Справа № К/9991/67048/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Київ К/9991/67048/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Малиніна В.В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Сумихімпром» до Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми про визнання
протиправною та скасування вимоги,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою відкритого
акціонерного товариства «Сумихімпром»
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22
березня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02 серпня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року відкрите
акціонерне товариство (далі - ВАТ)
«Сумихімпром» звернулося до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м. Суми про
визнання протиправною та скасування
вимоги від 04 лютого 2011 року № Ю 988/27 про
сплату «ВАТ «Сумихімпром» в
десятиденний строк 25 200541,66 грн.
недоїмки зі страхових внесків,
фінансових санкцій та пені.

Постановою Сумського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ВАТ «Сумихімпром» звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, здійснивши перевірку
доводів касаційної скарги, матеріалів
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ВАТ «Сумихімпром»
зареєстровано як юридична особа,
перебуває на обліку в УПФ та є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

04 лютого 2011 року Управлінням
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми була складена вимога
№Ю-988/27 про сплату недоїмки зі
страхових внесків, фінансових санкцій
та пені в загальному розмірі 25200541,66
грн., в тому числі 24895645,97 грн. недоїмки,
235009,85 грн. фінансових санкцій та 69885,84
грн. пені. Вказана вимога отримана
позивачем була 09 лютого 2011 року.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV
страхувальниками є роботодавці:
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності та інші
особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
які використовують працю фізичних осіб
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів,
що складають систему оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство, а також не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

За приписами частини 6 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно частини 6 статті 19, частини 12
статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески
нараховуються на суми, незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати, і підлягають сплаті, незалежно
від фінансового стану платника
страхових внесків.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що факт наявності
заборгованості зі сплати страхових
внесків відповідачем не заперечується,
рішення про накладення штрафних
санкцій ним не оскаржувалось, а тому на
підставі викладеного, враховуючи
зазначені положення Закону, така
заборгованість підлягає сплаті в
повному обсязі у визначений строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства «Сумихімпром»
відхилити, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
22 березня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: