Справа № 805/13583/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чекменьов Г.А.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа №805/13583/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Губської Л.В.

секретар судового засідання
Борисова А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 - за ордером серії
ДН № 000,57340

від відповідача - Єгорова Л.С. - за довір.
від 11.02.2014 року № 11

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі № 805/13583/13-а за позовом
ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
про скасування вимог про сплату боргу з
єдиного внеску та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області про скасування вимог
про сплату боргу з єдиного внеску та
рішення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі № 805/13583/13-а (суддя
Чекменьов Г.А.) позовні вимоги
задоволені.

Скасовано вимогу від 19.10.2012 року № Ф-217,
вимогу від 10.04.2013 року № Ф-122, рішення
від 10.04.2013 року № 212 Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області.

Відповідачем була подана апеляційна
скарга, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволені
позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Вважає, що постанова суду прийнята при
неповному та не всебічному досліджені
усіх обставин справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Наголошує на тому, що згідно ч. 1 ст. 13
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» участь застрахованих
осіб у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
може бути припинено у разі, якщо
застрахованій особі призначено пенсію
відповідно до цього Закону і він не
продовжує працювати. Позивачу пенсія
за віком за Законом № 1058 не
призначалась.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, проти чого
заперечував представник позивача.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької
області, отримує пенсію за вислугою
років згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Позивач зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця та
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування - єдиний податок.

Відповідно до наказу (виписці)
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області від 25
листопада 2002 року № 251 звільнено за п. 65
«а» (за віком) у відставку
підполковника ОСОБА_5 /К-147172/ -
заступника начальника штабу
пожежогасіння з мобілізаційної роботи
УПБ УМВС області з 05 грудня 2002 року з
правом носіння встановленої форми
одягу. Вислуга років на 05 грудня 2002 року
становить - 30 років 04 місяця 22 дня.

19 жовтня 2012 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області прийнято вимогу №
Ф-217 про сплату боргу зі сплати єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, згідно якої
заборгованість позивача становить 1698,23
грн.

10 квітня 2013 Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Авдіївці Донецької
області прийнято вимогу № Ф-122 про
сплату боргу зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, згідно
якої заборгованість позивача
становить 4572,42 грн.

Також, 10 квітня 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області винесено рішення №
212 про застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання за невстановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким вирішено
застосувати штрафні санкції до СПД -
ОСОБА_5 у розмірі десяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян - 170,00 грн.

04 липня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про роз'яснення
причин щодо прийняття вимог, рішення,
та щодо єдиного податку для фізичних
осіб - підприємців, які працюють на
єдиному податку та являються
пенсіонерами за віком.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
від 11 липня 2013 року № 2420/02 роз'яснено
позивачу, що він не досяг пенсійного
віку відповідно до вимог ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» зі
змінами або не має статусу інваліда, та
є приватним підприємцем на спрощеній
системі оподаткування, він є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, який
повинен сплачувати.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої та апеляційної інстанції,
апелянт вказує на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 8 КАС України передбачено, що
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

За Преамбулою Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Згідно ст. 1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№ 384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України (далі - Міністр). Пенсійний фонд
України входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та збору,
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок).

За приписами п. 5 ст. 4 вказаного
Положення, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах і районах у містах (далі -
територіальні органи) щодо:
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску;
повного і своєчасного обліку платників
єдиного внеску; забезпечення збору та
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску, інших коштів
відповідно до законодавства;
здійснення контролю за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески) та інших платежів,
призначенням (перерахунком) і виплатою
пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та іншими виплатами, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством; стягнення у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених сум єдиного внеску,
страхових внесків та інших платежів;
застосовування фінансових санкцій,
передбачених законом; призначення
(перерахунку) і виплати пенсій та
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством;
обліку коштів Пенсійного фонду
України, ведення статистичної та
бухгалтерської звітності; надання
страхувальникам та застрахованим
особам інформації, визначеної
законодавством.

Тобто, відповідач у справі - орган
владних повноважень, уповноважений
відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI вести облік платників єдиного
внеску, забезпечувати збір та ведення
обліку страхових коштів, контролювати
повноту та своєчасність їх сплати,
вести Державний реєстр
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та виконувати
інші функції, передбачені законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закон України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності;

Згідно ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 року громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. За цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі
роботи не менше 25 років. На пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах. При
наявності стажу на підземних роботах
менше 10 років у чоловіків за кожний
повний рік цих робіт пенсійний вік,
передбачений статтею 12 цього Закону,
знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначене поняття
«пенсія» як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 року N 2262-XII
встановлені наступні види пенсії для
осіб, на яких поширюється дія цього
Закону: за вислугу років, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» взагалі не передбачений такий
вид пенсії, як пенсія за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з наказу УМВС України в Донецькій
області від 25.11.2002 року, позивач
звільнений у відставку за п. 65 «а» (за
віком).

Пунктом 65 «а» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114, передбачено, що
особи рядового і начальницького складу
звільняються зі служби у відставку (із
зняттям з військового обліку) за віком -
при досягненні граничного віку,
встановленого пунктом 7 цього
Положення та Законом України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» для перебування в запасі осіб,
які мають відповідні військові звання.

За приписами ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» умови призначення пенсій
за віком наступні: особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на державне соціальне
страхування» (далі - Закону № 2464), в
преамбулі якого зазначено, що ним
визначено правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону № 2464 встановлено,
що стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 2464 визначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, колегія суддів не приймає
до уваги доводи відповідача, що позивач
не підпадає під дію статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і тому
не звільняється від сплати єдиного
внеску на підставі частини четвертої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки він є
пенсіонером за віком і має всі інші
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а також в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач уклав договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового держаного
соціального страхування.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, оскільки позивач має
передбачене частиною 4 статті 4 «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
адже позивач обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком, при цьому законодавець не
ставить в залежність звільнення від
сплати єдиного внеску від досягнення
особою пенсійного віку, а тому
оскаржувані вимоги підлягають
скасуванню.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ст. 2, ст.160, ст.
167, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі № 805/13583/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі № 805/13583/13-а за позовом
ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
про скасування вимог про сплату боргу з
єдиного внеску та рішення - залишити
без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складення в повному
обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному
обсязі.

У судовому засіданні 19.03.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина ухвали, повний текст ухвали
виготовлений 24.03.2014 року.

Головуючий суддя
І.В. Геращенко

Судді
Т.Г. Арабей

Л.В. Губська