Справа № 2а-2215/12/1070
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/800/1836/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючої - судді Васильченко Н.В.

суддів Донця О.Є., Мороз В.Ф..

при секретарі Романишин О.Р.

з участю представника позивача Івчук
Ю.В., відповідача Данюк Н.В.

розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу фермерського
господарства «ООКОР» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
р. та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
р. по справі № 2а- за позовом
фермерського господарства «ООКОР» до
Бородянської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов»язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и
л а:

Фермерське господарство «ООКОР»
звернулося до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльності
Бородянської райдержадміністрації
Київської області щодо неповернення у
користування фермерському
господарству «ООКОР»земельної
ділянки, визнання протиправними дій
щодо примусового припинення права
фермерського господарства «ООКОР» і
передачі третім особам земельної
ділянки та ін.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
р., позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухваленими судовими
рішеннями, фермерське господарство
«ООКОР» подало касаційну скаргу, в якій
просить ці рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Скарга обґрунтована невірним
застосуванням судами норм
матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судом та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав до її задоволення не знаходить.

Як вбачається із матеріалів справи ,
6.8.2002 року між Бородянською РДА
Київської області та ФГ «ООКОР»
укладено договір довгострокової
оренди земельної ділянки (на 50 років),
розташованої на території Микулицької
сільської ради Бородянського району
Київської області, загальною площею
43,8348 га.

05.08.2005 року між ТОВ «Київський
регіональний інститут земельної
реформи»(виконавець) і ФГ
«ООКОР»укладено договір № 8/21 на
створення науково-технічної продукції,
згідно з яким виконавець
зобов'язувався розробити технічну
документацію із землеустрою по
паюванню земель на території
Микулицької сільської ради.

16.08.2007 року Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель у м.
Києві та Київській області було
проведено перевірку у позивача з
питань дотримання вимог земельного
законодавства, за результатами якої
встановлено, використання вказаної
земельної ділянки не за цільовим
призначенням.

Державним інспектором Управління з
контролю за використанням та охороною
земель у м. Києві та Київській області
видано припис від 16.08.2007 №П 1403/50, яким
було надано строк ФГ «ООКОР»для
усунення порушень.

19.10.2007 року Бородянською РДА Київської
області було видано розпорядження № 1476
«Про припинення ФГ «ООКОР»права оренди
на земельні ділянки на території
Микулицької сільської ради», згідно
якого право оренди ФГ «ООКОР»на
ділянку було припинено, та ділянка була
переведена з оренди ФГ «ООКОР»до
земель запасу Микулицької сільської
ради.

31.10.2007 року Бородянською РДА Київської
області було видано розпорядження від
31.10.2007 № 1553 «Про надання ділянок у
власність громадянам України для
ведення особистого селянського
господарства на території Микулицької
сільської ради», згідно якого було
передано у власність земельні ділянки
загальною площею 28,0 га, та надано
дозвіл вказаним громадянам на
оформлення технічної документації із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки. Вказані земельні ділянки
загальною площею 28,0 га були вилучені з
оренди ФГ «ООКОР».

14.02.2008 Бородянською РДА Київської
області видано розпорядження № 170 «Про
надання ділянок у власність громадянам
України для ведення особистого
селянського господарства на території
Микулицької сільської ради», згідно
якого було надано дозвіл громадянам
(згідно додатку) на оформлення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок по 2,00 га кожному у власність
для ведення особистого селянського
господарства на території Микулицької
сільської ради Бородянського району за
рахунок сільськогосподарських угідь
земель запасу, за межами населеного
пункту с. Микуличі.

Розпорядженням Бородянської РДА
Київської області від 25.06.2008 № 946 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ділянок для ведення
особистого селянського господарства
на території Микулицької сільської
ради Бородянського району Київської
області»було затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність громадянам (34
громадяни) для ведення особистого
селянського господарства та передано у
власність вказаним громадянам
земельні ділянки площею по 2,0 га
кожному на території Микулицької
сільської ради за рахунок
сільськогосподарських угідь земель
запасу.

Вказаним розпорядженням частина
вилученої з оренди ФГ «ООКОР»земельної
ділянки, а саме 14,00 га, була передана у
власність громадянам по 2,0 га кожному.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 22.01.2009 у справі №
19/400-08 розпорядження Бородянської РДА
Київської області від 19.10.2007 № 1476 «Про
припинення ФГ «ООКОР»права оренди на
земельні ділянки на території
Микулицької сільської ради»визнано
недійсним та визнано за ФГ
«ООКОР»право довгострокової оренди
спірної ділянки.

На підставі вказаного рішення позивач
просив відновити межові знаки та
передати ФГ «ООКОР»за актом спірну
земельну ділянку загальною площею 43,8348
га на умовах договору довгострокової
оренди земельної ділянки від 06.08.2002
року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Земельного
кодексу, до повноважень місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених
Земельним кодексом.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам. Оренда земельної ділянки
може бути короткостроковою - не більше 5
років та довгостроковою - не більше 50
років.

Підставами припинення права
користування земельною ділянкою
відповідно до ст. 141 ЗК України є: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; е) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці; є)
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Право оренди позивача на спірну
ділянку було припинено внаслідок її
використання не за цільовим
призначенням, а відтак, земельні
ділянки були вільними та у відповідача
не було правових підстав для відмови у
задоволенні поданих громадянами заяв.

Державні акти, які отримали громадяни
на надані земельні ділянки позивачем
не оскаржено, а вилучення та припинення
права користування або права власності
на земельну ділянку чи її частину за
відсутності на це згоди
землекористувача або власника може
здійснюватись виключно в судовому
порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшли висновку
про необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів із таким висновку суду
погоджується, оскільки він ґрунтується
на досліджених судом доказах та
законі.

Колегія суддів дійшла думки, що суди
повно та всебічно дослідили обставини
справи, вірно встановили характер
спірних правовідносин та обґрунтовано
застосували норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального права, які б призвели до
ухвалення незаконного рішення, не
встановлено.

Доводи касаційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу фермерського
господарства «ООКОР» залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
р. та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
р. по справі № 2а- залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, але може бути переглянута
Верховним судом України в порядку, з
підстав та у строки, визначені ст.ст. 236 -
239-1 КАС України.

Судді :