Справа № К/9991/38730/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/38730/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівДонця О.Є. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Міського комунального підприємства
"Міська лазня" до Управління Пенсійного
фонду (далі - УПФ) України в Ленінському
районі

м. Вінниці про визнання недійсною та
скасування вимоги за касаційною
скаргою Міського комунального
підприємства (далі - МКП) "Міська лазня"
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 08 червня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року МКП "Міська лазня" у
Вінницькому окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до УПФ України в Ленінському
районі

м. Вінниці про визнання недійсною та
скасування вимоги.

Просило визнати протиправною та
скасувати вимогу УПФ України в
Ленінському районі м. Вінниці від 10
лютого 2011 року № Ю-3906 на суму 25486,08 грн.
зі сплати страхових внесків, штрафів
(фінансових санкцій) та пені.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2011
року, залишеною без зміни ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року, відмовлено у задоволенні
позовних вимог МКП "Міська лазня".

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
МКП "Міська лазня" подало касаційну
скаргу. Посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів, а справу
направити на новий розгляд.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій у цій
справі встановлено, що у відповідності
до частини третьої статті 106 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності з 01
січня 2004 року, (далі - Закон № 1058-IV) та
підпункту 8.2. пункту 8 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України 19
грудня 2003 року № 64/8663 (далі -
Інструкція), в УПФ України в
Ленінському районі

м. Вінниці сформовано вимогу про сплату
боргу від 10 лютого 2011 року №
Ю-3906 на суму 25486,08 грн., оскільки за
платником страхового внеску на кінець
звітного базового періоду рахувалася
заборгованість із сплати страхових
внесків, фінансових санкцій та пені.

Оскільки позивачем несвоєчасно були
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до нього були застосовані
фінансові санкції, а саме: штраф у
розмірі 14148,58 грн. та пеня 3597,21 грн.

Позивач протягом десяти днів не
сплатив, не узгодив та не оскаржив
вимогу до органу Пенсійного фонду, який
її видав.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що
страхові внески - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше;
страхувальники - роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV
станом на час існування спірних
правовідносин закон регулював
відносини, що виникають між суб'єктами
системи такого страхування. Виключно
цим Законом визначаються принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, коло осіб, які
на яких він поширює свою дію, перелік
платників страхових внесків, їх права
та обов'язки, порядок нарахування,
обчислення, сплати цих внесків і
стягнення заборгованості зі спати
страхових внесків.

Частиною десятою статті 20 Закону № 1058-IV
визначено, що якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі
сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про сплату страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Відповідно до частини першої статті 106
Закону № 1058-IV у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно з частиною п'ятою статті 106
Закону № 1058-IV за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-IV передбачено, що виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують
до страхувальників такі фінансові
санкції: за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф залежно від
строку затримки платежу в розмірі:

- 10 відсотків своєчасно не сплачених
зазначених сум - у разі затримки їх
сплати у строк до 30 календарних днів
включно;

- 20 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 90
календарних днів включно;

- 50 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати понад 90 календарних
днів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

За приписами пункту 9 Інструкції
розрахунок цієї фінансової санкції
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника.

Відповідно до статі 106 Закону № 1058-IV
територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного
фонду, надсилають страхувальникам,
які мають недоїмку, вимогу про її
сплату. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Протягом десяти
робочих днів з дня одержання вимоги про
сплату недоїмки страхувальник
зобов'язаний сплатити суми недоїмки
та суми фінансових санкцій.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій вірно виходили з
того, що МКП "Міська лазня" порушено
граничний термін сплати страхових
внесків (збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування та внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування) та що відповідачем
пред'явлено вимогу до позивача про
сплату боргу в межах його компетенції
та в повній відповідності з нормами
чинного законодавства.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи, касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
судів та встановлених обставин у
справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міського
комунального підприємства "Міська
лазня" залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 07
квітня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 08 червня 2011 року в адміністративній
справі за позовом Міського
комунального підприємства "Міська
лазня" до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Вінниці
про визнання недійсною та скасування
вимоги - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Донець О.Є.

Мороз Л.Л.