Справа № 810/6382/13-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6382/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковича В.Ю., Собківа
Я.М.,При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_5 пред'явив позов до
Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області та просить визнати
протиправними і скасувати податкові
повідомлення-рішення від 19.11.2013 р.
№/2350; №/2351; №/2352.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким відмовити у задоволені позовних
вимог позивачу. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі наказу Білоцерківської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області №598
від 25.10.2013 р., відповідачем проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 з питань своєчасності,
достовірності повноти нарахування та
сплати передбачених Податковим
кодексом України податків та зборів,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами),
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період 01.06.2013 р. по 31.08.2013 р. За
результатами перевірки складено Акт
перевірки в якому зафіксовані виявлені
порушення.

Перевіркою правильності обчислення
податку на доходи фізичних осіб,
виплачених працівникам підприємства
за період з 01.06.2013 р. по 31.08.2013 р.
встановлено, що підприємцем податок на
доходи фізичних осіб, при виплаті
заробітної плати, утримувався з
застосуванням податкової соціальної
пільги. Заяви працівників на
застосування податкової соціальної
пільги згідно наданого пояснення
позивача відсутні. При наданні
податкової соціальної пільги
необхідно керуватись вимогами ст.169
Податкового кодексу України.

Перевіркою правильності утримання
податку на доходи фізичних осіб,
виплачених працівникам, встановлено
порушення п.п. 169.2.2, п. 169.2, ст.169
Податкового кодексу України, а саме,
надання податкової соціальної пільги
найманим працівникам без отримання
заяви від платників податку про
застосування податкової соціальної
пільги за період з 01.06.2013 р. по 31.08.2013 р.
та п.п. 168.1, ст.168 Податкового кодексу
України, а саме: не дотримано податок з
доходів фізичних осіб з виплаченої
заробітної плати найманим працівникам
за період з червня 2013 року по серпень 2013
року.

Крім того, згідно наданих матеріалів
територіальної державної інспекції з
питань праці у Київській області
фізична особа-підприємець ОСОБА_5
протягом червня-серпня 2013 року частину
заробітної плати шістьом найманим
працівникам виплачував в «конвертах».

Таким чином, перевіркою встановлено
порушення вимог абз. «а» п. 176.2 ст.176, п.п.
168.1.1 п.168.1, п.п.168.4.5 п.168.4 ст. 168, до п.297.3
ст.297 Податкового кодексу України:
неутримання та неперерахування до
бюджету податку з доходів фізичних
осіб на заробітну плату в «конверті» в
сумі 1915,35 грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, а саме:
№/2350 за яким до Позивача
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 3758,03 грн., за
порушення вимог ст.п.п.168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 п.
168.3 п. п. 168.4.5 п 168.4 ст. 168, п. п. 169.2.2 п. 169.2
ст. 169, п.176.2 ст. 176 , п.297.3 ст. 297 ПК України;
№/2351 за порушення абз. «б» п.176.2 ст.
176 Податкового кодексу України, яким до
Позивача застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 510,00 грн.
за порушення вимог абз. «б» п.176.2 ст.176 ПК
України; №/2352 за порушення п.7,8 ст.9
Закону України №2464 -VI від 08.07.2010 р. «Про
збір та облік єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким до
Позивача застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 6460,52 грн.
за порушення згідно з п.З ст.9, ч.3 п.11 ст.
25 Закон України №2464-6 від 08.07.2010 р. «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття податкових
повідомлень-рішень відповідачем суду
не доведена, суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 є суб'єктом підприємницької
діяльності. Реєстрація ФОП здійснена
згідно рішення Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради від 11.12.2002
р. №0014232. Основним видом
господарської діяльності позивача є
установлення столярних виробів (КВЕД
43.32).

Як вбачається з Акту перевірки, згідно
наданих позивачем для перевірки
документів та матеріалів
територіальної державної інспекції з
питань праці у Київській області,
фізична особа-підприємець ОСОБА_5
використовував протягом червня-серпня
2013 року найману працю восьми
працівників (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13).

Судом встановлено, що між позивачем та
працівниками укладені трудові
договори.

Згідно розрахунково-платіжних
відомостей за червень-серпень 2013 р.
позивач проводив нарахування
заробітної плати найманим працівникам.

Так, фонд оплати праці за червень 2013
року становив 2 600,00 грн. Нараховано ЄСВ
3,6% - 93,60 грн., податку з доходів фізичних
осіб - 0,00 грн., ЄСВ 38,52% - 1001,52 грн.
Сплачено за червень 2013 року ЄСВ 3,6% - 93,60
грн.( п/д 179 19.07.2013 р.), податку з доходів
фізичних осіб - 0,00 грн., ЄСВ 38,52% - 1001,52
грн. (п/д №180 від 19.07.2013р.)

Фонд оплати праці за липень 2013 року
становив 2360,00 грн. Нараховано ЄСВ 3,6% -
84,96 грн., податку з доходів фізичних
осіб - 0,00 грн., ЄСВ 38,52% - 909,07 грн. Сплачено
за липень 2013 року ЄСВ 3,6% - 84,96 грн. (п/д
№142 від 15.08.13), податку з доходів
фізичних осіб - 0,00 грн., ЄСВ 38,52% - 909,07 грн.
(п/д №143 від 15.08.13).

Фонд оплати праці за серпень 2013 року
становив 2640,00 грн. Нараховано ЄСВ 3,6% -
95,04 грн., податку з доходів фізичних
осіб - 7,97 грн., ЄСВ 38,52% - 1016,93 грн.
Сплачено за серпень 2013 року ЄСВ 3,6% - 95,04
грн. (п/д№149 від 20.09.13), податку з доходів
фізичних осіб - 0,00 грн., ЄСВ 38,52% -1016,93 грн.
(п/д№150 від 20.09.13 ).

Згідно п.169.1. ст.169 ПК України з
урахуванням норм абзацу першого
підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті
платник податку має право на зменшення
суми загального місячного
оподатковуваного доходу, отримуваного
від одного роботодавця у вигляді
заробітної плати, на суму податкової
соціальної пільги:

Згідно п.п.169.2.1. п.п.169.2 ст.169 ПК України
податкова соціальна пільга
застосовується до нарахованого
платнику податку місячного доходу у
вигляді заробітної плати тільки за
одним місцем його нарахування
(виплати).

Згідно п.п.169.2.2. п.п.169.2 ст.169 ПК України
платник податку подає роботодавцю
заяву про самостійне обрання місця
застосування податкової соціальної
пільги.

Податкова соціальна пільга починає
застосовуватися до нарахованих
доходів у вигляді заробітної плати з
дня отримання роботодавцем заяви
платника податку про застосування
пільги та документів, що підтверджують
таке право. Роботодавець відображає у
податковій звітності всі випадки
застосування або незастосування
податкової соціальної пільги згідно з
отриманими від платників податку
заявами про застосування пільги, а
також заявами про відмову від такої
пільги.

Судом встановлено, що соціальна пільга
позивачем застосовується відповідно
до заяв працівників копії яких наявні у
матеріалах справи (разом із копією
паспортів), а саме: Заяви про
застосування податкової соціальної
пільги ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Крім цього, правомірність застосування
позивачем податкової соціальної
пільги підтверджується Податковим
розрахунком сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за 2 квартал 2013 р. (форма 1ДФ)

Крім цього, у матеріалах справи
відсутні належні докази які
підтверджують факт виплати позивачем
заробітної плати своїм працівникам у
«Конвертах», що призвело до несплати
податкового податку та збору.

В то й же час у матеріалах справи є
докази, які свідчать про те, що
вищевказані працівники у червні-серпні
2013 року за сімейними обставинами брали
відпустку за власний рахунок.

Згідно ст.26 Закону України «Про
відпустки» від 15.11.1996 р. №504/96-ВР за
сімейними обставинами та з інших
причин працівнику може надаватися
відпустка без збереження заробітної
плати на термін, обумовлений угодою між
працівником та власником або
уповноваженим ним органом, але не
більше 15 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI
визначено, що платниками єдиного
внеску є зокрема фізичні особи -
підприємці, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором тощо.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - єдиний внесок
нараховується на суму нарахованої
заробітної плати, а тому твердження
відповідача щодо нарахування та сплати
внеску на підставі даних Держстату
України щодо середньої заробітної
плати у галузі є неправомірним, що не
ґрунтується на нормах законодавствах.

Статтею 167 ПК України визначено ставку
податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 15%.

Згідно п.п.168.1.1. п.168.1 ст.168 ПК України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Враховуючи те, що працівники
знаходились у відпусті без збереження
заробітної плати, то у позивача був
відсутній обов'язок щодо нарахування,
утримання, сплати податкового податку
та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки у
працівників був відсутній дохід.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.