Справа № 802/4302/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4302/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

12 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю секретаря судового
засідання: Копійчук О.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Мавроді Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
про стягнення середнього заробітку , -

В С Т А Н О В И В :

до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_2 з позовом про стягнення з
Вінницької митниці Міністерства
доходів і зборів України заробітку за
час вимушеного прогулу з 07 вересня 2011
року по 05 вересня 2013 року.

17 січня 2014 року постановою Вінницького
окружного адміністративного суду у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить суд скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали доводи
апеляційної скарги та просили суду її
задовольнити.

Натомість, представник відповідача
просив залишити апеляційну скаргу без
розгляду з підстав, викладених в
письмових запереченнях вх. № 3110/14 від 13
лютого 2014 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, позивача
та його представника, представника
відповідача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення у даній
справі в межах апеляційної скарги у
відповідності до частини 1 статті 195 КАС
України, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом І інстанції, на
виконання постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 16
липня 2007 року, відповідно до наказу
Вінницької митниці від 09 жовтня 2007 року
№ 172-к ОСОБА_2 поновлений на посаді
начальника відділу номенклатури та
класифікації товарів з 17 лютого 2007
року.

12 квітня 2010 року згідно з наказом
Вінницької митниці від 09 квітня 2010 року
№ 58-к "Про переведення ОСОБА_2", на
підставі заяви позивача, його
призначено на посаду провідного
інспектора відділу номенклатури та
класифікації товарів тимчасово, до
виходу на роботу ОСОБА_5, яка
знаходилася у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

У зв'язку із змінами в структурі та
штатному розписі Вінницької митниці,
затвердженому на 2010 рік Головою
Держмитслужби України, наказом
Вінницької митниці від 10 червня 2010 року
№ 103-к «Про переведення працівників
митниці», позивач був переведений на
посаду провідного інспектора сектора
номенклатури та класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів на умовах
строкового трудового договору до
виходу на роботу ОСОБА_5, яка
знаходилася у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

З 04 липня 2011 року з позивачем, на
підставі заяви від 07 липня 2011 року,
відповідно до наказу Вінницької
митниці від 18 липня 2011 року № 272-к,
продовжено дію строкового трудового
договору на посаді провідного
інспектора сектора номенклатури
класифікації товарів відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів на період відпустки без
збереження заробітної плати для
догляду за дитиною віком до 6-ти років
ОСОБА_5, до фактичного виходу її на
роботу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звільнено
22 липня 2011 року з посади провідного
інспектора сектора номенклатури та
класифікації товарів відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів, яку він обіймав на умовах
строкового трудового договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся із адміністративним
позовом до суду та постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2011 року визнано протиправним та
скасовано наказ Голови Державної
митної служби України від 16 лютого 2007
року № 170-к "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності" в
частині припинення перебування в
митних органах та звільнення з посади
ОСОБА_2 та наказ Вінницької митниці від
22 липня 2011 року № 275-к "Про накази, що
втратили чинність" в частині
проведення розрахунку, а також
зобов'язано відповідачів поновити
позивача на посаді та стягнути
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 22 липня 2011 року по 06 вересня
2011 року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року апеляційну скаргу Вінницької
митниці задоволено, постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2011 року скасована та прийнята нова,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05 вересня 2013 року касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволена, постанова
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року скасована, а постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2011 року залишена в силі.

У зв'язку із вказаним, позивач вважає,
що перебіг строку вимушеного прогулу
становить з 22 липня 2011 року по 05 вересня
2013 року, тобто, по день прийняття Вищим
адміністративним судом України
рішення по справі

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що у
період з 07 вересня 2011 року по 05 вересня
2013 року позивач у трудових відносинах
із Вінницькою митницею не перебував та
відповідно роботу не виконував,
заробітна плата йому не
нараховувалась, а тому жодних порушень
з його прав зі сторони відповідача не
було.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05 вересня 2013 року,
постанова Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2011 року залишена в силі. колегія суду
вважає з доцільне задовольнити позовні
вимоги позивача за період з 22 липня 2011
року по 06 вересня 2011 року.

Відповідно до наказу Вінницької
митниці від 19 вересня 2011 року № 387-к
ОСОБА_5 приступила до виконання своїх
обов'язків.

Згідно ст. 23 КЗпП України трудовий
договір може бути: 1) безстроковим, що
укладається на невизначений строк; 2) на
визначений строк, встановлений за
погодженням сторін; 3) таким, що
укладається на час виконання певної
роботи.

Строковий трудовий договір
укладається у випадках, коли трудові
відносини не можуть бути встановлені
на невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та
в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
підставами припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2 і
3 статті 23), крім випадків, коли трудові
відносини фактично тривають і жодна з
сторін не поставила вимогу про їх
припинення.

Враховуючи вищевикладене, позивач
знав, що він виконує обов'язки
провідного інспектора сектора
номенклатури та класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів на строк
перебування ОСОБА_5 у відпустці по
догляду за дитиною.

Таким чином, колегія суду вважає, що має
позивач право на задоволення позовних
вимог лише за період з 07 вересня 2011
року - з дня, до якого рішенням суду вже
вирішено питання про стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, до дня припинення дії
укладеного на визначений термін
трудового договору у зв'язку із виходом
на роботу ОСОБА_5, а саме, по 18 вересня
2011 року.

Позивачем не доведено, що починаючи з 19
вересня 2011 року він мав можливість
продовжувати трудові відносини з
відповідачем. Тому, у суду відсутні
підстави зараховувати період з 19
вересня 2011 року як час вимушеного
прогулу.

Однак, враховуючи, що позивач не вказує
у позовних вимогах суму, яку необхідно
стягнути в якості заробітку за час
вимушеного прогулу, а суд позбавлений
повноважень вираховувати таку суму,
колегія суду відмовляє у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Водночас, для повного захисту
прав позивача постановляє зобов'язати
Вінницьку митницю Міндоходів України
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
заробіток за час вимушеного прогулу з 07
вересня 2011 року по 18 вересня 2011 року.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення не
повно з'ясував обставини справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а відтак, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Вінницьку митницю
Міндоходів України нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 заробіток за час
вимушеного прогулу з 07 вересня 2011 року
по 18 вересня 2011 року".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "18" березня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.