Справа № 2а/2570/788/2012
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 березня 2014 року м.
Київ В/800/291/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі :

Калашнікової О.В.

Васильченко Н.В.

Горбатюка С.А.

Мороз Л.Л.

Чалого С.Я.

розглянувши заяву Срібнянського
районного центру зайнятості

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 07 лютого 2013 року (К/9991/54863/12)
у адміністративній справі

за позовом Срібнянського районного
центру зайнятості

до Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області

про скасування окремих пунктів вимоги,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Срібнянський районний центр
зайнятості звернувся з заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 07.02.2013 року, прийнятої за
результатами перевірки касаційної
скарги Державної фінансової інспекції
в Чернігівській області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2012 року
у справі за позовом Срібнянського
районного центру зайнятості до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про скасування
окремих пунктів вимоги.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15.03.2012 року
в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2012 року
судове рішення першої інстанції
скасовано, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07.02.2013 року судове рішення
апеляційної інстанції скасовано, а
постанова суду першої інстанції
залишена в силі.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаного рішення Вищого
адміністративного суду України
заявник ставить питання про його
скасування, посилаючись на неправильне
застосування судом вимог Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
(далі - Закон №2939-XII), ст.225 ГК України,
Положення про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 23.04.2011
року №499 та незастосування Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006
року № 550.

По цій справі суд касаційної інстанції
дійшов висновку про те, що придбання за
держані кошти товарно-матеріальних
цінностей за завищеними цінами є
втратою державних фінансових ресурсів,
необоротних та інших активів, що,
відповідно до Закону №2939-XII, дає
Фінінспекції право вимагати
відшкодування завданих збитків.

На підтвердження доводів заяви щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції наведених норм
заявник посилається на судове рішення
колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, де, на
його думку, за тотожних предметом,
підставах, за аналогічних обставинах і
однаковому матеріально-правовому
регулюванню спірних правовідносин, суд
касаційної інстанції дійшов
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Так, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 28 листопада 2013 року у справі
К/9991/69072/12 за позовом Ічнянського
районного центру зайнятості до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування пунктів
вимоги.

По цій справі висновки суду касаційної
інстанції ґрунтувалися на тому, що
відповідачем не було взято до уваги
норми чинного цивільного та
господарського законодавства щодо
поняття збитків (шкоди) та
відповідальності за завдання шкоди
(збитків), а також не враховано, що
Положення про Державну фінансову
інспекцію України, затверджене Указом
Президента України від 23.04.2011 року № 499,
не містить методики визначення розміру
таких збитків (шкоди).

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкту та предмету
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

З наведеного слідує, що різні за
змістом кінцеві судові рішення у
справах стали можливими через
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Враховуючи, що заявником надані
рішення судів касаційної інстанції, в
яких по різному застосовані одні й ті ж
норми матеріального права у подібних
правовідносинах, колегія суддів вважає
за можливе допустити справу до
перегляду Верховним Судом України.

Керуючись статтею 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
Срібнянського районного центру
зайнятості до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
скасування окремих пунктів вимоги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша