Справа № 2а/0109/510/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/800/18183/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим про перерахунок
пенсії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Київського районного суду м.
Сімферополя від 29 листопада 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року,

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Сімферополя про визнання протиправною
відповіді від 02.08.2012 р. вих.№ 349/п-08 та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії відповідно до вимог частин
другої і третьої статті 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позов обґрунтував тим, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та належить до 2
категорії постраждалих осіб. В силу
статей 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і частин другої і третьої
статті 57 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" раніше призначена йому
пенсія за віком підлягає перерахунку з
урахуванням середньомісячного
фактичного заробітку за роботу на
території радіоактивного забруднення.
У зв'язку з цим вважав неправомірною
відмову відповідача у перерахунку
пенсії з підстави ненадання довідки
про інвалідність, оскільки із заявою
про призначення або перерахунок пенсії
по інвалідності він не звертався.

Постановою Київського районного суду
м. Сімферополя від 29 листопада 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.
Скаргу обґрунтовує доводами,
аналогічними викладеним у позовній
заяві.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 12.08.1986 р.
по 10.10.1986 р. працював у зоні відчуження з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим
віднесений до 2 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Позивачу призначено пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із зменшенням пенсійного
віку на підставі статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

24.07.2012 р. позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду із заявою
про перерахунок і призначення йому
пенсії відповідно до вимог частин
другої і третьої статті 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Листом від 02.08.2012 р. № 349/п-08 відповідач,
з посиланням на постанову Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210,
повідомив ОСОБА_4 про відсутність
підстав для обчислення йому пенсії по
інвалідності або пенсії по втраті
годувальника згідно зі статтею 57
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
оскільки останнім не надано довідку
про інвалідність з причиною
захворювання.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 р. №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом, закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Частиною першою статті 27 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено загальну формулу обчислення
розміру пенсії за віком, в якій
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року (стаття 40 цього Закону).

Згідно з частиною другою статті 27 цього
Закону за бажанням застрахованої особи
частина розміру пенсії за віком за
період страхового стажу, набутого до
дня набрання чинності цим Законом, може
бути визначена відповідно до раніше
діючого законодавства, а частина
розміру пенсії за період страхового
стажу, набутого після набрання
чинності цим Законом, - відповідно до
цього Закону.

Питання надання пільг по обчисленню
середньомісячного заробітку осіб, на
яких розповсюджується дія Закону
України від 28.02.1991 р. № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", врегульоване статтею 57
цього Закону.

Частина перша вказаної статті відсилає
до загального правила обчислення
середньомісячного заробітку,
передбаченого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Водночас частиною другою статті 57
цього Закону встановлено, що в разі
обчислення пенсії відповідно до
частини другої статті 27 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за бажанням того,
хто звернувся за пенсією,
середньомісячний фактичний заробіток
для обчислення пенсії може визначатися
за будь-які 12 місяців підряд роботи на
територіях радіоактивного
забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією,
пропрацювала на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема,
менше 12 місяців, - середньомісячний
заробіток визначається шляхом поділу
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на кількість цих місяців
(частина третя статті 57 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи").

З аналізу наведених норм вбачається, що
існує два способи обчислення розміру
пенсії за віком: за односкладовою
формулою, визначеною частиною першою
статті 27 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", або за двоскладовою
формулою, що може бути визначена за
раніше діючим законодавством, зокрема,
відповідно до частин другої і третьої
статті 57 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідач правомірно відмовив
ОСОБА_4 у перерахунку пенсії, оскільки
він не довів того, що є інвалідом та
інвалідність отримана в результаті
каліцтва або захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Однак судами не враховано, що даний
спір стосується перерахунку пенсії,
призначеної за Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням пільг із
визначення середньомісячного
заробітку для обчислення розміру
пенсії, та не стосується призначення
або переведення на пенсію по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Таким чином, суди першої та апеляційної
інстанцій неправильно визначили
предмет позову та не застосували
законодавство, що регулює спірні
правовідносини.

Згідно зі статтею 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Оскільки неповноту встановлення
обставин у справі допущено обома
судовими інстанціями, то справа
направляється до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Київського
районного суду м. Сімферополя від 29
листопада 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.