Справа № 2а-0870/9041/11
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м.
Київ К/800/58681/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.,

Суддів: Логвиненка А.О.

Мороза В.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Запорізької
митниці Міндоходів на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2013 року у
адміністративній справі за позовом ВАТ
"Запорізький металургійний комбінат
"Запоріжсталь" до Запорізької митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень, зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2008 року ВАТ "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
звернулося з позовом до Запорізької
митниці Міндоходів, в якому просило
визнати протиправними та скасувати
рішення Запорізької митниці № 38/3.ст
від 11.06.2008 року про визначення митної
вартості товарів; визнати протиправним
та скасувати рішеня Запорізької
митниці про визначення коду товару №
КТ-112-40/З.ст.-08 від 10.06.2008 року;
зобов'язати Запорізьку митницю
визначити митну вартість
магнезитового порошку марки DALPOR 85к по
ВМД № 112030000/8/018547 за методом оцінки 1 (за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються); зобов'язати Запорізьку
митницю класифікувати магнезитовий
порошок марки DALPOR 85к по ВМД № 112030000/8/018547
за кодом УКТЗЕД 2519 90 30 00.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
24.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19.09.2013 року,
позовні вимоги задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення Запорізької митниці №38/З.ст.
від 11.06.2008 року про визначення митної
вартості товарів; визнано протиправним
та скасовано рішення Запорізької
митниці про визначення коду товару
«КТ-112-40/З.ст.- 08 від 10.06.2008 року. Вирішено
питання про судові витрати. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
Запорізька митниця Міндоходів
звернулася з касаційною скаргою, в якій
просила їх скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

В касаційній скарзі відповідачем
заявлено клопотання про заміну сторони
в адміністративній справі її
правонаступником, а саме Запорізької
митниці.

Таким чином, на підставі статті 55
КАС України судом касаційної інстанції
у справі здійснено процесуальне
правонаступництво шляхом заміни особи,
яка бере участь у справі, - Запорізької
митниці на Запорізьку митницю
Міндоходів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 08.01.2011 року між
позивачем (покупець) та фірмою «Midland
Resources UK Ltd.» (продавець) (Лондон,
Великобританія) було укладено контракт
№ ВП. 1323.37515.08.01И, відповідно до якого
продавець взяв на себе зобов'язання
поставити та продати, а покупець
прийняти та оплатити магнезитовий
порошок та вогнетривкі матеріали,
кількість яких, короткий технічний
опис та означення перераховані у
специфікаціях до контракту, про що
свідчить надана суду копія контракту .

05.05.2008 року між позивачем (покупець) та
фірмою «Midland Resources UK Ltd.» (продавець)
(Лондон, Великобританія) було укладено
додаткову угоду № 1 до контракту № ВП.
1323.37515.08.01И від 08.01.2011 року, в якій
зазначалось про зміну назви
вантажовідправника та виробника
продукції на товариство з обмеженою
відповідальністю «Група «Магнезит»,
Росія, а також зміну найменування марки
порошку з ППК-85 на DALPOR P85k, з ППК-88 на DALPOR
P88k .

В матеріалах справи міститься також
гарантійний лист № 258 від 29.06.2008 року
товариства з обмеженою
відповідальністю «Група «Магнезит»,
наданий позивачем, в якому зазначено,
що вогнетривка продукція виробництва
товариства з обмеженою
відповідальністю «Група «Магнезит»,
яка поставляється з 01.05.2008 року на
адресу відкритого акціонерного
товариства «Запоріжсталь» (через
компанію «Midland Resources UK Ltd.») під
торговими марками, зокрема, DALPOR P85k та
DALPOR P88k по фізико-хімічним, технічним та
іншим якісним показникам відповідає
раніше поставленій вогнетривкій
продукції під марками ППК-85 та ППК-88
відповідно.

04.06.2008 року позивачем для проведення
митного оформлення поставленого
товару - магнезитового, периклазового,
спеченого порошку марки DALPOR P85k (ТТ
6-2008, за кодом УКТЗЕД 2519 90 30 00) до
Запорізької митниці було подано ВМД
№112030000/8/017785.

Відповідачем було призначено
лабораторну перевірку вказаного
вантажу.

Висноком від 09.06.2008 року № 18-1386
Дніпропетровської служби з
експертного забезпечення митних
органів встановлено, що об'єктом
експертизи слугували «зразки, що
декларуються, як переклазовий спечений
порошок марки DALPOR P85k», метою експертизи
було визначення хімічного складу та
ступеню обробки матеріалу. Зазначеним
висновком було встановлено що за
визначеними показниками, з урахуванням
абсолютної похибки вимірювань, надані
на дослідження зразки товару не
відповідають ТТ 6-2008 на марку DALPOR
P85k в частині вмісту SiO2 та фракційного
складу. За визначеними показниками
(хімічний склад) надані на дослідження
зразки не відповідають показникам
наведеним у гр. 31 ВМД.

10.06.2008 року на підставі висновку від
09.06.2008 року № 18-1386 відділом контролю
митної вартості та номенклатури
Запорізької митниці прийнято рішення
№ КТ-112-40/З.ст.-08 про визначення коду
товару УКТЗЕД, в якому зазначено, що
даний товар повинен класифікуватися як
магнезитовий агломерований порошок
марки DALPOR P85k за кодом УКТЗЕД 2519 90 90 00.

10.06.2008 року позивачем після зміни коду
товару для проведення митного
оформлення того ж товару -
магнезитового периклазового спеченого
порошку марки DALPOR P85k (ТТ 6-2008, за
кодом УКТЗЕД 2519 90 90 00) до Запорізької
митниці було подано нову ВМД
№112030000/8/018472, в якій зазначено основний
метод (перший) визначення митної
вартості за ціною угоди, який
передбачено ст.ст. 266, 267 МК України, у
розрахунку 205,00 євро за тону.

При поданні ВМД позивачем було надано
наступні документи: контракт № ВП.
1323.37515.08.01И від 08.01.2011 року з протоколом
розбіжностей та протоколом
врегулювання розбіжностей,
специфікації №1, №2, №3 до нього, 2
додаткові угоди до контракту; рахунок
(інвойс) № 114; транспортний документ №
АД 929648; сертифікат якості № 2949 від
26.05.2008 року; декларація митної вартості
ДМВ-1 до ВМД №112030000/8/018472; експертна
декларація країни відправлення №
10504060/260508/0001563.

11.06.2008 року Запорізькою митницею були
витребувані додаткові документи по ВМД
№112030000/8/018472, перелік яких зазначено на
зворотному боці ф. ДМВ-1, а саме: договір
з третіми особами, що пов'язаний з
договором (контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська документація
(банківські платіжні документи (якщо
рахунок сплачено), а також інші
платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
ліцензійний чи авторський договір
(контракт); каталоги, специфікації,
прейскуранти (прас-листи)
фірми-виробника товару; сертифікат про
проходження товару; калькуляція фірми -
виробника товару; висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини. Також зазначено про
можливість декларанта за власним
бажанням подати інші документи для
підтвердження заявленої у декларації
митної вартості товарів.

Позивачем на вимогу Запорізької
митниці було надано наступні додаткові
документи:

прас-лист фірми «Midland Resources UK Ltd.» на
російську сипучу вогнетривку
продукцію, яка поставлялась «Midland Resources
UK Ltd.» відкритому акціонерному
товариству «Запоріжсталь» у травні -
червні 2008 року; сертифікат про
проходження товару форми СТ-1; платіжні
доручення про перезказ грошей у
іноземній валюті на користь фірми «Midland
Resources UK Ltd.»; технічні вимоги (ТТ
6-2008)4 лист фірми «Midland Resources UK Ltd.»
від 13.05.2008 року № 13-05/MRUL; ВМД, оформлені
раніше на ідентичний товар та за такою
ж ціною за тонну.

11.06.2008 року Запорізькою митницею було
прийнято рішення №38/З.ст. про
визначення митної вартості товару за
шостим (резервним) методом. Митна
вартість договору зросла з 13806,75 євро до
17785,33 євро.

11.06.2008 року позивач подав МД №
112030000/2008/018547 (ТТ 6-2008, за кодом
УКТЗЕД 2519 90 90 00, шостий метод визначення
митної вартості).

Не погоджуючись з вказаним рішенням
митниці, позивач звернувся до
адміністративного суду.

Суд першої інстанції дійшов
висновку, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, щодо
обґрунтованості цього позову.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі врегульовано нормами Митного
Кодексу України та Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1766 від 20.12.2006.

Відповідно до ст. 1 Митного
кодексу України від 17.11.2002р. (далі - МК
України) митна декларація -
письмова заява встановленої форми, яка
подається митному органу і містить
відомості щодо товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, необхідні для їх
митного оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 МК України
(чинного на час виникнення спірних
відносин) митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 264 МК
визначено, що заявлена декларантом
митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з частиною 2 статті 26 МК
України порядок та умови декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Пунктом 7 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року № 1766, визначено, що
для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів
декларант зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

За пунктом 11 Порядку для підтвердження
митної вартості товарів на вимогу
митного органу декларант зобов'язаний
подати додаткові документи. Для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
можуть подаватися: договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; рахунки про
сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини.

За приписами Порядку у випадку
виникнення обґрунтованих сумнівів
митний орган повинен витребувати, а
позивач - надати лише ті докази, які
можуть підтвердити або спростувати
такі сумніви.

Відповідно до ст.266 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України, здійснюється шляхом
застосування таких методів: основним
методом визначення митної вартості за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод 1); за ціною угоди
щодо ідентичних товарів (метод 2); за
ціною угоди щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3); на основі віднімання
вартості (метод 4); на основі додавання
вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються. У випадку,
якщо основний метод при визначені
митної вартості товару не можна
використати, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог ст.268 і 269
МК України. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог ст.268 і 269
МК України застосовуються інші методи.
При цьому МК України встановлено
послідовне використання кожного із
зазначених методів. Кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу. Виключення
становлять методи 4 і 5, які можна
використовувати - якщо неможливо
застосувати метод 3 -у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта
(ст.266 МК України). І тільки у разі якщо
неможливо застосувати жоден із
зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, установлених ст.273
МК України.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, що такі дії митниці є
незаконними, оскільки подані для
здійснення митного оформлення товару
докази є достатніми для визначення
митної вартості товару.

Витребовуючи у позивача додаткові
документи, митницею належним чином не
обґрунтовано, на підтвердження яких
обставин мають надаватися такі докази,
тобто які обставини ці докази повинні
підтвердити або спростувати. Не
доведено, чому інформацію, яку містять
в собі витребувані докази, неможливо
встановити на підставі інших поданих
доказів.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що посилання відповідача на висновок
від 09.06.2008 року № 18-1386
Дніпропетровської служби з
експертного забезпечення митних
органів, який слугував підставою при
прийнятті рішення № КТ-112-40/З.ст.- 08 від
10.06.2008 року про визначення коду товару,
є необґрунтованим, оскільки, метою
експертизи було визначення саме
хімічного складу та ступеню обробки
матеріалу але не відповідність товару
задекларованому коду УКТЗЕД. Отже,
висновки, зроблені експертизою не
містять будь-яких посилань на
невідповідність товару
задекларованому коду УКТЗЕД 2519 90 30 00.

Інших документів для підтвердження
правомірності прийняття рішення №
КТ-112-40/З.ст.- 08 від 10.06.2008 року про
визначення коду товару відповідачем
суду не подано, доводів не наведено.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Запорізької митниці
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: