Справа № 805/2617/14
Суддя: Дворников М.С.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р.
Справа № 805/2617/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Дворникова М.С.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Єнакієвської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та скасування вимоги
про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Єнакієвської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області про визнання дій по
нарахуванню єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, складанню
вимоги про сплату боргу № Ф-48 від 13.02.2014
незаконними та скасування цієї вимоги.

В обґрунтування позову зазначено, що
13.02.2014 Єнакієвською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області винесено вимогу про
сплату боргу № Ф-48, якою відповідно до
ст. 25 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
податковий орган вимагає від позивача
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 1218,67 грн. Позивач посилається
на те, що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.
Оскільки, позивач є пенсіонером за
віком, отримує відповідно до закону
пенсію, та застосовує спрощену систему
оподаткування то вважає вимогу про
сплату боргу протиправною. З вказаних
підстав просить задовольнити позов у
повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Через
відділ діловодства та документообігу
суду надав заяву про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. 06.03.2014 надав до суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що
відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, особи, які обрали
спрощену систему оподаткування, що
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримають відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №
1058-VI "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачені
умови призначення пенсії за віком, а
саме чоловіки - після досягнення віку 60
років, жінки - 55 років. Поняття
"пенсіонер" або "пенсіонер за віком"
законодавством не визначено. Таким
чином, знаходячись на спрощеній
системі оподаткування, якщо фізична
особа - підприємець є таким, що не досяг
пенсійного віку, повинен нараховувати
і сплачувати єдиний соціальний внесок.
На підставі викладеного просив суд
відмовити у задоволенні позову та
розглянути справу без своєї участі.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив таке.

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому
порядку Виконавчим комітетом
Єнакієвської міської ради Донецької
області 27.12.2010, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця Серії НОМЕР_2 (а.с.8), та
перебуває на обліку в Єнакієвської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Донецькій області та
застосовує спрощену систему
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_4 (а.с.9)

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_3, термін дії
якого - довічно (а.с.7) та відповідно до
довідки управління Пенсійного фонду
України в м. Єнакієве Донецької області
№ 4353 від 29.03.2013 отримує пенсію за віком
особам, зайнятим на підземних роботах
/ст. 14 ч.2/ (а.с. 10)

13.02.2014 року Єнакієвською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-48, за якою
відповідно до ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 повинен
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 1218,67 грн. (а.с. 11).

Вирішуючи справу по суті, суд виходить
з такого.

Правовідносини, з приводу яких виник
спір регулюються Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, (далі за текстом - Закон №2464-VI),
Законом України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі
за текстом - Закон №1788-ХІІ), Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 № 1058-ІV (далі за текстом -
Закон №1058-ІV).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI
(далі за текстом - Закон № 2464-VI)
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 2464-VI
передбачено, що особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1788-ХІІ
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону
встановлено, що за цим Законом
призначаються трудові пенсії за віком.

Згідно зі ст. 12 Закону №1788-ХІІ право на
пенсію за віком мають чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років.

Відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відповідно до пункту "б" ст. 13 цього
закону на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Таким чином, позивач є пенсіонером за
віком у розумінні наведених норм
законодавства.

Позивач зазначає, що між ним та
органами Пенсійного фонду України не
було укладено договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
тому позивач не є платником єдиного
внеску.

Отже, положення частини 4 ст. 4 Закону №
2464-VI передбачає звільнення від сплати
єдиного внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Як встановлено судом, позивач є
пенсіонером, а той факт, що йому
призначено пенсію на пільгових умовах
не доводить наявність в нього обов'язку
здійснювати сплату єдиного внеску до
органів доходів і зборів. Суд зазначає,
що на підставі статті 19 Конституції
України відповідач як суб'єкт владних
повноважень повинен діяти лише на
підставі законодавства. Положеннями
Закону № 2464-VI не передбачено обов'язку
особи у разі, якщо йому була призначена
пенсія на пільгових умовах,
здійснювати сплату єдиного внеску.
Також, такого застереження не містять й
інші приписи вказаного Закону.

За таких обставин, Єнакієвською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Донецькій області
незаконно винесено вимогу про сплату
боргу (недоїмки) № Ф-48 від 13.02.2014 року,
якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1
зобов'язано сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1218,67
грн. з огляду на що, ця вимога підлягає
скасуванню як протиправна, а позовні
вимоги в цій частині - задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині
визнання протиправними дій з
нарахування заборгованості (недоїмки)
з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № Ф-48 на суму
1218,67 грн., суд зазначає наступне.

Вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції. Здійснення дій являє
собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Самі по собі дії не
тягнуть за собою будь-яких правових
наслідків для особи. Правові наслідки
для позивача несуть акти
індивідуальної дії - вимога про сплату
боргу (недоїмки) зі сплати єдиного
внеску. Саме вона має вплив на його
права та інтереси. Виходячи із завдань
Кодексу адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення прав.

З огляду на вищевикладене, суд
зазначає, що вимоги позивача в цій
частині не підлягають задоволенню
через відсутність порушення прав діями
відповідача, а обраний позивачем
спосіб захисту в цій частині не
відповідає об'єкту порушеного права.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов ОСОБА_1 до
Єнакієвської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Донецькій
області про визнання дій
неправомірними та скасування вимоги
про сплату боргу (недоїмки) підлягає
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС
України підлягають стягненню
пропорційно задоволеним вимогам.

З урахуванням частини 3 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", а також того,
що відповідач звільнений від сплати
судового збору, суд присуджує з
Державного бюджету до стягнення на
користь позивача понесені ним витрати
зі сплати судового збору, що
підтверджені документально,
пропорційно задоволеним позовним
вимогам, тобто у розмірі 182,70 грн.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

П О С Т А Н
О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати
вимогу Єнакієвської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) від 13.02.2014 № Ф-48 зі сплати
єдиного внеску в розмірі 1218,67 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: 86400, АДРЕСА_1)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 182,70 (сто вісімдесят дві) гривні
70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Дворников М.С.