Справа № К/9991/34902/11-С
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/34902/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
скасування наказів та розпорядження,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
скасування наказів та розпорядження,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_3 просять постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2011 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач працював в
органах митної служби з 14 червня 1990
року, з 07 травня 2009 року і по день
звільнення - інспектором відділу
митного оформлення №3 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці.

Розпорядженням начальника Львівської
митниці «Про проведення перевірки» від
09 квітня 2010 року №129-р зобов'язано
провести перевірку правомірності
здійснення 09 квітня 2010 року
митного контролю та митного оформлення
транспортного засобу марки
«Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1, з
товаром «шини», який переміщувався на
митну територію України через
міжнародний пункт пропуску для
автомобільного сполучення
«Шегині-Медика».

Актом за результатами перевірки від 09
квітня 2010 року встановлено, що 09 квітня
2010 року о 07:00 год. заступником
начальника митниці на МАПП «Шегині»
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці при виїзді з пункту пропуску
було зупинено та затримано
транспортний засіб марки «Фольксваген
Пассат», р.н. НОМЕР_1, яким керувала
громадянка України ОСОБА_4, котрій був
надано контрольний талон серії НОМЕР_2
на в'їзд в Україну по смузі «червоний
коридор», в якому проставлені відбитки
про завершення процедури митного
оформлення ОПН №376 (т.в.о. інспектора
ЧМО №3 ВМО № 1 митного поста
«Мостиська» ОСОБА_2) та представника
Державної прикордонної служби. В ході
візуального огляду, в салоні
автомобіля було виявлено 4 бувших у
вжитку шини до вантажного автомобіля,
вага яких складає 240 кг. Загальна сума
митних платежів, яка підлягала б
стягненню при здійсненні належного
митного оформлення цих товарів,
становить 600,98 грн. Запропоновано
припинити державну службу ОСОБА_2 за
порушення Присяги державного
службовця, що полягало в несумлінному
виконанні своїх службових обов'язків
та недотриманні законів України.

Наказом Державної митної служби
України «По особовому складу митних
органів» від 30 квітня 2010 року №736-к за
порушення Присяги державного
службовця, що виявилося у несумлінному
виконанні службових обов'язків та
порушенні вимог законодавства з питань
митної справи, припинено перебування
на державній службі в митних органах
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» та звільнено ОСОБА_2 в перший
робочий день після закінчення
тимчасової непрацездатності з посади
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції, з
рішенням якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з
доведеності факту неналежного митного
контролю та митного оформлення товарів
та транспортних засобів позивачем, що
призвело до неповноти справляння
митних платежів, а відтак - із
правомірності дій відповідачів та
оскаржуваних наказів. Порушення
Присяги державного службовця
виявилося у недодержанні вимог
законодавства України з питань митної
справи та несумлінному виконанні
позивачем службових обов'язків на
займаній ним посаді. Тому вчинені ним
порушення є наслідком невідповідності
займаній посаді за моральними та
діловими якостями державного
службовця.

Проте, колегія суддів касаційної
інстанції не може погодитись з такими
висновками судів попередніх інстанцій
виходячи з наступного.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ними не регулюється, - Законом України
«Про державну службу». Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Дисциплінарного статуту митної служби
України. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 зазначеного Закону є
крайнім заходом відповідальності
державного службовця за порушення
службової дисципліни, який виходить за
межі дисциплінарної відповідальності,
тому неможливість застосування до
посадової особи митної служби
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим. Розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Також необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічна правова позиція була
висловлена і Верховним Судом України у
постанові від 21 травня 2013 року у справі
№21-403а12.

В свою ж чергу, приймаючи оскаржувані
рішення, суди попередніх інстанцій не
звернули увагу на те, що оскаржуваний
наказ Державної митної служби України
№736-к від 30 квітня 2010 року не
конкретизує вчинення позивачем
порушення, яке можна кваліфікувати як
порушення ним Присяги.

Враховуючи те, що в оскаржуваних
наказах вказано, що позивач порушив
Присягу державного службовця, що стало
можливим внаслідок несумлінного
виконання ним своїх службових
обов'язків та недотримання
законодавства з питань митної справи,
колегія суддів вважає, що припинення
державної служби за цих обставин не
передбачено законодавством, яке було
застосовано відповідачами.

Разом з тим, застосувавши за вчинення
дій положення пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» (порушення Присяги), які
кваліфіковані як неналежне
(несумлінне) виконання ОСОБА_2 своїх
посадових обов'язків, тобто є
порушенням службової дисципліни
відповідно до визначення статті 21
Дисциплінарного статуту митної служби
України, відповідачі тим самим
позбавили позивача права на належний
захист своїх законних прав та
інтересів відповідно до положень
розділу 4 Дисциплінарного статуту
митної служби України.

При цьому неможливість застосування
щодо позивача положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України відповідачами не мотивовано.

Вказані порушення норм матеріального
та процесуального права не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції з
урахуванням положень статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства щодо
відсутності можливості досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судових рішеннях, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, що відповідно до
вимог статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень і направлення справи на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
скасування наказів та розпорядження,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Державної
митної служби України, Львівської
митниці про скасування наказів та
розпорядження, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.М. Заїка

судді:
О.П. Стародуб

І.В. Штульман