Справа № 826/7483/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/7483/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Власенкова О.О.;
Суддя-доповідач:Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Міністерства праці та соціальної
політики України про скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Міністерства праці та
соціальної політики України (далі -
Мінсоцполітики) про:

1) скасувати листи Мінсоцполітики
від 11.03.2013 р. №1014/0/10-13/039 та від 01.04.2013 р.
№1107/0/039/13-36;

2) зобов'язати відповідача
прийняти рішення - правозастосовний
акт, яким застосувати норму права ч. 3
ст. 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» з 01.10.2010 р. на виконання постанови
Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р.
№889 (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС
України) і цим же рішенням встановити
наявність у сфері суспільних відносин
з питань пенсійного забезпечення
позивача таких обставин:

- в державі з 02 жовтня 2010 року
виникли та тривають правовідносини
(зміна пенсійних правовідносин) на
підставі норми права частини 3 статті 63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у зв'язку з наявністю юридичного
факту постанови Кабінету Міністрів
України від 22 вересня 2010 року №889;

- громадянин України ОСОБА_3 має
право брати участь у цих
правовідносинах, і йому надане
суб'єктивне право, можливість певної
поведінки, передбаченої нормою права
частиною 3 статті 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
червня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказану постанову позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач звернувсяся до народного
депутата України Бобкова О.М. та
першого заступника Голови
депутатської фракції Партії регіонів
Чечетова М.В. з питань, пов'язаних із
включенням до складу грошового
забезпечення колишніх
військовослужбовців для перерахунку
пенсії грошової винагороди, яка
виплачується військовослужбовцям з 01
жовтня 2010 року відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Питання
грошового забезпечення окремих
категорій військовослужбовців
Збройних Сил, Державної прикордонної
служби, внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ та осіб
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
Міністерства надзвичайних ситуацій»
від 22.09.2010 р. №889.

У зв'язку з надісланням
вказаних звернень для розгляду
Мінсоцполітики, листами від 11.03.2013 р.
№1014/0/10-13/039 та від 01.04.2013 р. №1107/0/039/13-36
Мінсоцполітики повідомило позивача
про відсутність законодавчо
визначених підстав для врахування
такої щомісячної додаткової грошової
винагороди до складу грошового
забезпечення для призначення та
перерахунку пенсій.

Відповідно до пп. 3 п. 4
Положення про Мінсоцполітики,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 02.11.2006 р. №1543,
Міністерство здійснює державний
нагляд у сфері соціального
страхування, а також за додержанням
вимог законодавства щодо призначення
(перерахунку) і виплати пенсій у
солідарній системі, взаємодії
Пенсійного фонду України з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, контроль за
виконанням Пенсійним фондом України
його функцій.

Згідно пункту 7 вказаного
Положення, Міністерство в межах своїх
повноважень на основі та на виконання
актів законодавства видає накази,
організовує і контролює їх виконання.
Нормативно-правові акти Міністерства
підлягають реєстрації в установленому
законодавством порядку. Рішення
Міністерства, прийняті в межах його
повноважень, обов'язкові для виконання
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами та організаціями усіх форм
власності і громадянами.

Статтею 17 КАС України визначена
компетенція адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних справ
щодо оскарження рішень суб'єкта
владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
предметом оскарження в
адміністративному суді можуть бути
рішення суб'єкта владних повноважень -
нормативно правові акти чи акти
індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів
справи, листи Мінсоцполітики від 11.03.2013
р. №1014/0/10-13/039 та від 01.04.2013 р. №1107/0/039/13-36
не є нормативно-правовим актом,
оскільки не встановлюють норм
загальнообов'язкової поведінки.

Рішенням Конституційного суду України
№2-зп від 23 червня 1997 року надане
визначення ненормативного правового
акту (акту індивідуальної дії) -
рішення, що містять не загальні правила
поведінки, а конкретні приписи,
звернені до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію.

Тобто, акт індивідуальної дії повинен
містити конкретні приписи
обов'язкового характеру та створювати
юридичні наслідки, чого зазначені
листи Мінсоцполітики також не містять.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що вимоги
в частині скасування листів
Мінсоцполітики від 11.03.2013 р. №1014/0/10-13/039
та від 01.04.2013 р. №1107/0/039/13-36 не підлягають
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Разом з тим, суд першої інстанції не
врахував положення пункту 1 частини 1 та
частини 2 статті 109 КАС України,
відповідно до яких суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Про
відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі суддя
постановляє ухвалу

Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

В порушення зазначених норм КАС
України, судом першої інстанції не
постановлено ухвали про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі та не закрито
провадження у справі в частині вимог
щодо скасування вказаних листів
Мінсоцполітики, а тому відповідно до
положень ч. 1 ст. 203 КАС України
провадження у справі підлягає закриттю
судом апеляційної інстанції.

Щодо вимог про зобов'язання
відповідача прийняти рішення -
правозастосовний акт на виконання
приписів ч. 3 ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» та на виконання постанови
Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р.
№889, колегія суддів зазначає наступне.

Прийняття рішень на виконання
наданих законодавством повноважень
належить виключно до дискреційних
повноважень суб'єкта владних
повноважень, при цьому суд не може
підміняти інший орган державної влади
та перебирати на себе повноваження
щодо вирішення питань, які
законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади. Зобов'язання суб'єкта владних
повноважень прийняти відповідне
рішення виходить за межі завдань
адміністративного судочинства, а тому
така вимога позивача не підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позову в частині
вимог про скасування листів
Мінсоцполітики, а тому апеляційну
скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити
частково, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
червня 2013 року в частині щодо вимог про
скасування листів Мінсоцполітики -
скасувати та в цій частині вимог
провадження у справі закрити, оскільки
постанова ухвалена з порушенням норм
процесуального права. В іншій частині
постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 203,
205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
червня 2013 року - в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_3 щодо вимог
про скасування листів Міністерства
праці та соціальної політики України
від 11.03.2013 р. №1014/0/10-13/039 та від 01.04.2013 р.
№1107/0/039/13-36 - скасувати та в цій частині
позовних вимог провадження у справі
закрити.

В іншій частині постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19 червня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.