Справа № 814/4676/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4676/13-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Жовтневої районної
державної адміністрації на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Управління соціального
захисту населення Жовтневої районної
державної адміністрації до ОСОБА_1 про
стягнення коштів у сумі 2848, 88 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013року Управління
соціального захисту населення
Жовтневої районної державної
адміністрації звернулось з
адміністративним позовом про
стягнення з відповідача надміру
виплаченої допомоги по догляду за
дитиною в сумі 206,46 грн. і державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям у сумі 2642,42 грн.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що відповідач не
повідомила про отримання її чоловіком
земельної ділянки у спадок, що й стало
причиною переплати допомоги.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду Управління соціального захисту
населення Жовтневої районної
державної адміністрації подало
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, у зв'язку з чим
міститься прохання його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 1 березня 2012 р. відповідач отримувала
допомогу по догляду за дитиною і
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям, для
розрахунку яких подала декларацію про
доходи. В декларації були відсутні
відомості про земельну ділянку, яка
належить її чоловіку - ОСОБА_2

21 вересня 2012 р. відповідач повторно
подала позивачу документи для
призначення допомоги, серед яких була
довідка про наявність у власності
ОСОБА_2 земельної частки (паю) площею 9,2
га. На підставі даних довідки позивач
здійснив перерахунок державної
допомоги, посилаючись на
неповідомлення про земельну ділянку,
що впливає на розрахунок сукупного
доходу сім'ї. За допомогою по догляду за
дитиною переплата становить 206,46 грн., а
за державною соціальною допомогою
малозабезпеченим сім'ям - 2642,42 грн.

4 грудня 2012 р. відповідачу припинено
виплату допомоги і направлено
повідомлення про необхідність
повернення надміру сплаченої суми.

14 грудня 2011 р. чоловік відповідача -
ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом. До спадкової
мали входять земельна ділянка в с.
Пересадівка Жовтневого району
Миколаївської області площею 0,26 га та
земельні ділянки в Жовтневому районі
Миколаївської області площею по 4,47 га.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що прийняття спадщини ОСОБА_2 не
вплинуло на сукупний дохід сім'ї
відповідача і не може бути підставою
для перерахунку державної допомоги.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, 125 Земельного кодексу
України.

За змістом ст. 125 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності на земельну ділянку виникає
з моменту державної реєстрації.

Статтею 126 Земельного кодексу України
передбачено, що право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

В контексті приписів п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" вбачається, що державна
реєстрація права власності на земельну
ділянку проводиться на підставі
державних актів на право власності на
земельну ділянку.

Отже, для набуття права власності на
земельну ділянку необхідно отримати
державний акт, а потім його
зареєструвати в органах Державної
реєстраційної служби України.

Таким чином, свідоцтво про право на
спадщину не є правовстановлюючим
документом щодо земельних ділянок., що
не було взято до уваги позивачем при
проведенні перерахунку допомоги.

Разом з тим, згідно довідки від 22
листопада 2013 року № 179 ОСОБА_2 не
отримував доходу від прийнятих ним у
спадщину земельних ділянок.

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що прийняття спадщини
ОСОБА_2 не вплинуло на сукупний дохід
сім'ї відповідача і не може бути
підставою для перерахунку державної
допомоги.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач надав суду належні докази
на підтвердження своїх заперечень
проти позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги Управління
соціального захисту населення
Жовтневої районної державної
адміністрації є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Жовтневої районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі № 814/4676/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян