Справа № 2а-1114/11/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Справа
№ 126100/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Реглан» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
червня 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова до
Приватного підприємства «Реглан» про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
звернулося до суду з позовом до
Приватного підприємства «Реглан», в
якому просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 113 591,55 грн. по
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року позов задоволено повністю.
Стягнунено з ПП «Реглан» в користь
управління Пенсійного фонду України
Залізничному районі м. Львова 113 591,55
грн. заборгованості по сплаті внесків
до Пенсійного фонду.

Постанова суду першої інстанції,
мотивована тим, що згідно розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за червень-грудень 2009 року
та січень-листопад 2010 року недоїмка по
страхових внесках відповідача
становить 113 591,55 грн. На час розгляду
справи, заборгованість у вищевказаній
сумі залишається непогашеною та згідно
зі ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вважається простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (недоїмка), доказів сплати
вказаної заборгованості суду не
надано.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Приватне підприємство «Реглан»
оскаржило її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги позивача задовольнити
частково в розмірі 6462,50 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що Приватним
підприємством «Реглан» за період
червень 2009 року-листопад 2010 року
сплачено 107 129,05 грн. Різниця між даними
позивача та відповідача становить 6462,50
грн. Вказана різниця виникла внаслідок
важкої економічної ситуації, що
склалася на підприємстві.

Вказує на те, що Приватне підприємство
«Реглан» починаючи з дати його
державної реєстрації і по даний час є
платником єдиного податку згідно Указу
Президента України від 03.07.98 р. № 727 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва».

Щодо порядку сплати страхових внесків
платниками єдиного податку Пенсійним
фондом України разом з Радою
підприємців при Кабінеті Міністрів
України надано відповідне роз'яснення.
Даний порядок сплати внесків дозволяє
роботодавцям (суб'єктам спрощеного
оподаткування) зараховувати частину
єдиного податку (42%) в рахунок сплати
страхових внесків. При цьому,
роботодавцем виконується закріплений
законодавчо закріплений обов'язок щодо
страхування найманих працівників, що
дозволяє зарахувати весь період роботи
працівника до страхового стажу у
повному обсязі.

Крім того, на даний момент відповідач
перебуває у стані припинення
підприємницької діяльності.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд
апеляційноїінстанції, у відповідності
до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що Приватне
підприємство «Реглан», як юридична
особа, є страхувальником та зобов'язане
сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У відповідності до Преамбули Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закону) (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону визначено, що під
поняттям страхових внесків слід
розуміти кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону передбачено, що
виключно цим Законом визначається
порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 19 Закону передбачено,
що страхові внески нараховуються на
суми, зазначені в частинах першій та
другій цієї статті, незалежно від
джерел їх фінансування, форми, порядку,
місця виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 12 цієї статті страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Частиною першою та другою статті 106
Закону передбачено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Згідно поданих позивачем розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті
відповідачем за червень-грудень 2009
року та січень-листопад 2010 року,
заборгованість відповідача становить
113 591,55 грн.

Відповідно до ч.15 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV, строк давності не застосовується
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198,
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Реглан» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
червня 2011 року у справі №2а-1114/11/1370 за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
до Приватного підприємства «Реглан»
про стягнення заборгованості - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга