Справа № 663/624/14-а
Суддя: Шульга К. М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/624/14-а
Провадження № 2-а/663/30/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Скадовськ

Скадовський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого
судді Шульги К. М.

секретаря
Молошенко В. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області Мусулевського
Андрія Миколайовича про визнання
нечинною постанови про накладення
адміністративного стягнення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом, який мотивує тим, що
постановою головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області Мусулевського А. М.
№ 21-20-14/08-03 від 24.02.2014 його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.188-6 КУпАП та накладено стягнення у
виді штрафу у розмірі 1 190 грн.

Позивач вважає, що постанова є нечинною
і підлягає скасуванню, оскільки
вказане правопорушення він не вчиняв, а
саме: на нього, як сільського голову,
посадовою інструкцією не покладено
обов'язків по нарахуванню та виплаті
коштів працівникам; сільська рада
позбавлена можливості виплачувати
кошти працівникам в день їхнього
звільнення, оскільки такі виплати
проводяться через органи державного
казначейства, тому строк платіжної
операції він нього не залежить; обсяги
витрат на оплату праці працівників
установ і організацій, що фінансуються
з бюджету, затверджуються одночасно з
бюджетом, який у Приморській сільській
раді є дотаційним, що унеможливлює
виплату звільненим працівникам
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. Зазначені
обставини вказують на безпідставність
складення відносно нього протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесення постанови за ст.188-6 КУпАП.
Крім того, зазначена стаття передбачає
відповідальність посадової особи у
разі умисного невиконання законних
вимог контролюючого органу щодо
усунення порушень законодавства про
працю, однак наведені ним аргументи та
ті протиріччя, які існують в
законодавстві, дають підстави вважати,
що вимоги інспектора не можна вважати
законними. Також зазначає, що докази,
які безпосередньо вказують на ознаки
адміністративного правопорушення,
відсутні, а саме: протокол про
адміністративне правопорушення не
може бути належним доказом його вини,
оскільки адміністративного
правопорушення не було та мало місце
допущення порушень під час складання
протоколу, що у зв'язку з чим його також
не можна визнати допустимим доказом. За
таких обставин провадження у справі не
могло бути розпочато у зв'язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.
Одночасно, оскаржувана постанова не
відповідає вимогам закону і тому, що
під час її винесення відповідач не
з'ясував належним чином ступінь його
вини, майновий стан, обставини, що
пом'якшують відповідальність, не
витребував при цьому необхідних
документів, в результаті чого
безпідставно визначив розмір
накладеного штрафу, який перевищує
мінімальний. Таким чином, в його діях
відсутній склад правопорушення, у
якому його визнано винним оскаржуваною
постановою. Просить суд визнати
нечинною постанову № 21-20-14/08-03 від 24.02.2014
про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
накладення стягнення у вигляді штрафу
у розмірі 1 190 грн.; провадження у справі
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення; судові витрати
покласти на відповідача.

Позивач в судовому засіданні
підтвердив обставини, викладені в
позові, позовні вимоги уточнив, просив
скасувати оскаржувану постанову,
винесену відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, надав письмові заперечення
та пояснив, що вважає постанову
законною, прийнятою з дотриманням
вимог чинного законодавства, у зв'язку
з чим просив відмовити в задоволенні
позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши надані матеріали та оцінивши
докази у їх сукупності, вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.259 КЗпП України нагляд
і контроль за додержанням
законодавства про працю здійснюють
уповноважені органи, які не залежать у
своїй діяльності від власника або
уповноваженого ним органу.

Указом Президента України від 06.04.2011 №
386 визначено повноваження Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів, яка є органом,
що здійснює нагляд і контроль за
додержанням законодавства про працю.

В судовому засіданні встановлено і не
оспорюється сторонами, що головним
державним інспектором праці ТДІзПП у
Херсонській області Мусулевським А. М.
06.12.2013 проведено перевірку дотримання
законодавства про працю у Приморській
сільській раді Скадовського району
Херсонської області. За результатами
проведеної перевірки було складено
відповідний акт. У зв'язку з виявленими
порушеннями законодавства було
винесено припис про усунення виявлених
порушень протягом двох місяців, тобто
до 06.02.2014, та складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.41 КУпАП. Скадовським
районним судом за наслідками розгляду
адміністративної справи ОСОБА_1
звільнено від адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП на
підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з
малозначністю скоєного.

З матеріалів справи вбачається та
підтверджено в судовому засіданні, що
17.02.2014 відповідачу було видано
направлення на проведення
позапланової перевірки Приморської
сільської ради Скадовського району
щодо перевірки виконання приписів №
21-20-14/96-72 та № 21-20-14/96-73 від 06.12.2013.

За результатами проведеної
позапланової перевірки було
встановлено невиконання пунктів 3 та 5
припису №21-20-14/96-72 від 06.12.2013, якими
зобов'язано привести у відповідність
до вимог чинного законодавства виплату
заробітної плати за час щорічної
відпустки, а також нарахування та
виплату середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

24 лютого 2014 року головним державним
інспектором праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області Мусулевським А. М.
винесено постанову, відповідно до якої
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу у розмірі 1 190
грн.

Згідно ст. 188-6 КУпАП до
адміністративної відповідальності
притягується посадова особа за
невиконання законних вимог посадових
осіб органів спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади з державного нагляду за
додержанням законодавства про працю
щодо усунення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування або
створення перешкод для діяльності цих
органів.

Оскаржувана постанова винесена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення №
21-20-14/08 від 24.02.2014.

Судом не встановлено порушення вимог
ст.256 КУпАП при складанні протоколу,
оскільки він має всі необхідні
реквізити. Стаття 256 КУпАП передбачає
можливість підписання протоколу
свідками, понятими у разі їх наявності.
Також зазначена стаття передбачає
зазначення в протоколі пояснень особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності. В протоколі вказано,
що особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
відмовилася від надання пояснень.
Протокол підписаний особою, щодо якої
складено протокол, про незгоду з
протоколом не зазначено, вимога про
залучення свідків відсутня.

Крім того, стаття 268 КУпАП передбачає
права особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
зокрема, давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання. В
постанові та протоколі відмітки про
заявлені клопотання відсутні.

Постанова у справі про адміністративне
правопорушення винесена в присутності
особи, що відповідає вимогам ст.268
КУпАП.

З урахуванням того, що позивач в
судовому засіданні підтвердив факт
невиконання припису, а також
неповідомлення відповідача про
причини невиконання чи неможливість
виконання припису, суд приходить
висновку про обґрунтованість
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст.188-6 КУпАП. Розмір
накладеного на нього штрафу відповідає
розмірам, встановленим санкцією
вказаної статті.

Таким чином, є підстави вважати, що
приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач діяв правомірно, на
підставі та в межах наданих
повноважень, з дотриманням вимог
чинного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
заявлених позивачем вимог, та не вбачає
підстав для скасування оскаржуваної
постанови і закриття провадження у
справі, тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.188-6 КУпАП, ст.ст.7, 159 -163, 171-2
КАС України, суд,

Постановив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до головного державного інспектора
праці Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області Мусулевського Андрія
Миколайовича про визнання нечинною
постанови про накладення
адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
К.М. Шульга