Справа № 809/2451/13-а
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" березня 2014 р.
Справа № 809/2451/13-a

м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За у частю секретаря Дубінської І.В.,

представника відповідача Коваль Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Івано-Франківську справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Машинобудівний
завод «Автоливмаш» до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську про скасування
акту перевірки за №392 від 25.07.2013 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю ( далі-ТзОВ)
«Машинобудівний завод «Автоливмаш»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську про
скасування скасування акту перевірки
за № №392 від 25.07.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
наслідками планової перевірки,
зафіксованими в акті № 392 від 25.07.2013
року, УПФУ в м.Івано-Франківську
встановлено, що позивачем всупереч
вимогам п.8 ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» порушено
пропорційність сплати єдиного внеску
при виплаті зарплати за період з 01.042012
по 01.07.2013 року.

Із вказаними висновками органу
Пенсійного фонду позивач не
погоджується, так як виплата
заробітної плати працівникам у
вищезазначеному періоді
здійснювалася відповідно до договору
безпроцентної позики від фізичної
особи, яка призначена тільки на оплату
праці працівникам і не могла бути
використана на сплату платежів.

Позивач вказує, що причиною несплати
єдиного внеску є дебіторська
заборгованість його контрагентів та
вважає, що акт планової перевірки УПФУ
в м.Івано-Франківську за № 392 від 25.07.2013
року слід скасувати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, подала
клопотання про розгляд справи без
участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти заявлених позовних
вимог заперечила з підстав, викладених
у письмовому запереченні. Вказала, що
згідно приписів чинного законодавства
обов'язок щодо сплати єдиного внеску
не залежить від того, чи були
відповідні суми виплачені в якості
заробітної плати працівникам
підприємства. Крім того перевірку
органом Пенсійного фонду проведено у
відповідності до вимог чинного
законодавства та правомірно складено
акт за № 392 від 25.07.2013 року. За таких
обставин позовні вимоги представник
відповідача вважає необгрунтованими. В
задоволенні позову просила відмовити.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи позивача, вислухавши
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши подані докази, суд дійшов
до висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому останні до
задоволення не підлягають з наступних
мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. .

Згідно вимог ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами Украни, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Судом встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду в м.Івано-Франківську
проведено планову перевірку ТзОВ
«Машинобудівний завод «Автоливмаш»
щодо правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
соціального страхування за період з
01.04.2012 по 01.07.2013 року.

За наслідками перевірки складено
акт за № 392 від 25.07.2013 року, в якому
зафіксовано, що позивачем всупереч
приписам п.8 ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» порушено
пропорційність сплати єдиного внеску
при виплаті зарплати.

Згідно ст.ст 4, 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" ТзОВ
«Машинобудівний завод «Автоливмаш» с
платником єдиного внеску на
загальноообов' язкове державне
соціальне страхування та зобов'язане
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок в установлені строки та в
повному обсязі.

У відповідності до положення ст.1
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" єдиний
внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування- це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених
законодавством, прав застрахованих
осіб та членів їхніх сімей на
отримання страхових виплат( послуг) за
діючими видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Статтею 6 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначені
обов'язки платника єдиного внеску,
зокрема п, 1,4 ч. 2 зазначеної статті,
передбачено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок, подавати
звітність до територіального оріану
Пенсійною фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом їа погодженням з відповідними
фондами загальнообов'язкового
державного соціальною страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Відповідно до ч.8 ст.9 ЗУ «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування» передбачено, шо
платники єдиною внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у
пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, під час кожної виплати
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення), на суми якої
нараховується єдиний внесок, одночасно
з видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати нарахований на ці виплати
єдиний внесок у розмірі, встановленому
для таких платників (авансові платежі).

Так у відповідності до п. 12 ст. 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та ч. 12
ст.9 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування»
страхові внески , в т.ч.єдиний внесок
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Відповідно до ч. 5 ст.7 «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування»
єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, незалежно від джерел
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також від
того, чи виплачені такі суми фактично
після їх нарахування до сплати.

Таким чином приписами чинного
законодавства встановлено, що
обов'язок позивача щодо сплати єдиного
внеску не залежить від того, чи
відповідні суми були виплачені в
якості заробітної плати працівникам
підприємства.

Крім того як вбачається із приписів
чинного законодавства акт перевірки є
носієм доказової інформації при
виявлені контролюючим органом
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання, документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, а тому
оцінка акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

В ході судового розгляду не
встановлено жодних порушень вимог
чинного законодавства УПФУ в
м.Івано-Франківську при проведенні
перевірки ТзОВ «Машинобудівний завод
«Автоливмаш».

Крім того в судовому засіданні
представником відповідача вказано, що
жодних рішень на підставі
вищевказаного акту перевірки органом
Пенсійного фонду прийнято не було.

За таких обставин позовні вимоги є
необгрунтованими та в задоволенні
останніх слід відмовити.

На підставі ст.124 Конституції України ,
керуючись ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинстваУкраїни,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку.

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Кафарський В.В.

Постанова складена в повному
обсязі 19.03.2014 року.