Справа № 819/501/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/501/14-a

19 березня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Костецькій Н.Т.;

за участю:

представника позивача: -
Качановського Р.Є.;

представник відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області

до Приватного підприємства
«Будресурс-М»

про стягнення податкового боргу в сумі
1 185,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в
Тернопільській області (надалі по
тексту - позивач, Тернопільська ОДПІ)
звернулася до суду з позовом про
стягнення з підприємства «Будресурс-М»
(надалі по тексту - відповідач, ПП
«Будресурс-М») податкового боргу по
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 1 185,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з мотивів викладених у
позовній заяві та пояснив, що в
порушення норм Податкового кодексу
України відповідач несвоєчасно та не в
повному об'ємі сплачував узгоджені
суми податкових зобов'язань, що
призвело до виникнення заборгованості
по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 1 185,00 грн.

Відповідач явку повноважного
представника по справі не забезпечив,
хоча про день, час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
- у відповідності до вимог ст. ст. 33, 35
КАС України.

Отже, суд вважає що вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів, тому можливо розглянути
справу без участі відповідача,
представника відповідача, відповідно
до положень ст. 128 КАС України.

Крім пояснення представника позивача,
судом досліджені письмові докази,
наявні у матеріалах справи.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника
позивача, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що ПП
«Будресурс-М» зареєстроване органами
державної реєстрації як юридична
особа, та перебуває на обліку
Тернопільської ОДПІ як платник
податків і відповідно до ст. 67
Конституції України, пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16
ПК України на нього покладений
обов'язок сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених
законодавством.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 ПК
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Відповідно до п.41.2. ст. 41 ПК органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків
у податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк. (п.14.1.156 п.14.1
ст.14 ПК України).

Податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого
платником податків у встановлений
цим Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України).

Грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється
з платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно (ст.31
ПК України).

В порушення вказаних вище норм
відповідачем вчасно не виконане
податкове зобов'язання, що призвело до
виникнення заборгованості перед
бюджетом.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки про наявність
податкового боргу, станом на 17.02.2014 р.,
за відповідачем рахується податковий
борг по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 1 185,00 грн.

Судом встановлено, що сума грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) визначена
податковими повідомленнями-рішеннями
№ від 29.04.2011 року, на підставі акта
перевірки №1134/7/16-02/36718869 від 15.03.2011 року
та № від 27.05.2011 р.,на підставі акта
перевірки №2134/7/16-02/36718869 від 15.04.2011 року
за неподання податкової звітності з
податку на додану вартість.

Відповідно до статті 120 Податкового
кодексу за неподання або несвоєчасне
подання платником податків або іншими
особами зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори, податкових
декларацій (розрахунків) тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
грн. за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення,
тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Проте, станом на момент пред'явлення
позову, відповідачем податковий борг у
повному обсязі в добровільному порядку
не сплачений.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. (п.
59.1. ст. 59 ПК України).

Судом встановлено, що Тернопільською
ОДПІ на адресу відповідача
направлялась податкова вимога від
17.06.2011 р. №1117, з моменту виставлення
якої податковий борг відповідача не
переривався.

Дані обставини підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
письмовими доказами, а саме: витягом з
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців; довідкою про
наявність податкового боргу; копіями
податкових повідомлень-рішень №
від 29.04.2011 року та та № від 27.05.2011 р;
копіями актів перевірки №1134/7/16-02/36718869
від 15.03.2011 року та №2134/7/16-02/36718869 від
15.04.2011 року; копією зворотнього боку
облікової картки платника податків;
копією податкової вимоги від 17.06.2011 р.
№1117.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК визначено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(п.95.3. ст.95 ПК України).

Пунктом 95.4. статті 95 ПК України
визначено, що контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Так,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2010р. № 1244 (деякі питання
реалізації статті 95 ПК України)
затверджено Порядок стягнення готівки,
яка належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу.

Джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів (п.87.1. ст.87 ПК України).

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення
повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з рахунків в банках та за
рахунок готівки з приватного
підприємства «Будресурс-М» ( вул. Живова, 11, м. Тернопіль)
заборгованість перед бюджетами та
державними цільовими фондами по сплаті
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 1 185,00 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
постанову. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подасться протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу (оголошення вступної та
резолютивної частини постанови), а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подасться протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Осташ А. В.

копія вірна

Суддя
Осташ А. В.