Справа № 162/2436/13-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/2436/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Любешівської селищної ради Волинської
області, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- ОСОБА_4, про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Любешівської селищної ради
Волинської області № 2 від 27 листопада
2013 року „Про відміну рішення виконкому
селищної ради № 9 від 17 лютого 2010 року
„Про надання дозволу на розміщення
об'єкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1", -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- ОСОБА_4, про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Любешівської селищної ради №
2 від 27.11.2013 року „Про відміну рішення
виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010
року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1". Свої вимоги обґрунтував тим, що
5.02.2010 року між ним та ОСОБА_4 було
укладено договір оренди приміщення,
яке знаходиться по АДРЕСА_1. Рішенням
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради № 9 від 17.02.2010 року
позивачу було надано дозвіл на
розміщення у вказаному приміщенні
об'єкта торгівлі. 27.11.2013 року виконавчий
комітет Любешівської селищної ради за
наслідками розгляду заяви ОСОБА_4
прийняв рішення № 2, яким відмінив своє
попереднє рішення № 9 від 17.02.2010 року
„Про надання дозволу на розміщення
об'єкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1".
Позивач вважає, що прийняте
відповідачем рішення № 2 від 27.11.2013 року
не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки відповідно до
вимог Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" виконавчий
комітет не має повноважень скасовувати
свої попередні рішення. Крім того,
позивач вважає, що було порушено
процедуру прийняття вказаного
рішення. Посилаючись на зазначені
обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати
протиправним та скасувати рішення
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради № 2 від 27.11.2013 року „Про
відміну рішення виконкому селищної
ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання
дозволу на розміщення об'єкта торгівлі
підприємцю ОСОБА_1".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали у повному обсязі з
підстав, викладених в поданій до суду
заяві, просили визнати протиправним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Любешівської селищної ради №
2 від 27.11.2013 року „Про відміну рішення
виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010
року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1".

Представник відповідача ОСОБА_3, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - ОСОБА_4 позовні вимоги
не визнали, вважають їх
необґрунтованими, а тому проти
задоволення позову заперечують.
Підтвердили, що рішенням виконавчого
комітету Любешівської селищної ради №
2 від 27.11.2013 року, прийнятим за
наслідками розгляду заяви ОСОБА_4, було
відмінено рішення виконкому селищної
ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання
дозволу на розміщення об'єкта торгівлі
підприємцю ОСОБА_1". Вважають, що
вказане рішення прийнято з дотриманням
вимог чинного законодавства та в межах
повноважень виконавчого комітету
Любешівської селищної ради.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно ст. 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.
Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ст.ст. 52, 53, ч. 6-10 ст. 59
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради може розглядати і вирішувати
питання, віднесені цим Законом до
відання виконавчих органів ради.
Виконавчий комітет ради: 1) попередньо
розглядає проекти місцевих програм
соціально-економічного і культурного
розвитку, цільових програм з інших
питань, місцевого бюджету, проекти
рішень з інших питань, що вносяться на
розгляд відповідної ради; 2) координує
діяльність відділів, управлінь та
інших виконавчих органів ради,
підприємств, установ та організацій, що
належать до комунальної власності
відповідної територіальної громади,
заслуховує звіти про роботу їх
керівників; 3) має право змінювати або
скасовувати акти підпорядкованих йому
відділів, управлінь, інших виконавчих
органів ради, а також їх посадових осіб.
Основною формою роботи виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради є його засідання. Засідання
виконавчого комітету скликаються
відповідно сільським, селищним,
міським головою (головою районної у
місті ради), а в разі його відсутності
чи неможливості здійснення ним цієї
функції - заступником сільського,
селищного, міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради
(районної у місті ради - заступником
голови ради) в міру необхідності, але не
рідше одного разу на місяць, і є
правомочними, якщо в них бере участь
більше половини від загального складу
виконавчого комітету. Виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради в межах своїх повноважень приймає
рішення. Рішення виконавчого комітету
приймаються на його засіданні
більшістю голосів від загального
складу виконавчого комітету і
підписуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті ради. У разі незгоди сільського,
селищного, міського голови (голови
районної у місті ради) з рішенням
виконавчого комітету ради він може
зупинити дію цього рішення своїм
розпорядженням та внести це питання на
розгляд відповідної ради. Сільський,
селищний, міський голова, голова
районної у місті, районної, обласної
ради в межах своїх повноважень видає
розпорядження. Рішення виконавчого
комітету ради з питань, віднесених до
власної компетенції виконавчих
органів ради, можуть бути скасовані
відповідною радою. Акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Із змісту вказаних норм Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні"
слідує, що виконавчі комітети рад
наділені повноваженнями змінювати та
скасовувати лише акти підпорядкованих
їм відділів, управлінь, інших
виконавчих органів ради, а також їх
посадових осіб. Конституція України та
Закон України „Про місцеве
самоврядування в Україні" не
передбачають право виконавчих
комітетів скасовувати свої попередні
рішення. Разом з тим, рішення
виконавчого комітету ради з питань,
віднесених до власної компетенції
виконавчих органів ради, можуть бути
скасовані відповідною радою.

В судовому засіданні встановлено, що
10.05.2003 року відділом РАГСу Луцького
міського управління юстиції
Волинської області було зареєстровано
шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 18.09.2009 року ОСОБА_4
було придбано квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 37.9 кв. метрів. 5.02.2010
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено
договір оренди майна - приміщення,
загальною площею 37.9 кв. метрів, яке
знаходиться по АДРЕСА_1. Рішенням
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради № 9 від 17.02.2010 року
позивачу було надано дозвіл на
розміщення у вказаному приміщенні
об'єкта торгівлі - магазину. 26.11.2013 року
ОСОБА_4 звернулась в Любешівську
селищну раду із заявою, за результатами
розгляду якої просила відмінити
рішення виконкому селищної ради № 9 від
17.02.2010 року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1", оскільки вказане приміщення
необхідне їй для проживання, а також
вона має намір розірвати договір
оренди майна від 5.02.2010 року. 27.11.2013 року
виконавчий комітет Любешівської
селищної ради за наслідками розгляду
заяви ОСОБА_4 прийняв рішення № 2, яким
відмінив своє попереднє рішення № 9 від
17.02.2010 року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1". Станом на час прийняття
вказаного рішення договір оренди майна
від 5.02.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
розірваний не був. Позивач по даний час
продовжує займатися підприємницькою
діяльністю - торгівлею в приміщенні
магазину, що знаходиться по АДРЕСА_1,
має укладені трудові договори з
продавцями ОСОБА_5, ОСОБА_6 Зазначене
підтвердили позивач та представник
позивача в судовому засіданні, вказані
обставини не оспорюються
представником відповідача та третьою
особою в судовому засіданні, а також це
встановлено з досліджених судом
письмових доказів, зокрема, рішення
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради № 2 від 27.11.2013 року „Про
відміну рішення виконкому селищної
ради № 9 від 17.02.2010 року „Про надання
дозволу на розміщення об'єкта торгівлі
підприємцю ОСОБА_1", рішення
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про
надання дозволу на розміщення об'єкта
торгівлі підприємцю ОСОБА_1", договору
оренди майна від 5.02.2010 року,
повідомлення ОСОБА_4 від 26.11.2013 року про
намір розірвати договір оренди майна
від 5.02.2010 року, повідомлення ОСОБА_1 від
4.12.2013 року про відсутність підстав для
розірвання договору оренди майна від
5.02.2010 року, заяви ОСОБА_1 від 8.02.2010 року
про надання дозволу на розміщення
об'єкта торгівлі, свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1,
договору купівлі-продажу квартири від
18.09.2009 року, заяви ОСОБА_4 від 26.11.2013 року
про відміну рішення виконкому
Любешівської селищної ради № 9 від
17.02.2010 року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1", протоколу № 11 засідання
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради, договору на виконання
платних послуг від 26.09.2011 року, трудових
договорів від 1.11.2011 року, договору про
постачання електричної енергії від
13.10.2011 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що
заява ОСОБА_4 від 26.11.2013 року про відміну
рішення виконкому Любешівської
селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про
надання дозволу на розміщення об'єкта
торгівлі підприємцю ОСОБА_1"
розглядалась 27.11.2013 року на засіданні
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради. На вказане засідання ні
ОСОБА_4, ні ОСОБА_1 не викликали та не
повідомляли ОСОБА_1 про надходження та
розгляд на засіданні виконавчого
комітету заяви ОСОБА_4 27.11.2013 року
виконавчий комітет Любешівської
селищної ради за наслідками розгляду
заяви ОСОБА_4 прийняв рішення № 2, яким
відмінив своє попереднє рішення № 9 від
17.02.2010 року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1".

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що всупереч
вимог Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", який не
містить жодних норм щодо можливості
скасування виконавчим комітетом
рішень, які він прийняв раніше,
виконавчий комітет Любешівської
селищної ради рішенням № 2 від 27.11.2013
року скасував своє попереднє рішення №
9 від 17.02.2010 року „Про надання дозволу
на розміщення об'єкта торгівлі
підприємцю ОСОБА_1".

Крім того, суд бере до уваги ту
обставину, що рішення виконавчого
комітету № 9 від 17.02.2010 року „Про
надання дозволу на розміщення об'єкта
торгівлі підприємцю ОСОБА_1" є актом
одноразового застосування, відповідно
до приписів якого в ОСОБА_1 виникло
право на розміщення об'єкту торгівлі.

Відповідно до п. 5 Рішення
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 органи
місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.
Органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
„гарантією стабільності суспільних
відносин" між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Ненормативні правові акти
органу місцевого самоврядування є
актами одноразового застосування,
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, тому вони не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Згідно ст. 63, 69 Закону України „Про
Конституційний Суд України" від 16.10.1996
року рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не
може бути оскаржене.

Аналізуючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що при прийнятті рішення № 2 від 27.11.2013
року „Про відміну рішення виконкому
селищної ради № 9 від 17.02.2010 року „Про
надання дозволу на розміщення об'єкта
торгівлі підприємцю ОСОБА_1" виконавчий
комітет Любешівської селищної ради
вийшов за межі повноважень, наданих
йому Конституцією України та Законом
України „Про місцеве самоврядування в
Україні", а тому слід визнати
протиправним та скасувати рішення
виконавчого комітету Любешівської
селищної ради Волинської області № 2
від 27.11.2013 року „Про відміну рішення
виконкому селищної ради № 9 від 17.02.2010
року „Про надання дозволу на
розміщення об'єкта торгівлі підприємцю
ОСОБА_1".

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України з
місцевого бюджету Любешівської
селищної ради підлягає стягненню на
користь ОСОБА_1 68 гривень 82 копійки
судового збору, сплаченого позивачем
при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 51, 71, 86, 94, 104,
111-112, 121, 158-163, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 6, 19, 55, 124, 129, 144
Конституції України, ст.ст. 30, 52-59, 74
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", рішенням
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Любешівської селищної ради Волинської
області № 2 від 27 листопада 2013 року
„Про відміну рішення виконкому
селищної ради № 9 від 17 лютого 2010 року
„Про надання дозволу на розміщення
об'єкта торгівлі підприємцю ОСОБА_1".

Стягнути з місцевого бюджету
Любешівської селищної ради Волинської
області на користь ОСОБА_1 68 (шістдесят
вісім) гривень 82 копійки судового
збору.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Маневицький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
постанову було проголошено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя районного суду
О.В. Невар