Справа № 2а-1700/11
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лаврік В.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляна Г.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові Київської області на
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 26.04.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові Київської області про
визнання бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 21.01.2011 року звернувся до
Фастівського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у м. Фастові Київської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 01.05.2010 року.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 26.04.2011 року позов задоволено
частково, починаючи з 21.07.2010 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1, та
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 51 Закону, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії,
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. ст. 39, 51 Закону позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 530 від
28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року, а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, як того вимагає вказаний
Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року,
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію та доплату до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.ст. 39, 51 Закону.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

В свою чергу, чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
даною правовою нормою, мінімального
розміру пенсії за віком.

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 26.04.2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О.Сорочко

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.