Справа № 2а-55/07
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
У Х В А Л А

іменем України

"13" березня 2014 р.
Справа № 2а-55/07

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Дєдуху Б.О. ,

за участю позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Чуднівської міжрайонної державної
податкової інспекції Житомирської
області Державної податкової служби
на постанову Чуднівського районного
суду Житомирської області від "27" липня
2007 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Чуднівської міжрайонної державної
податкової інспекції Житомирської
області Державної податкової служби
про визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу ,

В С Т А Н О В И В:

До Чуднівського районного суду
Житомирської області 29 травня 2007 року
звернувся житель смт.Чуднова ОСОБА_3 із
адміністративним позовом у якому
просив винести рішення про скасування
наказу Чуднівської МДПІ Житомирської
області №09-0 від 29.05.2006 року. Позивач
зокрема зазначав, що 30 травня 2006 року
він був звільнений з посади старшого
державного податкового інспектора
відділу погашення прострочених
податкових зобов"язань Чуднівської
МДПІ за п.1 ст.40 КЗпП України у зв"язку із
реорганізацією останньої. Вважає, що
звільнення проведено з порушенням
чинного законодавства, оскільки
посада, яку він обіймав, скорочена не
була, а звільнено його було в період
тимчасової непрацездатності. Позивач
просив суд скасувати наказ про його
звільнення, поновити його на роботі,
стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції позивач в подальшому від
позову в частині поновлення на роботі,
відмовився (а.с.126).

Постановою Чуднівського районного
суду від 27 липня 2007 року позов
задоволено частково. Визнано
незаконним наказ начальника
Чуднівської МДПІ № 09-0 від 29 травня 2006
року щодо звільнення ОСОБА_3 з посади
старшого державного податкового
інспектора відділу погашення
прострочених податкових зобов"язань
Чуднівської МДПІ за п.1 ст.40 КЗпП
України. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з
правонаступників Чуднівської МДПІ
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, з обмеженням виплати
однорічним терміном: з ДПІ у
Чуднівському районі - 7515 грн. 52 коп., та з
ДПІ в Любарському районі - 7515 грн. 52 коп.
(а.с.127-129).

Не погоджуючись із судовим рішенням,
Чуднівська МДПІ (правонаступник ДПІ у
Чуднівському районі та ДПІ в
Любарському районі) звернулась до
апеляційного суду з апеляційною
скаргою, в якій порушує питання про
скасування постанови та прийняття
нової про відмову в позові з підстав
неправильного застосування норм
матеріального права.

Заслухавши в засіданні суду
апеляційної інстанції
суддю-доповідача, пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Чуднівський районний суд
задовольняючи позов ОСОБА_3 і визнаючи
наказ про його звільнення з роботи
незаконним із стягненням середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
виходив з того, що звільнення позивача
на підставі п.1 ст.40 КЗпП України
проведено з порушенням вимог ч.3 ст.40
КЗпП України, оскільки звільнення
проведено в період тимчасової
непрацездатності та в порушення ст.49-2
КЗпП України без додержання вимог щодо
працевлаштування вивільнюваного
працівника.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на наступне:

Так, пунктом 1 статті 40 Кодексу
визначено, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників (далі - зміни в організації
виробництва і праці).

При реорганізації підприємства або при
його перепрофілюванні звільнення за
пунктом 1 статті 40 КЗпП може мати місце,
якщо це супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями.

Як було встановлено судом першої
інстанції та знайшло своє
підтвердження в суді апеляційної
інстанції, ОСОБА_3 працював на посаді
старшого державного податкового
інспектора відділу погашення
прострочених податкових зобов"язань
Чуднівської МДПІ.

27 лютого 2006 року Головою ДПА у
Житомирській області було видано наказ
№ 42 "Про реорганізацію Чуднівської
МДПІ" (а.с.4-5). За цим наказом Чуднівська
МДПІ припинялась шляхом поділу, з
створенням ДПІ у Чуднівському районі
та ДПІ у Любарському районі.

Відповідно до наказу № 23 від 01 березня
2006 року працівники Чуднівської МДПІ (у
тому числі і ОСОБА_3П.) 28 березня 2006 року
попереджені про можливе звільнення у
зв"язку з реорганізацією (а.с.8).

Як вбачається із штатного розпису
Чуднівської ДПІ на 2006 рік, внаслідок
реорганізації ліквідовано відділ
погашення прострочених податкових
зобов"язань (3 штатні посади), де
працював позивач, і утворено сектор
погашення прострочених податкових
зобов"язань, де залишилось лише 2 штатні
посади, скорочено посаду державного
податкового інспектора (а.с.9,11).

Статтею 49-2 КЗпП визначено, що одночасно
з попередженням про звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці власник або
уповноважений ним орган пропонує
працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

У першу чергу працівнику, що
звільняється, пропонується робота за
відповідною спеціальністю, а якщо
такої роботи немає, інша робота (як
вакантна посада, що відповідає
кваліфікації працівника, так і
вакантна посада, що передбачає
виконання роботи більш низької
кваліфікації або з нижчим рівнем
оплати праці), яку працівник може
виконувати з урахуванням стану
здоров'я.

Слід зазначити, що роботодавець вправі
на власний розсуд у межах однорідних
професій проводити перестановку і
переводити більш кваліфікованих
працівників, посади яких скорочено, з
їхньої згоди, на інші посади,
звільнивши з них менш кваліфікованих
працівників.

Законодавець визначив, що з метою
працевлаштування вивільнених
працівників, власник або уповноважений
ним орган зобов"язаний запропонувати
працівнику всі без виключення вакантні
з моменту попередження про вивільнення
посади, і лише при згоді працівника
зайняти певну посаду, вступають
правила пред"явлення вимог щодо
заміщення цієї посади (відповідна
освіта, спеціальність і т.д.).

Як встановлено судом, звільняючи
ОСОБА_3, відповідач не дотримався вимог
ст.49-2 КЗпП України, оскільки
запропонував не всі вакантні посади, як
у ДПІ в Чуднівському районі, так і в ДПІ
в Любарському районі, хоча на заміщення
вакантних посад в ДПІ в Любарському
районі було оголошено конкурс (а.с.83).

Так, відповідач запропонував позивачу
лише одну посаду - головного державного
податкового інспектора з
організаційно-розпорядчої та кадрової
роботи ДПІ у Любарському районі, від
якої він відмовився (а.с.12 ).

Як вбачається з довідки № 1335/10/04 від
23.07.2007 року, засвідченої підписом
начальника ДПІ у Любарському районі
Сердонюк Н.М. (а.с.84), станом на 29 травня
2006 року після реорганізації
Чуднівської МДПІ вакантними були
посади: старшого державного
податкового інспектора відділу
оподаткування юридичних осіб ДПІ,
старшого державного податкового
інспектора сектору інформатизації
процесів оподаткування, реєстрації та
обліку платників ДПІ, головний
спеціаліст з
адміністративно-господарських питань
ДПІ.

Ці посади також не були запропоновані
ОСОБА_3

За таких обставин, внаслідок порушення
відповідачем процедури вивільнення
працівника у зв"язку з скороченням
штату, конституційне право позивача на
працю є порушеним і тому підлягає
захисту.

Обгрунтованим є висновок суду про
порушення відповідачем вимог ч.3 ст.40
КЗпП України, оскільки звільнення
ОСОБА_3 проведено в період його
тимчасової непрацездатності.

Що стосується стягнення з відповідача
на користь позивача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, то
колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції стосовно того, що
вимоги в цій частині підлягали
частковому задоволенню враховуючи
наступне. Як встановлено судом першої
інстанції, позивач, після отримання
копії ухвали апеляційного суду
Житомирської області від 30.01.2007 року
про скасування рішення Чуднівського
районного суду від 03.11.2006 року та
закриття провадження у справі, аж до
29.05.2007 року з позовною заявою до суду не
звертався не навівши при цьому причин,
які могли б бути визнані судом
поважними. Тобто позивач свідомо не
використовував своє право на
якнайшвидше вирішення даного
трудового спору, а тому суд першої
інстанції цілком правомірно обмежив
виплату втраченого заробітку за час
вимушеного прогулу річним строком,
навівши при цьому детальний розрахунок
суми що підлягає стягненню.

Колегія суддів зазначає, що, суд першої
інстанції, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановив обґрунтоване рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без зміни, якщо визнає,
що суд першої інстанції не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова
суду першої інстанції у даній справі є
обґрунтованою та законною, а тому її
слід залишити без змін, доводи
відповідача є не переконливими,
спростовуються наведеним вище та
відповідно, не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чуднівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Житомирської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Чуднівського районного суду
Житомирської області від "27" липня 2007 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "13" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Чуднівська міжрайонна державна
податкова інспекція Житомирської
області Державної податкової служби
вул.Леніна,132,смт.Чуднів,Житомирська
область,13200