Справа № 437/18704/13-а
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бугера О.В
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
справа №437/18704/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Лях О.П., Білак С.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 21 січня 2014 р. у справі
№ 437/18704/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання неправомірними та
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного
суду м. Луганська від 21 січня 2014 р. у
справі № 437/18704/13-а позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені, визнані дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська
протиправними, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська провести
перерахунок пенсії ОСОБА_2 включивши до
складових заробітної плати , із якої
здійснюватиметься перерахунок, суму
індексації доходів 309,83 грн.,
матеріальної допомоги на оздоровлення
9704,17 грн., матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
6633,96 грн. та компенсації за
невикористану відпустку 9517,88 грн.,
відповідно до положень ст.37 Закону
України « Про державну службу», з
виплатою різниці між перерахованою та
сплаченою пенсією, починаючи з 07.11.2013
року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та постановити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі. Мотивами апеляційної
скарги зазначає порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. А саме, зазначає, що «інші
виплати» є одноразовими виплатами, які
надаються на розсуд керівника в межах
встановленого фонду оплати праці, а
тому не повинні враховуватися при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено , що позивач - ОСОБА_2 є
пенсіонером і перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська, з
07.11.2013 року отримує пенсію за віком,
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (арк.спр.6).

28.11.2013 року позивач звернувся до
управління з заявою стосовно
включення в заробітну плату для
обчислення пенсії сум інших виплат
зазначених в довідці № 932 від 07.11.2013р.,
однак листом від 05.12.2013 № 19025/02-1
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська
позивачу відмовлено.(арк.спр.7-8)

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції правильно відновив право
позивача на пенсійне забезпечення з
урахуванням довідки № 932 від 07.11.2013р.,
виходячи із складових заробітної плати
та фактично отриманих її сум.

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що всі отримані позивачем
та враховані судом види матеріального
забезпечення входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного
суду м. Луганська від 21 січня 2014 р. у
справі № 437/18704/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
В.В. Попов

О.П. Лях

С.В.
Білак