Справа № 818/9070/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р. Справа № 818/9070/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 21.01.2014р. по справі №
818/9070/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Білопільському районі
Сумської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Білопільському районі Сумської
області

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

24 грудня 2013 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області, в якому
просить стягнути з відповідача витрати
з виплати пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з липня по
вересень включно 2013 року в сумі 1097,79
грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області про стягнення
заборгованості - задоволено.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області (41800, Сумська
область, м. Білопілля, вул. Макаренка, 7,
р/р 0320 в УДК у Сумській області,
МФО 837013, код 24016514) на користь управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі (41800, Сумська
область, вул. Макаренка, 7,
розрахунковий рахунок 217 в
Білопільському відділенні № 3231 ВАТ
"Державний ощадбанк України", МФО 337610,
код 21129778) витрати з виплати пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з липня по
вересень включно 2013 року в сумі 1097,79
(одна тисяча дев'яносто сім грн.. 79 коп).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким повністю відмовити в
позові.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги відповідач зазначив, що на
підставі статті 2 Угоди про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків,
підписаної 09.09.1994 р.
державами-учасницями СНД,
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
робиться працедавцем Сторони,
законодавство якої поширювалося на
працівника у момент отримання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті. Крім того, національне
законодавство України про соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання не покладає на Фонд
обов'язок здійснювати виплати
потерпілим, які отримали ушкодження
здоров'я за межами України і переїхали
на постійне місце проживання в Україну.
До того ж вимоги позивача суперечать
чинному законодавству та призведуть до
нецільового витрачання коштів Фонду,
оскільки потерпілі, які переїжджають в
Україну на постійне місце проживання,
не були застраховані в Україні і за них
не сплачувалися до Фонду страхові
внески.

Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин вимоги Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», статті 2 Угоди про
взаємне визнання прав на відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам
каліцтвом, професійним захворюванням
або іншим ушкодженням здоров'я, які
пов'язані з виконанням ними трудових
обов'язків, підписаної 09.09.1994 р. та норми
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ч. 1 ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Білопільськомку районі за
липень-вересень 2013 року здійснені
витрати на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, отриманого за межами України,
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника на загальну суму 1097,79 грн.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, котра
стала інвалідом внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР, та членам
сім'ї, які мають право на пенсію в разі
втрати годувальника, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків. Він також має відшкодовувати
витрати в разі виплати таких пенсій
органами Пенсійного фонду України,
таким чином, суми витрат управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі, пов'язаних з
виплатою пенсії у зв'язку з втратою
годувальника та пенсій у зв'язку з
інвалідністю внаслідок трудового
каліцтва, за період з липня по вересень
2013 року в сумі 1097,79 грн підлягають
відшкодуванню за рахунок Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області.

Колегія суддів частково погоджується
з висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом,
позивачем понесені витрати, пов'язані з
виплатою пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який отримував пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку з інвалідністю внаслідок
трудового каліцтва, за період з липня
по вересень 2013 року в сумі 1097,79 грн.

Відповідно до ст.,ст. 8, 10, 81 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
пенсійне забезпечення громадян,
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України з
виплатою пенсій за рахунок його коштів.

Відповідно до ст.,ст. 23, 26 цього Закону
одним з видів пенсій, що призначаються
і виплачуються Пенсійним Фондом, є
пенсія з інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

З 1 квітня 2001 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
№1105.

Згідно з ст.,ст. 21, 28 цього Закону у разі
настання страхового випадку обов'язок
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання чи пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також організація
поховання померлого та відшкодування
вартості пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов,
покладений на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Спільною постановою Правління
Пенсійного Фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України №5-4/4
від 4 березня 2003 року був затверджений
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, (далі -
Порядок).

Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, які призначені
застрахованим особам та потерпілим
особам, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
про відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страхування від
нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Згідно з ч.2 ст.2 цього Закону особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
правонаступництво України» всі
громадяни Союзу РСР, які на момент
проголошення незалежності України
постійно проживали на території
України, є громадянами України. Україна
гарантує забезпечення прав людини
кожному громадянину України незалежно
від національної приналежності та
інших ознак відповідно до
міжнародно-правових актів про права
людини.

Згідно з Угодою про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992
року, держави-учасниці Співдружності
мають зобов'язання щодо непрацездатних
осіб, які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Статтею 1 цієї Угоди передбачено, що
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Відповідно до ст. 3 Угоди всі витрати,
пов'язані зі здійсненням пенсійного
забезпечення за даною Угодою, несе
держава, яка надає забезпечення. За
змістом цієї норми взаємні розрахунки
між державами можуть проводитися лише
на підставі двосторонніх договорів.

Виходячи з наведеного страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, котра стала
інвалідом внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків. Він
також має відшкодовувати витрати в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області зобов'язано
відшкодувати витрати, понесені
позивачем по оплаті основного розміру
пенсій по інвалідності за нещасним
випадком.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який отримував пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, а
саме:допомоги на поховання в сумі 291,93
грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку організувати
поховання померлого, відшкодувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку проведення витрат
на поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №826 від 11.07.2011 року
(далі - Порядок) витрати на поховання
проводяться у разі смерті потерпілого,
що настала за обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, перелік
яких наведено Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 9 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого, який одержав
страхові виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у ст. 33 цього закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із ст. 29 цього
Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Згідно з п. 11 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1317 від 3.12.2009 року
медико-соціальні експертні міські,
районні, міжрайонні комісії
визначають, зокрема, причини смерті
інваліда або особи, ступінь втрати
працездатності якої визначений
комісією у відсотках на підставі
свідоцтва про смерть у разі, коли
законодавством передбачається надання
пільг членам сім'ї потерпілого.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів, в частині задоволення позовних
вимог про стягнення витрат, пов'язаних
з виплатою пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який отримував пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, зазначає,
що докази, які підтверджують причинний
зв'язок смерті громадянина з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, професійним захворюванням,
позивачем не надані, у зв'язку з цим
відсутні підстави для відшкодування
відповідачем витрат на поховання.

Враховуючи викладене вище, доводи
апеляційної скарги відповідача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
норм ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
частково спростовують висновки суду,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції не повно з'ясував
дійсні обставини справи, не дав належну
оцінку наявним у справі доказам, а тому,
постанова суду першої інстанції
ухвалена без дотриманням норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що наявні підстави для
її часткового скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог про відшкодування
відповідачем витрат на поховання
прийнята з порушенням норм
матеріального права, а тому підлягає
скасуванню на підставі п.4 ст. 202 КАС
України, з прийняттям нової постанови
про відмову в задоволенні позовних
вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області задовольнити
частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014р. по
справі № 818/9070/13-а В частині
задоволення позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області про
відшкодування витрат на поховання
особи, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Білопільському
районі Сумської області про
відшкодування витрат на поховання
особи, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, - відмовити.

В іншій частині постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року по справі №818/9070/13-a -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.Судді
Сіренко О.І. Любчич Л.В. Повний текст
постанови виготовлений 17.03.2014 р.