Справа № 2а-2508/13095/11
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Соловей В. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України у
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації на
постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Козелецькому районі Чернігівської
області та управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про зобов'язання провести
перерахунок та виплату коштів,
визначених ст. ст. 37, 48, 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 30.03.2012 року позовні вимоги
задоволено за період з 19.09.2010 року по
22.07.2011 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на їх думку, судове рішенням
та постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута у
відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів знаходить, що апеляційні скарги
не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач віднесений до 2
категорії осіб, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
перебуває на обліку у відповідачів.

Згідно ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»особам,
віднесеним до категорії 2,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - 30 % мінімальної пенсії за
віком.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у розмірі 30%
від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії,
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Всупереч ст. ст. 37, 48, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивачу кошти виплачувались
відповідно до Постанов Кабінету
Міністрів України та Закону України
«Про державний бюджет на відповідний
рік».

З огляду на те, що Закон України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановами Кабінету Міністрів
України, відповідачі неправомірно
виплачували передбачені кошти в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
ст. 37, 51, 48 зазначеного Закону.

Отже, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок та виплату коштів у
розмірах, визначених ст. ст. 37, 48, 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційні скарги
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст.183-2 КАС
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

На підставі викладеного,
враховуючи, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, керуючись ст. ст.
197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України у
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
залишити без задоволення, а постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 30.03.2012 року -
без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.