Справа № 646/11994/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 646/11994/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
міста Харкова на ухвалу
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 23.12.2013р. по справі №
646/11994/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
міста Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.12.2013 року Старший державний
виконавець Червонозаводського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Шеіна О.С. звернувся до
Червонозаводського районного суду м.
Харкова з заявою про встановлення
зміну способу та порядку виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі міста
Харкова про зобов'язання вчинити певні
дії.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 23.12.2013 року подання
старшого державного виконавця
Червонозаводського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
задоволено.

Встановлено спосіб та порядок
виконання виконавчого листа № 2-а-2020/11
виданого 12.02.2013 року Червонозаводським
районним судом м. Харкова про
"зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі міста Харкова перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію по
інвалідності згідно ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі,
не меншому 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 01.10.2010 року по
31.03.2011 року з урахуванням виплачених за
цей період сум", змінивши зобов'язання
на стягнення суми у розмірі 31269,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
міста Харкова подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм процесуального права,
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та постановити нову, якою відмовити в
задоволенні заяви.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів у разі відсутності клопотань
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
а клопотань від сторін про розгляд
справи за їх участю не надходило,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 10.10.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ
в Червонозаводському районі
задоволено, визнано бездіяльність УПФУ
в Червонозаводському районі
протиправною, зобовязано УПФУ в
Червонозаводському районі
перерахувати та виплатити ОСОБА_1
пенсію по інвалідності згідно ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі, не меншому 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 01.10.2010 року по
31.03.2011 року з урахуванням виплачених за
цей період сум.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року постанову Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 10.10.2011
року залишено без змін.

12.02.2012 року Червонозаводським районним
судом м. Харкова на виконання постанови
від 10.10.2011 року видано виконавчий лист.

21.05.2013 року на підставі ст. 17, 19, 20, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» , державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, відповідні
копії якої направлено боржнику до
виконання, стягувачу до відома.

02.12.2013 року на постанову про відкриття
виконавчого провадження, від боржника
-УПФУ Червонозаводському районі м.
Харкова на адресу відділу надійшло
повідомлення, відповідно до якого,
боржник здійснив перерахунок,
відповідно до якого стягувачу
нараховано 31269,00 грн., але виконати
виплату за рішенням суду не в змозі за
відсутністю фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією ст.63 Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи».

На час направлення заяви до суду про
заміну порядку і способу виконання
рішення суду в частині проведення
виплати пенсії, не виконано.

Приймаючи рішення про задоволення
заяви державного виконавця про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що зміна способу та порядку
виконання виконавчого листа шляхом
стягнення суми недоплаченої пенсії не
змінить резолютивну частину постанови
суду, тобто весь зміст судового
рішення.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурні, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту, при
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Звертаючись до суду із заявою про зміну
способу та порядку виконання
виконавчого листа державний
виконавець посилався на здійснення
Управлінням Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі міста
Харкова перерахунку вказаних у
виконавчому листі розмірів допомоги,
яка буде виплачена за наявності
фінансування з Державного бюджету
України на зазначені цілі.

Колегія суддів зазначає, що при зміні
способу виконання судового рішення,
статтею 263 КАС України передбачено
зміну чи встановлення способу
виконання саме резолютивної частини
рішення, яка містить висновки по суті
позовних вимог, тому суд не може
змінювати змісту резолютивної частини
судового рішення та способу захисту
порушеного права, обраного судом при
вирішенні справи по суті.

Окрім того, колегія суддів відзначає,
що державний виконавець є суб'єктом
владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1
ст. 3 КАС України, а отже не має
процесуальних прав, а зобов'язаний
діяти виключно в межах наданих
повноважень.

Стаття 263 КАС України передбачає
повноваження державного виконавця на
звернення до суду саме з поданням про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

У даному випадку, виконавець звернувся
до суду з заявою, а отже не у порядку,
визначеному ст. 263 КАС України, і дане
порушення процесуального
законодавства не може бути усунено під
час розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Враховуючи вимоги ст.263 КАС України та
те, що державний виконавець звернувся
до суду не у спосіб, та не у порядку,
визначеному процесуальним
законодавством, не у межах, наданих
йому повноважень, а також те, що заявник
просить суд фактично змінити зміст
резолютивної частини відповідного
судового рішення, у задоволенні заяви
належить відмовити.

Також колегія суддів відзначає, що
державним виконавцем не вжито всіх
можливих та необхідних заходів,
передбачених чинним законодавством
для виконання судового рішення.

Статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав.

Європейський суд з прав людини в
рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі
"Комнацький проти України" визначився,
що держава повинна забезпечити
гарантії, передбачені Конвенцією, і що
протиріччя між органами місцевої влади
не повинні вплинути на права заявника,
гарантовані Конвенцією (від 04
листопада 1950 року № ETS N 005 "Конвенція
про захист прав людини і
основоположних свобод").

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відсутність коштів у боржника чи у
держави на виконання взятих на себе
зобов'язань не звільняє боржника від
виконання рішення суду, та не є
обставиною, яка ускладнює його
виконання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню та відмови у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 199, ст.202,
ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі міста
Харкова задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 23.12.2013р. по справі
№ 646/11994/13-а скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви старшого державного
виконавця Червонозаводського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про встановлення способу та
порядку виконання виконавчого листа
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.