Справа № 2а-3515/09/1370
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/25388/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Лосєва А.М., Бившевої
Л.І., Цвіркуна Ю.І.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сокальському
районі Львівської області Державної
податкової служби

на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
23.02.2010

та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.12.2011

у справі № 2а-3515/09/1370 (19208/10/9104)

за позовом Державного
підприємства «Львіввугілля»

до Державної податкової інспекції
у Сокальському районі Львівської
області

про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23.02.2010,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.12.2011, позов задоволено, скасовано
податкове повідомлення-рішення від
07.09.2005 № 000247231/2.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій, та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу податкового органу, в
якій наводить доводи законності та
обґрунтованості оскаржуваних судових
рішень.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, щопредставниками
податкового органу проведено
документальну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
28.01.2003 по 31.03.2004, за результатами якої
14.04.2005 складено акт № 200/23-136/32323256 (надалі
акт).

На підставі акта відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
07.09.2005 № 000247231/2, яким визначено позивачу
податкове зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 748 327,50 грн., у
т.ч. 498 885,00 грн. - основного платежу та 249
442,50 - штрафних (фінансових) санкцій.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ДП «Львіввугілля» засноване
на державній власності, згідно наказу
Міністерства палива та енергетики
України від 24.12.2002 № 751 «Про
реорганізацію ВАТ ДХК «Львіввугілля»,
є юридичною особою та правонаступником
реорганізованих державних відкритих
акціонерних товариств, в тому числі і
ДВАТ «Шахта «Великомостівська».

Згідно положення про шахту
«Великомостівська» ДП «Львіввугілля»,
затвердженого наказом ДП
«Львіввугілля» від 12.02.2003 № 1, шахта
«Великомостівська» є відокремленим
підрозділом ДП «Львіввугілля», не є
юридичною особою, самостійно нараховує
та сплачує податки та інші
загальнообов'язкові платежі, крім
податку на додану вартість та податку
на прибуток.

Згідно висновків акта податковим
органом під час перевірки виявлено
факт подання позивачем у II кварталі 2003
року податкової звітності з
відображенням фінансово-господарської
діяльності усіх структурних
підрозділів без попереднього подання
до податкового органу повідомлення про
сплату консолідованого податку на
прибуток, а саме до 01.07.2002 та до 01.07.2003.

Судами встановлено, що ДП
«Львіввугілля» повністю сплатило
самостійно задекларовану суму
консолідованого податку на прибуток за
2004 рік. За 2003 рік консолідований
податок на прибуток не нараховувався в
зв'язку із збитками, які склали 5 377 500,00
грн.

Дані обставини підтверджуються
наданими позивачем документами, а саме:
довідкою про сплату заборгованості по
реструктуризованих платежах, яка
виникла станом на 01.01.2005 з податку на
прибуток, відповідно до Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» у 2008 - 2009 роках по
ДП«Львіввугілля», копією договорів про
реструктуризацію податкового боргу
(без пені та штрафних санкцій) № 1 від
21.03.2007, № 6 від 29.12.2006, № 1 від 07.07.2006 та
копією відповідних платіжних доручень
№ 10681 від 28.08.2008, 11958 від 30.09.2008, № 45 від
28.11.2008, № 7 від 09.01.2009 та № 19 від 02.02.2009.

Відповідно до підпункту 2.1.3 пункту 2.1
статті 2 Закону України від28.12.1994 №
334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (надалі - Закон України
«Про оподаткування прибутку
підприємств»), який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
платниками податку на прибуток є філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку (далі
філії), зазначених у підпункті 2.1.1 цього
пункту, що не мають статусу юридичної
особи, розташовані на території іншої,
ніж такий платник податку,
територіальної громади.

Платник податку, який має такі філії,
може прийняти рішення щодо сплати
консолідованого податку та сплачувати
податок до бюджетів територіальних
громад за місцезнаходженням філій, а
також до бюджету територіальної
громади за своїм місцезнаходженням,
визначений згідно з нормами цього
Закону та зменшений на суму податку,
сплаченого до бюджетів територіальних
громад за місцезнаходженням філій.

Сума податку на прибуток філій за
відповідний звітний (податковий)
період визначається розрахунково
виходячи із загальної суми податку,
нарахованого платником податку,
розподіленого пропорційно питомій
вазі суми валових витрат філій та
амортизаційних відрахувань,
нарахованих по основних фондах такого
платника податку, які розташовані за
місцезнаходженням філії, у загальній
сумі валових витрат та амортизаційних
відрахувань цього платника податку.

Вибір порядку сплати податку на
прибуток, визначеного цим підпунктом,
здійснюється платником податку
самостійно до 1 липня року, що передує
звітному, про що повідомляються
податкові органи за місцезнаходженням
такого платника податку та його філій
(відокремлених підрозділів). Зміна
порядку сплати податку протягом
звітного року не дозволяється. При
цьому філії (відокремлені підрозділи)
подають податковому органу за своїм
місцезнаходженням розрахунок
податкових зобов'язань щодо сплати
консолідованого податку, форма якого
встановлюється центральним органом
державної податкової служби України,
виходячи з положень цього підпункту.

Згідно з пунктом 8 Порядку складання
розрахунку податкових зобов'язань щодо
сплати консолідованого податку на
прибуток підприємства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 68 від 10.02.2003,
дані обліку новостворених філій
враховуються при розрахунку
консолідованого податку, починаючи з
того звітного (податкового) періоду,
коли вони були створені.

Судами встановлено, що ДП
«Львіввугілля» є платником
консолідованого податку на прибуток
підприємств з моменту створення. Перша
декларація з податку на прибуток
подана позивачем одразу після
створення підприємства за II квартал 2003
року з урахуванням податкових
зобов'язань відокремлених підрозділів
(тобто консолідована декларація).

А відтак, суди правильно зазначили, що
дана обставина спростовує твердження
відповідача про обов'язок ДП
«Львіввугілля» повідомити
Червоноградську ОДПІ у Львівській
області про перехід на консолідовану
сплату податку на прибуток, оскільки
переходу не відбулось, державне
підприємство з моменту створення
обрало консолідований порядок сплати
податкових зобов'язань податку на
прибуток.

Таким чином, оскільки, діюче на час
виникнення спірних правовідносин,
податкове законодавство не
передбачало обов'язку новоствореному
суб'єкту господарювання повідомляти
органи державної податкової служби про
сплатуподатку на прибуток у
консолідованомупорядку, висновки
податкового органу про порушення
підпункту 2.1.3 пункту 2.1 статті 2 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та Порядку складання
розрахунку податкових зобов'язань щодо
сплати консолідованого податку на
прибуток підприємства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 68 від 10.02.2003 є
безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій правомірно скасовано
податкове повідомлення-рішення від
07.09.2005 № 000247231/2.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте
податковий орган цього обов'язку не
виконав.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного рішення, судом
апеляційної інстанції були порушені
норми матеріального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сокальському
районі Львівської області Державної
податкової службизалишити без
задоволення.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23.02.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.12.2011у
справі № 2а-3515/09/1370 (19208/10/9104)залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236- 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Ю.І.
Цвіркун