Справа № 804/2373/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р. Справа № 804/2373/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при
секретаріСтепаненко В.В. Новченко Є.Ю.
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Верхньодніпровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості у розмірі 904,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідач має
податковий борг в розмірі 904,74 грн., який
виник внаслідок несплати у визначені
законодавством строки сум грошового
зобов'язання по єдиному податку з
доходів фізичних осіб. Відповідач
добровільно не сплачує заборгованість,
а тому вона підлягає стягненню в
судовому порядку.

Позивач у судове засідання не прибув,
просив розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином шляхом направлення
повістки на адресу відповідача, що
вказана у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, рекомендованим
поштовим відправленням, проте на
адресу суду повернувся конверт у
зв'язку із неврученням. Суд вважає, що
вжив усі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про розгляд даної
адміністративної справи із його участю
та реалізації ним права судового
захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Згідно статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована у якості фізичної
особи-підприємця та перебуває на
обліку у Жовтоводському відділенні
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області як платник
податків.

Відповідачем обрано спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
подано до податкового органу
відповідну заяву про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, на підставі якої
отримано свідоцтво платника єдиного
податку.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Згідно пункту 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Приписами пункту 293.2 статті 293
Податкового кодексу України
передбачено, що фіксовані ставки
єдиного податку) встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до пунктів 295.1, 295.2
статті 295 Податкового кодексу України
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року. Нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.

З огляду на викладене, заборгованість у
відповідача виникла внаслідок
несплати узгоджених податкових
зобов'язань по єдиному податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 509,58
грн.

Крім того, позивачем проведено
камеральну перевірку своєчасності
сплати авансових внесків єдиного
податку, за результатами якої складено
акт №00002/1701/НОМЕР_1 від 18.01.2013 року.

На підставі вказаного акту перевірки
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №000461701
від 21.03.2013 року, яке направлено на
адресу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, проте до податкового органу
повернувся конверт у зв'язку із
неврученням. Відповідно до приписів
Податкового кодексу податкова вимога
вважається врученою платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Згідно приписів пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом у випадку, якщо
дані перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що відповідачем
протягом встановленого строку грошові
зобов'язання сплачено не було. Таким
чином, відповідач має податковий борг у
розмірі 904,74 грн.

Згідно абзацу 1 пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

За приписами пункту 59.5 статті 59
Податкового кодексу України у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

27.12.2012 року Верхньодніпровською
об'єднаною державною податковою
інспекцією прийнято податкову вимогу
№180, яку направлено на адресу
відповідача рекомендованим поштовим
відправленням, проте до податкового
органу повернувся конверт у зв'язку із
неврученням.

Матеріали справи не містять доказів
оскарження відповідачем вимоги ні в
адміністративному, ні в судовому
порядку або про втрату нею юридичної
сили.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи.

Згідно статті 95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Враховуючи викладене вище та беручи до
уваги той факт, що відповідно до
частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона належними і достатніми
доказами повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а відповідач не довів
факту погашення заборгованості та не
надав доказів оскарження боргу у
порядку, передбаченому законодавством
України, суд доходить висновку, що
вимога позивача про стягнення суми
заборгованості підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) податковий борг по єдиному
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 904,74 грн. (дев'ятсот чотири
гривні сімдесят чотири копійки).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Степаненко