Справа № 403/1427/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.
Справа № 10920/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Ківерцівського дошкільного
навчального закладу ясла-садок № 1 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 25.07.2013 року
у справі за позовом Державної
фінансової інспекції у Волинській
області до Ківерцівського дошкільного
навчального закладу ясла-садок № 1 про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н
О В И В:

Державна фінансова інспекція у
Волинській області звернулася з
адміністративним позовом до
Ківерцівського дошкільного
навчального закладу ясла-садок № 1 про
зобов'язання виконати пункти 3, 4
законних вимог від 14.05.2013 року № 720-14/310.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
порушення пункту 4 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, з
вини завідувача дитячим садком Семенюк
Л.В. протягом 2011-2012 років при
нарахуванні заробітної плати
працівникам їй же, Семенюк Л.В. в
розрахунок включалися виплати
одноразового характеру (заробітна
плата на посаді двірника), що призвело
до переплат заробітної плати за час
відпусток на загальну суму 1108,20 грн. (у
2011 році - 434,40 грн., у 2012 році - 673,80 грн.), та
проведено зайве нарахування та
перерахування до державних цільових
фондів нарахувань на заробітну плату
на загальну суму 402,28 грн. (у 2011 році - 157,69
грн., у 2012 році - єдиного соціального
внеску на суму 244,59 грн.).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 25.07.2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Зобов'язано Ківерцівський
дошкільний навчальний заклад
ясла-садок № 1 виконати пункти 3, 4
вимоги Ківерцівської міжрайонної
державної фінансової інспекції від 14
травня 2013 року № 720-14/310 "Про виконання
вимог щодо усунення порушень
фінансового законодавства, виявлених
ревізією" в частині проведення
претензійно-позовної роботи щодо
повернення отриманої Семенюк Людмилою
Василівною заробітної плати за роботу
за сумісництвом, проведення
перерахунку та взаємозвірки щодо сум
внесків до державних цільових фондів.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідач не вжив
заходів щодо виконання пунктів 3, 4
законних вимог від 14.05.2013 року № 720-14/310.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - Ківерцівський
дошкільний навчальний заклад
ясла-садок № 1, який покликаючись на
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
безпідставного задоволення позовних
вимог, просить оскаржувану постанову
суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що сумісники мають
право на оплату фактично виконаної
роботи і тоді, коли було порушено
встановлені для певної категорії
працівників обмеження для роботи за
сумісництвом.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
ч. 1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено те,
що Ківерцівською МДФІ проведено
позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Ківерцівського дошкільного
навчального закладу ясла-садок № 1 за
період з 01.10.2010 року по 01.04.2013 року, якою
виявлено фінансові порушення,
викладені в акті ревізії від 24.04.2013 року
№ 720-14/04.

Зокрема, ревізією дотримання
законодавства при здійсненні операцій
з оплати сумісникам та за трудовими
договорами встановлено, що в порушення
пункту 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 03.04.1993 року № 245 "Про роботу
за сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій"
завідуюча дитячим садком Семенюк Л.В.
працювала на 0,5 ставки двірника з 01.11.2010
року (наказ на прийняття № 99 від 04.11.2010
року) по 31.01.2012 року (наказ на звільнення
№ 03-к від 01.02.2012 року), внаслідок чого їй
було зайво нараховано та виплачено
заробітної плати в сумі 6456,39 грн. (з
01.11.2010 року по 31.12.2010 року - 894,47 грн., з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року - 5025,42 грн., в
січні 2012 року - 536,50 грн.) та як наслідок
зайво сплачено єдиного соціального
внеску на загальну суму 2343,67 грн. В
процесі ревізії завідуючою дитячим
садком Семенюк Л.В. частково
відшкодовано зайве утримання
заробітної плати за 0,5 ставки двірника
в сумі 1980,00 грн.

Крім того, ревізією дотримання
законодавства при нарахуванні та
здійсненні виплати заробітної плати
працівникам за час відпустки
встановлено, що в порушення пункту 4
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року № 100, з вини завідувача
дитячим садком Семенюк Л.В. протягом
2011-2012 років при нарахуванні заробітної
плати працівникам їй же, Семенюк Л.В. в
розрахунок включалися виплати
одноразового характеру (заробітна
плата на посаді двірника), що призвело
до переплат заробітної плати за час
відпусток на загальну суму 1108,20 грн. (у
2011 році - 434,40 грн., у 2012 році - 673,80 грн.), та
проведено зайве нарахування та
перерахування до державних цільових
фондів нарахувань на заробітну плату
на загальну суму 402,28 грн. (у 2011 році - 157,69
грн., у 2012 році - єдиного соціального
внеску на суму 244,59 грн.).

Ківерцівською МДФІ 14.05.2013 року
направлено лист-вимогу № 720-14/310 "Про
виконання вимог щодо усунення порушень
фінансового законодавства, виявлених
ревізією", в якому перелічені ряд вимог
з метою повного усунення виявлених
порушень та зазначено дату зворотного
інформування про вжиті заходи до 15.06.2013
року. Так, зокрема, пунктом 3 вимагалося
провести претензійно-позовну роботу
щодо повернення незаконно нарахованих
та виплачених коштів в сумі 6456,39 грн.
завідувачою дитячим садком Семенюк Л.В.
за виконання обов'язків за
сумісництвом (0,5 ставки двірника),
врахувавши відшкодування коштів в сумі
1980,00 грн., в іншому випадку стягнути з
осіб, винних у зайвих грошових виплатах
у порядку та розмірі, встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України, провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до державних цільових фондів
та повернути зайво сплачені кошти в
сумі 2343,67 грн., а пунктом 4 вимагалося
провести претензійно-позовну роботу
щодо повернення незаконно нарахованих
та виплачених відпускних завідувачці
Семенюк Л.В. в сумі 1108,20 грн., провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових фондів та повернути
зайво сплачені кошти в сумі 406,85 грн. (а.
с. 23-24).

Листом від 10.06.2013 року № 151 відповідач
повідомив про часткове виконання
вимог, зокрема, питання щодо утримання
зайво нарахованих коштів завідувачу
дитячим садком Семенюк Л.В. буде
розглядатися в судовому порядку (а. с.
26).

Таким чином, відповідач не вжив заходів
щодо виконання пунктів 3, 4 законних
вимог від 14.05.2013 року № 720-14/310.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю. Орган державного
фінансового контролю у своїй
діяльності керується Конституцією
України, Законом України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Право звернення органу державного
фінансового контролю до суду
передбачено п. 10 статті 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", згідно якої органи державного
фінансового контролю мають право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Згідно з п. 7 статті 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
на час розгляду справи вимога
Державної фінансової інспекції у
Волинській області в Харківському
районі № 720-14/310 від 14.05.2013 року щодо
усунення виявлених фінансових
порушень з фінансових питань
відповідачем не виконана в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що відповідачем
вимоги Державної фінансової інспекції
у Волинській області в Харківському
районі № 720-14/310 від 14.05.2013 року не були
оскаржені у встановленому законом
порядку, як і не були виконані у повному
обсязі.

Відтак, на переконання колегії суддів,
при прийнятті постанови Волинського
окружного адміністративного суду від
25.07.2013 року по справі № 803/1427/13-а суд
дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на правильно
встановлених обставинах справи та з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Ківерцівського
дошкільного навчального закладу
ясла-садок № 1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
25.07.2013 року у справі № 803/1427/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

В.П. Сапіга