Справа № 2а-15395/10/2070
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 березня 2014 року м.
Київ В/800/542/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

Борисенко І.В.

Вербицької О.В.

Кошіля В.В.

Моторного О.А.

Муравйова О.В.,

розглянувши заяву Харківської митниці
Міндоходів

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
30.10.2013

у справі № 2-а-15395/10/2070 (№ К/9991/28879/11)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
організація «Агросвіт»

до Харківської обласної
митниці

про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська митниця Міндоходів подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
30.10.2013, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
30.10.2013 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог надає
копії постанов Вищого
адміністративного суду України від
28.02.2008 та від 12.02.2009 та ухвал Вищого
адміністративного суду України від
03.02.2009, від 03.11.2009 та від 14.06.2012, в яких, на
його думку, відповідна норма права
застосована інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст.237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
тобто, об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту постанов Вищого
адміністративного суду України від
28.02.2008 та від 12.02.2009 та ухвал Вищого
адміністративного суду України від
03.02.2009, від 03.11.2009 та від 14.06.2012, наведених
заявником як приклад неоднакового
застосування судами норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, який у них
розглядався, відмінний від того, який є
у даній справі.

Отже, правовідносини у справі, щодо
якої подано заяву про перегляд судових
рішень, та у справах, на які посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Крім того, у справі, про перегляд якої
ставиться питання, суд касаційної
інстанції, з огляду на встановлені
судами обставини, дійшов висновку, що у
даному випадку встановлено
відсутність порушення позивачем вимог
нормативних приписів під час митного
оформлення імпортованого товару. При
цьому, судом касаційної інстанції
зазначено, що митний контроль після
завершення митного оформлення
можливий за умови обґрунтованої
підозри, що під час пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України було допущено порушення
законодавства України. Такий висновок
суду касаційної інстанції
узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України.

Так, Верховний Суд України у постанові
від 05.03.2013 за № 21-36а13 висловив свою
позицію стосовно того, що митний
контроль після завершення митного
оформлення можливий за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, правовідносини у справі, щодо
якої подано заяву про перегляд судових
рішень, та у справі, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, підстави для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Харківській митниці
Міндоходів у допуску справи для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 30.10.2013 у справі
№ 2-а-15395/10/2070 (№ К/9991/28879/11).

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
І.В. Борисенко

О.В. Вербицька

В.В. Кошіль

О.А. Моторний

О.В. Муравйов