Справа № 2а-9896/11/1270
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/4610/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року у справі за позовом Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, третя
особа - Публічне акціонерне товариство
«Групова збагачувальна фабрика
«Луганська», про зобов'язання вчинити
певні дії,

встановила:

У жовтні 2011 року Луганське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулося до суду з
позовом до Артемівського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції, третя особа - Публічне
акціонерне товариство «Групова
збагачувальна фабрика «Луганська», в
якому просило скасувати постанову
державного виконавця Артемівського
відділу державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції від 01 лютого 2011 року та
зобов'язати відповідача поновити
виконавче провадження №21744605.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року позовні вимоги Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задоволено. Скасовано постанову
державного виконавця Артемівського
відділу Державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції від 01 лютого 2011 року про
зупинення виконавчого провадження ВП
№21744605. Зобов'язано Артемівський відділ
Державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції поновити виконавче
провадження №21744605.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову,
якою відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

У касаційній скарзі позивач просить
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року скасувати, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року залишити в силі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 01 лютого 2011 року
державним виконавцем Артемівського
відділу державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції було винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження ВП
№21744605 з примусового виконання
виконавчого листа №2а-25779, виданого 16
серпня 2010 року Луганським окружним
адміністративним судом про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Групова збагачувальна фабрика
«Луганська» несплачених
адміністративно-господарських санкцій
та пені у розмірі 348553,88 грн, у зв'язку із
внесенням боржника до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості
відповідно до Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Луганське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів не
відноситься до учасників розрахунків
відповідно до Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу», а
борг Публічного акціонерного
товариства «Групова збагачувальна
фабрика «Луганська» не є боргом у сфері
енергопостачання (енергоспоживання) чи
за несплату електроенергії або
податковим боргом, оскільки борг виник
через несплату
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць у 2008 році у розмірі 348553,88
грн, на які не поширюються норми Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу», а тому віднесення
Публічного акціонерного товариства
«Групова збагачувальна фабрика
«Луганська» до реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу», не є підставою для
зупинення виконавчого провадження.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
вищезазначеною нормою закону
визначено вичерпний перелік установ,
на яких розповсюджується дія
зазначеної статті, але Фонду
соціального захисту інвалідів в
зазначеному переліку немає, тому
вимоги, викладені в виконавчому листі
не відноситься до винятків, які
зазначені в Законі України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

Проте, колегія суддів не може
погодитись з такими висновками суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження може бути зупинено: 1) у
разі звернення державного виконавця до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення рішення, що
підлягає виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання; 2) прохання боржника,
який проводить строкову службу
Збройних Сил України чи інших
передбачених законом військових
формувань, якщо рішення неможливо
виконати без його участі; 3) у разі
перебування боржника на лікуванні у
стаціонарному лікувальному закладі,
якщо рішення неможливо виконати без
його участі; 4) у разі оголошення
розшуку боржника - фізичної особи,
транспортних засобів боржника або
розшуку дитини; 5) за заявою стягувача у
разі його перебування у відпустці за
межами населеного пункту, де він
проживає.

Пунктом 15 частини першої статті 37
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню, зокрема, у випадку внесення
підприємства паливно-енергетичного
комплексу до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» до заборгованості
відноситься сума коштів, підтверджена
учасниками розрахунків на
розрахункову дату, яка: 1) підлягає
сплаті за товари, роботи (послуги),
спожиті у процесі виробництва
(видобутку), передачі (транспортування)
та/або постачання енергоносіїв,
відповідно до укладених договорів або
з інших підстав, передбачених законом,
у тому числі суми пені, штрафних та
фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є
податковим боргом та підлягає сплаті,
але не сплачена, до бюджетів усіх
рівнів та державних цільових фондів, у
тому числі ліквідованих; 3) підлягає
сплаті, але не сплачена, до цільового
галузевого фонду створення
ядерно-паливного циклу Міністерства
палива та енергетики України;
4) передбачена видатками бюджетів
усіх рівнів, але не отримана суб'єктами
господарської діяльності, у тому числі
за пільгами та субсидіями, для сплати
за спожиті енергоносії; 5)
підлягає сплаті і виникла внаслідок
відсутності у Державному бюджеті
України минулих років видаткових
статей або передбачення видатковими
статтями часткового фінансування
видатків для розрахунків за
енергоносії, у тому числі за пільгами
та субсидіями (трансфертами), спожиті
підприємствами, організаціями,
закладами та установами, які
фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» учасники розрахунків - це
підприємства паливно-енергетичного
комплексу, суб'єкти господарської
діяльності, розпорядники коштів
державного та місцевих бюджетів,
державні цільові фонди, Державний
комітет України з державного
матеріального резерву,
правонаступники ліквідованих фондів,
що були передбачені законодавством,
розпорядник цільового галузевого
фонду створення ядерно-паливного циклу
Міністерства палива та енергетики
України, які мають дебіторську або
кредиторську заборгованість та
здійснюють заходи щодо її погашення на
умовах, визначених цим Законом.

Судами також було встановлено, що
позивач не відноситься до учасників
розрахунків, а борг Публічного
акціонерного товариства «Групова
збагачувальна фабрика «Луганська» не
відноситься до боргу у сфері
енергопостачання (енергоспоживання)
або податкового боргу, тому що спірний
борг виник внаслідок несплати
адміністративно - господарських
санкцій, на які не поширюється Закон
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно - енергетичного
комплексу».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вимоги пункту 15
частини першої статті 37 Закону України
«Про виконавче провадження»
визначають дві обов'язкові умови, які
зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження, а саме:
внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу,
суб'єктивна ознака, що має місце у межах
спірних відносинах, та участь
зазначеного підприємства у процедурі
погашення заборгованості відповідно
до Закону України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»,
об'єктивна умова, яка в свою чергу
включає характер та термін виникнення
заборгованості.

І відповідно, недоведеність віднесення
заборгованості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача перед
позивачем, до такої, що погашається за
процедурою Закону України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»
унеможливлює застосування приписів
пункту 15 частини першої статті 37 Закону
України «Про виконавче провадження»
щодо зупинення виконавчого
провадження до спірних правовідносин.

В свою чергу, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» зазначено, що страхові
внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України у порядку,
встановленому цим Законом.

Так, згідно висновку викладеному в
рішенні Конституційного Суду України
від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012
у справі за конституційним зверненням
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІД Конс» щодо
офіційного тлумачення положень пункту
15 частини першої статті 37 Закону
України «Про виконавче провадження» у
взаємозв'язку з положеннями частини
першої статті 41, частини п'ятої статті
124, пункту 9 частини третьої статті 129
Конституції України, статті 115
Господарського процесуального кодексу
України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини
другої статті 2, абзацу шостого пункту
3.7 статті 3 Закону України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»
внесення юридичної особи, незалежно
від форми власності, до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості, не
є підставою для зупинення виконавчого
провадження та заходів примусового
виконання судових рішень щодо
стягнення з неї заборгованості, яка не
стосується неповних розрахунків за
енергоносії і не визначена Законом
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Вищенаведена позиція застосування
норм матеріального права також
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 05 лютого 2013 року у справі
№21-407а12.

Таким чином, вірними є висновок суду
першої інстанції, що виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа, виданого Луганським
окружним адміністративним судом 16
серпня 2010 року про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Групова збагачувальна фабрика
«Луганська» несплачених
адміністративно-господарських санкцій
та пені у розмірі 348553,88 грн на користь
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів не
підлягає зупиненню, а тому постанова
про зупинення виконавчого провадження
від 01 лютого 2011 року є протиправною та
підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню. Постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20
грудня 2011 року необхідно скасувати,
оскільки вона постановлена з
порушенням норм матеріального права, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 02
листопада 2011 року необхідно залишити в
силі, оскільки вона є законною і
обґрунтованою та постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року у справі за позовом Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, третя
особа - Публічне акціонерне товариство
«Групова збагачувальна фабрика
«Луганська», про зобов'язання вчинити
певні дії - скасувати, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.М. Заїка

судді:
О.П. Стародуб

І.В. Штульман