Справа № 2а-9134/09/2670
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-9134/09/2670 Головуючий у
1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем було подано до ДПІ
у Деснянському районі м. Києва
декларацію про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2006 року.

В зазначеній декларації позивачем було
задекларовано дохід від продажу
майнових прав у вигляді паю
Колективного підприємства «Київський
колективний завод безалкогольних
напоїв «Росинка», згідно договору від
07.06.2006 року № 150/06 у розмірі 296 538,80 грн. та
від продажу майнових прав Колективного
підприємства «Київський колективний
завод безалкогольних напоїв «Росинка»,
згідно договору від 23.06.2006 року № 565/06 в
розмірі 20 883,00 грн.

09.02.2009 року ДПІ у Деснянському районі м.
Києва на підставі Акта від 29.08.2008 року №
5392/17-01/НОМЕР_1 «Про результати невиїзної
документальної перевірки дотримання
вимог податкового законодавства з
питання нарахування податку на доходи
фізичних осіб з доходів отриманих
фізичною особою за період з 01.01.2006 року
по 31.12.2006 року» було винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу донараховано податкове
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 35 385,03 грн.

Вважаючи такі висновки податкового
органу протиправними та такими, що
суперечать чинному законодавству,
позивач звернулась до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила суд визнати дії відповідача
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідач при
обчисленні суми податку не врахував те,
що збільшення вартості майнового паю
останньої не змінює пропорцію її
персонального паю в статутному
капіталі (загальній вартості майнового
паю) Заводу «Росинка», і, відповідно не
впливає на співвідношення пільгової
частки позивача, а також не врахував те,
що дохід отриманий внаслідок
відчуження майнового паю отриманого
ним у власність в процесі приватизації
в обмін на приватизаційні сертифікати,
не включається до оподаткованого
доходу.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
протягом 1992-1994 років відбувалась
первинна приватизація майна
орендованого заводу безалкогольних
напоїв «Росинка» шляхом створення
колективного заводу безалкогольних
напоїв «Росинка» (далі - Завод Росинка).

В даній приватизації приймали участь
працівники Заводу «Росинка», в тому
числі і позивач.

Таким чином, в результаті приватизації
Заводу «Росинка», його власниками
стали безпосередньо працівники Заводу
«Росинка».

У 2006 році позивач вирішила відчужити
свої корпоративні права у Заводі
«Росинка», у зв'язку з чим, нею були
укладені договори купівлі-продажу
майнових прав у вигляді паю
співвласника колективного
підприємства на загальну суму 317 421,80
грн.

Вважаючи, що майновий дохід отриманий
від продажу корпоративних прав
отриманих в обмін на приватизаційні
майнові сертифікати - не включається до
складу річного оподаткованого доходу і
не підлягає декларуванню, позивачем не
було внесену дану суму до податкової
декларації про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2006 року, та відповідно
не було сплачено податку з доходів
фізичних осіб із даної суми.

Проте, ДПІ у Деснянському районі м.
Києва було здійснено власний
розрахунок сум податкових зобов'язань,
та направлено позивачу податкові
повідомлення-рішення, якими позивачці
донараховано суму податкових
зобов'язань по податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 35 383,03 грн.

Так, на думку ДШ у Деснянському районі
м. Києва, дохід, що був отриманий
внаслідок відчуження майнових прав на
Завод «Росинка» є інвестиційним
доходом, і підлягає оподаткуванню
згідно вимог ЗУ «Про податок з доході
фізичних осіб».

Колегія суддів не може погодитися із
такою позицією відповідача, у зв'язку
із наступним.

Так, відповідно до положень п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», загальний річний
оподаткований дохід складається з суми
загальних місячних і оподатковуваних
доходів звітного року.

В свою чергу, положеннями п.п. 9.6.8 п. 9.6
ст. 9 ЗУ «Про податок з доходів фізичних
осіб» встановлені виключення щодо
оподаткування певних видів доходів, а
саме - не підлягає оподаткуванню та не
включається до складу загального
річного оподаткованого доходу: дохід,
що отриманий платником податку від
продажу інвестиційних активів у
випадках визначених п.п. 4.3.3 та п.п. 4.3.18
п. 4.3 ЗУ «Про податок з доходів фізичних
осіб».

Положеннями пунктів 4.3.3 та 4.3.18 п. 4.3 ст. 4
ЗУ «Про податок з доходів фізичних
осіб» встановлено, що до складу
загального місячного або річного
оподаткованого доходу не включається
сума доходу, отриманого платником
податку внаслідок відчуження
корпоративних прав, одержаних ним у
власність у процесі приватизації в
обмін на приватизаційні компенсаційні
сертифікати.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач отримала свій майновий пай у
Заводі «Росинка» саме в обмін на
приватизаційний майновий сертифікат.
Поряд з цим, протягом 1993-2006 років
майновий пай постійно збільшувався за
рахунок наступних засобів: індексації
основних фондів; перерозподілу
дивідендів; розподілу вартості майна
придбаного на умовах оренди; розподіл
прибутку, направленого на викуп заводу.

Таким чином, на момент відчуження у 2006
році майнового паю на Завод «Росинка»,
його вартість значно перевищувала
вартість на момент приватизації у 1993
році.

Також, до складу оподатковуваного
доходу не включається частка доходу
від продажу паю, яка склалася з
вартості приватизаційних майнових
сертифікатів, збільшеної за рахунок
індексації основних фондів, що
передбачена положеннями підпункту 8.3.3
пункту 8.3 статті 8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
відповідно до якої платникам податків
надається право застосовувати щорічну
індексацію балансової вартості груп
основних фондів та нематеріальних
активів.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції дав належну оцінку
всім обставинам справи та вірно
застосував законодавство, що регулює
ці правовідносини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41,160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 листопада 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.