Справа № 412/9114/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баличева М.Б.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа №412/9114/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Яманко В.Г.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області на постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 09 грудня 2013 року
у справі №412/9114/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що
перебуває на обліку та отримує пенсію
за віком в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі з 10.10.2012 р.
відповідно до Закону України «Про
державну службу». До виходу на пенсію
працювала в міському управлінні
охорони здоров'я виконавчого комітету
Краснодонської міської ради. Для
нарахування пенсії їй було видано
довідку за останні 24 місяці роботи зі
включенням до неї посадового окладу,
надбавки за високі досягнення у праці
та премії. Однак, не було враховано
матеріальну допомогу на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, а також індексацію. З цього
приводу вона звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в м. Краснодон
та Краснодонському районі, однак,
відповіддю від 15.10.2013р. їй було
відмовлено у перерахунку пенсії. З
діями відповідача щодо відмови у
перерахунку пенсії вона не згодна в
зв'язку з тим, що матеріальна допомога
та індексація відповідно до ЗУ «Про
оплату праці», ЗУ «Про державну службу»
входить у структуру заробітної плати
Наведена позиція також висловлена у
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012р.

Позивач просила суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку пенсії та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії з 10.10.2012 року з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, а також сум
виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати, які не були враховані
при розрахунку її пенсії.

Постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 09.12.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволений частково, внаслідок чого
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області щодо відмови ОСОБА_2
у перерахунку пенсії з урахуванням
усіх складових заробітної плати та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області провести перерахунок
нарахованої ОСОБА_2 пенсії, починаючи з
01.10.2013р., виходячи з усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), що
повинні входити у розрахунок пенсії:
матеріальної допомоги на
оздоровлення,вирішення
соціально-побутових питань, сум
нарахованої індексації, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, з
урахуванням фактично отриманих сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
Фонду України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області подана апеляційна скарга, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2 у повному
обсязі. (а.с.24). Обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, відповідач вказує,
що Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області дотримані норми ст.ст.33,37
Закону України «Про державну службу»
під час призначення пенсії та не
порушені права позивача.

Позивач та представники відповідача в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження на підставі
ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Краснодон та
Краснодонському районі, та має стаж
державної служби 10 років 5 місяців 28
днів. До виходу на пенсію працювала в
міському управлінні охорони здоров»я
виконавчого комітету Краснодонської
міської ради.

08.10.2013 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі з заявою, якою просила здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням всіх
виплат, на які нараховувався страховий
внесок (тобто матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітку) з 10.10.2012 року
відповідно до наданої нею довідки
(а.с.14)

Листом - відповіддю Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області від 15.10.2013 року
№31718/02 позивачу було відмовлено у
перерахунку пенсії, оскільки заробіток
для розрахунку її пенсії було
розраховано на підставі довідок про
складові заробітної плати, що
подаються для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зміни до цього закону
та постанови КМУ від 31.05.2000 року №865
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» не вносилися, тому
матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація заробітної плати цими
нормативно-правовими актами не
передбачена (а.с.13).

Згідно довідки міського управління
охорони здоров'я виконавчого комітету
Краснодонської міської ради від
08.10.2013р. №1460 про складові заробітної
плати для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
позивачу за період з 01.10.2010р. по 30.09.2012р.
ОСОБА_2 були сплачені надбавки, премії
та інші виплати, на які були нараховані
страхові внески, зокрема, матеріальна
допомога в сумі 23 255,80 грн., індексація -
8959.45 грн.

З довідки форми ОК - 5, виданої
відповідачем 15.10.2013 року, вбачається, що
з матеріальної допомоги та сум
індексації заробітної плати та інших
виплат були утримані страхові внески.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин,
(далі-Закон №3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон
№108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон №1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці за формою, що
затверджена Постановою правління ПФУ
від 14 лютого 2011 року №5-1 (а.с.12).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.2442 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що види оплати
праці та інших виплат, які враховуються
при обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.371 Закону
України «Про державну службу».

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області на постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 09 грудня 2013 року
у справі №412/9114/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 09 грудня 2013 року у справі
№412/9114/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів

М.В. Бишов

І.Д.
Компанієць

В.Г. Яманко