимог ст. 59, 60 МК
України, методи 2в та 2г - через
відсутність основи для віднімання
(додавання) вартості.

На підставі зазначеного рішення
відповідачем прийнято картку відмови у
митному оформленні №100260000/2013/10110.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів виходив з наступного.

Основним нормативно-правовим актом,
яким врегульовані спірні
правовідносини є Митний кодекс України
від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - Митний
кодекс України, МК України).

Відповідно до статті 49 цього Кодексу,
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів
використовуються для: нарахування
митних платежів; застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; ведення митної статистики;
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (стаття 50 МК
України).

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу,
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Частиною 1 ст. 54 МК України передбачено,
що контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті
54 Митного кодексу України, митний орган
під час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Статтею 53 Митного кодексу України
передбачено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 цієї статті перелічені
документи, які підтверджують митну
вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем серед інших документів, було
надано: контракт від 07.08.2012 року
№1/08/2012/UKR з відповідними додатками до
нього; інвойс виробника від 12.09.2013 року
№058/09/2013/DEX з перекладом, експортна
декларація виробника від 12.09.2013 року
13PL351010E0067690, міжнародна автомобільна
накладна від 12.09.2013 року CMR 469104, довідка
про транспортні витрати від 10.09.2013 року
б/н, копія договору - доручення №1379 на
обслуговування митних вантажів та
надання послуг від 27.02.2013 року, копія
договору №Д-11062013-5 про надання послуг з
організації міжнародних та міжміських
вантажних перевезення та
транспортно-експедиційне
обслуговування від 11.06.2013 року.

Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті
54 вказаного Кодексу, митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
контрактом від 07.08.2012 року №1/08/2012/UKR
визначено умовами поставки FCA-Cracow
(розділ1) та 100% передоплату (розділ 3),
проте, будь яких додатків, якими б
змінювалися умови даного договору не
надано. Так само, позивачем не надано
додаток, в якому згідно умов договору
визначається ціна по позиціям, у тому
числі вартість упаковки. При цьому
документально позивачем не
підтверджено ні здійснення
передоплати, ні зміни умов договору.

Також суд першої інстанції вірно
зазначив, що наданий в якості доказу
транспортування документ - CMR, яким
засвідчується перевезення продукції з
Кракова до Києва, містить відбиток
штампу одного підприємства, натомість
довідка про суму витрат на
транспортування видана іншим.

У статті 57 вказаного Кодексу
закріплені правила застосування
методів визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту. Згідно з ч. 1
цієї статті, митна вартість
визначається за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Приписами 2 - 5 частин статті 57 МК
України встановлено, що основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та відповідачем
проведено процедуру консультації.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що у відповідача виникли
обґрунтовані сумніви, оскільки
документи не містять всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пропекс»
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 09 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
17.03.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.