Справа № 429/3032/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тімінський
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
справа №429/3032/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Арабей Т.Г., Старосуда М.І.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Слов'яносербської районної
державної адміністрації Луганської
області на постанову
Слов'яносербського районного суду
Луганської області від 10 грудня 2013 року
у справі № 429/3032/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Слов'яносербської районної
державної адміністрації Луганської
області про визнання дій неправомірним
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 20.11.2013 року звернулася
до суду з позовом до Управління
соціального захисту населення
Слов'яносербської районної державної
адміністрації Луганської області (далі
УСЗН Слов'яносербської РДА Луганської
області), в якому просила поновити
пропущений строк звернення до суду з
02.11.2011 року; визнати неправомірними дії
УСЗН Слов'яносербської РДА Луганської
області щодо відмови в перерахунку і
виплаті допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку;
зобов'язати УСЗН Слов'яносербської РДА
Луганської області здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на відповідний період з 02.11.2011
року до 02.11.2014 року з урахуванням
проведених виплат (а. с. 2-5).

Постановою Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
10 грудня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено частково, а саме: визнано
неправомірними дії УСЗН
Слов'яносербської РДА щодо
призначення, нарахування і виплати
ОСОБА_2 не в повному обсязі допомоги «по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» за період з 20.06.2013 року
до 20.11.2013 року у розмірі, меншому за
встановлений ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; зобов'язано УСЗН
Слов'яносербської РДА Луганської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2, допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
встановленого на 2013 рік, за період з 20
червня 2013 року до 20 листопада 2013 року з
урахуванням проведених виплат. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (а. с. 42-44)

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального закону та прийняти нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог у повному обсязі (а. с.
57,58)

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснений в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала
суддю-доповідача, вивчила доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи і дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9)

Відповідно до рішення УСЗН
Слов'яносербської РДА Луганської
області від 30.11.2011 року про призначення
допомоги сім'ям з дітьми ОСОБА_2, яка є
безробітною перебуває на обліку в УСЗН
Слов'яносербської РДА Луганської
області призначена і виплачується
допомога по догляду за дитиною до трьох
років за період з 06.02.2012 року до 02.11.2014
року у розмірі 130 грн. (а. с. 24).

12.11.2013 року позивач звернулася до УСЗН
Слов'яносербської РДА Луганської
області з заявою про донарахування та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до трьох років, оскільки розмір
отримуваної допомоги є меншим, ніж
визначено законом ( а. с. 10, 11).

14.11.2013 року листом №3963 УСЗН
Слов'яносербської РДА Луганської
області повідомив ОСОБА_2 про
відсутність правових підстав для
донарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з
прожиткового мінімуму ( а. с. 12).

Спірним у справі є розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яку отримувала
позивач.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 N 107-VI «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон N 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 № 2811-ХІІ (далі - Закон
№ 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" ( Закон № 2240-III) , який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону N
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону N 107-VI були
внесені відповідні зміни до Закону N
2811-XII та Закону N 2240-III. Зокрема, змінами
до статті 13 Закону N 2811-XII його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону N 2240-III було виключено статті 40 -
44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону N 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону N 107-VI щодо виключення
статей 40 - 44 Закону N 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону N 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення N 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону N 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону N
2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 N 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року N 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон N 2154-VI) передбачено, що у 2009,
2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону N 2240-III
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року N 1751
саме на виконання Закону N 2811-XII (пункт 1).
Новий акт уряду на виконання статті 46
Закону № 835 та статті 45 Закону N 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону N 2240-III на
виконання статті 46 Закону № 835 та
статті 45 Закону N 2154-VI Кабінетом
Міністрів України не визначалися.

В подальшому, ані Законом України «Про
Державний бюджет на 2012 рік», ані
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік», ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ.

Як уже встановлено, позивач, є
безробітною, перебуває на обліку в УСЗН
Слов'яносербської районної державної
адміністрації Луганської області та їй
призначена допомогу по догляду за
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
130 грн.

Враховуючи те, що позивач не є
застрахованою особою в розумінні
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", то й положення вказаного
Закону не розповсюджуються на вказані
правовідносини.

Таким чином, у цій справі спір виник
щодо виплати допомоги на доньку, особі,
яка не застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді регулюються
нормами спеціального Закону, яким є
Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", відповідно до статті 15
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до рішення відповідача
виплата позивачеві щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначена і виплачується за період з
06.02.2012 року до 02.11.2014 року у розмірі 130
грн. (а. с. 24).

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми» за
спірний період: з 20.06.2013 року до 20.11.2013
року ( період вимог, задоволених
постановою суду першої інстанції), діяв
неправомірно та з порушенням вимог
законодавства, оскільки Закон має вищу
юридичну силу ніж Постанова КМУ, його
дія зупинена не була і він підлягає
виконанню відповідними суб'єктами в
тому числі і відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглянув
судове рішення в межах доводів
апеляційної скарги. В решті постанова
суду не оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Слов'яносербської районної державної
адміністрації Луганської області
залишити без задоволення.

Постанову Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
10 грудня 2013 року у справі № 429/3032/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Слов'яносербської районної державної
адміністрації Луганської області про
визнання дій неправомірним та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
Л.А. Василенко

Судді
Т.Г. Арабей

М.І. Старосуд