Справа № 521/14707/13-а
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/56/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 14» березня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Нейковій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
просив суд ухвалити рішення, яким
скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області від 15.04.2013
року №272 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
порушення п.4.3 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
за ст.188-42 ч.1 КУпАП. Позов обґрунтовано
тим, що він є власником квартири
розташованої за адресою АДРЕСА_1 і
після отримання ним
правовстановлюючих документів, не
проводив жодних перепланувань,
реконструкцій та інше, його
правовстановлюючі документи є чинними,
а приймаючи до уваги наявність
постанови Малиновського районного
суду м.Одеси від 29 травня 2013р. по справі
№521/4700/13а, якою скасовано постанову
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області №161 від 25.02.2013р. він
вважає, що не повинен був виконувати
припис №112 у зв'язку з чим притягнення
його до адміністративної
відповідальності є неправомірним, а
постанова Інспекції ДАБК №272 від
15.04.2013р. - незаконна і підлягає
скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилася, однак
надала до суду заяву в якій позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити з підстав зазначених у
адміністративному позові.

Представник відповідача Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області у судове
засідання, неодноразово не з'явився,
причину неявки суд не повідомив, про
дату, час та місце слухання справи був
сповіщений своєчасно та належним
чином.

З'ясувавши обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги та
правовідносини сторін, що випливають з
таких обставин, перевіривши доводи,
зазначені в позові наявними в справі
доказами, дослідивши матеріали справи,
надавши їм правову оцінку, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню повністю
виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 15
квітня 2013 року першим заступником
начальника Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Дробіним Андрієм
Георгійовичем за наслідником розгляду
матеріалів справи про адміністративне
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, - акту позапланової
перевірки та протоколу про
адміністративне правопорушення від
04.04.2013 року, було винесено постанову №
272 щодо притягнення до
адміністративної відповідальності та
штрафу у розмірі 6800 гривень ОСОБА_1 за
ст.188-42 ч.1 КУпАП, в якій зазначено, що
останній не виконав вимоги припису
Інспекції ДАБК в Одеській області №112
від 18.02.2012, чим порушив п.4.3 ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право
власності від 17.10.2012 року є власником
об'єкту нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1

Об'єкт, в цілому складається з
приміщень, загальною площею 34 кв.м.,
відображених у технічному паспорті від
21.09.2012р. Вказане Свідоцтво про право
власності, видане на підставі
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої
Інспекцією ДАБК в Одеській області від
19.09.2012р. № ОД , замість свідоцтва
про право власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради від 03.03.1999р. реєстр.кн.
№3-13674, зареєстрованого ОМБТІ та РОН від
04.11.1999р. під №452 стор.123ке. 312 пр.
Свідоцтво про право власності від
17.10.2012р, зареєстроване в Державному
реєстрі прав 26.10.2012р.

Згідно постанови Малиновського
районного суду м.Одеси від 29.05.2013 року
по справі №521/4700/13а, судом скасовано
постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області №161 від 25.02.2013р. по
справі про адміністративне
правопорушення, по якій було винесено
припис №112 від 18.02.2013р.

З описової частини постанови
Малиновського районного суду м.Одеси
від 29.05.2013 року по справі №521/4700/13а
вбачається, що позивач ОСОБА_1 не
погоджуючись з постановою Інспекції
ДАБК від 25.02.2013 року, якою він був
безпідставно притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.12 ст.96 КпАП України 26.03.2013р. звернувся
до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, станом на день винесення
оскаржуваної позивачем постанови
Інспекції ДАБК в Одеській області № 272
від 15.04.2013 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-42 КУпАП - у
провадженні Малиновського районного
суду м.Одеси перебувала справа про
скасування постанови Інспекції ДАБК
№161 від 25.02.2013р., по якій було винесено
припис №112 від 18.02.2013р. Крім того, ОСОБА_1
не був присутній при складанні
оскаржуваних документів, а отже, не
знав та не міг знати про наявність
таких документів. Про існування
зазначених документів позивач
дізнався отримавши їх у державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
25.07.2013 року.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений
можливості надати свої пояснення чи
зауваження та підписати зазначені
документи, йому не були роз'яснені
права та обов'язки.

Зазначені обставини свідчать про пряме
порушення норм статті 7 КпАП України,
яка зазначає, що ніхто не може бути
підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Разом з тим, судом взято до уваги той
факт, що підставою для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за оскаржуваною
постановою Інспекції ДАБК №272 від
04.04.2013р. слугувало те, що він не виконав
вимоги припису Інспекції ДАБК в
Одеській області №112 від18.02.2013р, по
адміністративній справі постанова по
якій скасована Малиновським районним
судом м.Одеси від 29.05.2013 року по справі
№521/4700/13а. У зв'язку з чим, суд дійшов
висновку про те, що позивач був
притягнути до адміністративної
відповідальності безпідставно.

Доводи позивача зазначені в
адміністративному позові відповідачем
не спростовані.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

При складенні оскаржуваних документів,
у тому числі постанови про
адміністративне правопорушення,
порушено вимоги ст. 256 КУпАП. Стаття
передбачає, що у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються, зокрема, пояснення особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності. Протокол
підписується особою, яка його склала, і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Жодна з цих обставин не була
застосована при складені протоколу та
оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» Державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що посадові особи
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю під час
перевірки мають безпосереднього
доступу до місць будівництва об'єктів,
проводити перевірку у відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів та правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, сертифікатів та іншої
документації.

Крім того, ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлює забезпечення діяльності
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю та
їх працівників відповідними засобами,
яке здійснюється в порядку щодо
виявлення у діях юридичних та фізичних
осіб правопорушення.

Отже, із досліджених судом письмових
доказів встановлено, що результати
перевірки неповно та не об'єктивно
свідчать про наявність у діях ОСОБА_1
вказаного вище правопорушення.

Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В Україні діє принцип верховенства
права.

Судове рішення (постанова) є
найважливішим актом правосуддя,
покликаним забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини, правопорядку та
здійснення проголошеного Конституцією
принципу верховенства права.

Суд, виконавши всі вимоги
адміністративно - процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Судове рішення (постанова) - це акт
судової влади, що здійснює захист
порушених або оскаржених прав громадян
і організацій шляхом підтвердження
наявності або відсутність
правовідносин і розпорядженням
відповідних дій в майбутньому.

Відповідач, у порушення норм ст. 280
КУпАП, згідно яких (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати
чи було вчинене адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративної відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, ї права а свободи
визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Судом враховується
положення ст. 55 Конституції України,
згідно з якою права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Статтями 11,71Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідност.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїми внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст.11 ч.2 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше, як за позовною заявою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених судом
фактів, оцінюючи надані сторонами по
справі докази у їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та
законними, а адміністративний позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова
про адміністративне правопорушення
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області № 272 від 15.04.2013 року
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-42
КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 287-289, 293 КУпАП України, ст.ст. 8-9, 17,
19, 69-71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
постанови по справ про адміністративне
правопорушення - задовольнити у
повному обсязі.

Постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області по справі про
адміністративне правопорушення № 272
від 15.04.2013 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-42 КУпАП, закрити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Рішення суду у справах з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень щодо притягнення
до адміністративної відповідальності
є остаточним і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ