Справа № 352/1450/13-а
Суддя: Дузінкевич І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/1450/13-а
Провадження № 2-а/352/4/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді
Дузінкевича І.М.

секретаря
Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Івано-Франківську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Підлузької сільської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач 26.08.2010 р. звернувся в суд з
позовом до відповідача про визнання
недійсними рішень ради від 23 грудня 2005
р. №107 у частині вилучення земельної
ділянки та від 28 травня 2009 р. № 115-15/2009 у
частині надання земельної ділянки
третій особі ОСОБА_2 Після уточнення
своїх позовних вимог 20.06.2011 р. просив
визнати недійсними: рішення ради від
23.12.2005 р. № 107 у частині вилучення у
нього земельної ділянки площею 0,095 га у
масиві «Ксьондзові городи» та рішення
ради від 28.05.2009 р. № 115-15/2009 у частині
надання земельної ділянки третім
особам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Свій позов обґрунтовував тим, що згідно
ухвал Підлузької сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області від 27.03.1991 р.
№21 та 23.12.1993 р. №10 він являється
належним користувачем земельної
ділянки площею 0,0952 га для ведення
особистого селянського господарства в
урочищі «Ксьондзові городи», земельною
ділянкою користується безперервно
протягом 20 років. З метою житлового
будівництва у 1995р. він звертався до
Підлузької сільської ради із заявою
про передачу цієї ділянки йому у
власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку. Не
отримавши відповіді, він звертався зі
скаргою в прокуратуру Тисменицького
району, на яку йому було надано
відповідь, що згідно пояснень
відповідача, після розробки проекту
нового масиву, йому буде виділена
ділянка під забудову на його городі.
31.08.2006р. він повторно звернувся із
заявою до Підлузької сільської ради
про приватизацію спірної земельної
ділянки, із зміною її цільового
призначення, однак відповіді в
установленому законом порядку, він не
отримав. З даного приводу в листі
прокуратури Тисменицького району від
11.09.2009р. №1147 повідомлено про внесення
припису в Підлузьку сільську раду про
усунення порушень вимог Закону України
«Про звернення громадян». У серпні 2009 р.
йому стало відомо, що відповідач своїм
рішенням від 23.12.2005 р. № 107 незаконно, у
порушення вимог ст.ст. 140-149, 151-153 ЗК
України, без його відома та згоди
незаконно вилучив у нього цю земельну
ділянку. Другим оскаржуваним рішенням
від 28.05.2009 р. № 115-15/2009 його земельна
ділянка надана під забудову третім
особам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Просив
поновити йому пропущений з поважних
причин термін для оскарження рішення
сільської ради та визнати недійсними
оскаржувані рішення відповідача.

Позивач та його представник у судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала і пояснила,
що позивачу надавалась земельна
ділянка у тимчасове користування, він
про це знав, і сільська рада могла не
повідомляти його про вилучення. Крім
того, у 2006році позивачу видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. Отже
ним використано норми ст.116 ЗК України,
яка передбачає передачу земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, один раз по кожному виду
використання. Вважає даний позов
необґрунтованим, який не має належних
доказів, що свідчило б, що відповідачем
порушено права чи інтереси позивача
при вилученні земельної ділянки,
просила відмовити у його задоволенні.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили
даний позов та просили відмовити у його
задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до ухвали №10 від 23 грудня 1993року та
ухвали №21 від 27 березня 1991року
позивачу виділено у тимчасове
користування земельну ділянку площею
0,0952га в урочищі «Ксьондзові городи», що
в с. Підлужжя Тисменицького району
Івано-Франківської області(а.с.5-6). З
того часу позивач користувався даною
ділянкою та сплачував земельний
податок(а.с.73-79). Згідно рішення
Підлузької сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області від 23
грудня 2005року №107 земельні ділянки
вилучено з тимчасового користування
для відведення в землі запасу у
громадян, зокрема і у позивача
ОСОБА_1(а.с.77).

Відповідно до ч.1 п.б) ст. 141 ЗК
України підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 149 ЗК України вилучення
земельних ділянок провадиться за
згодою землекористувачів на підставі
рішень Кабінету Міністрів України,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих державних
адміністрацій, сільських, селищних,
міських рад відповідно до їх
повноважень.

Всупереч зазначених норм закону,
відповідачем не було дотримано порядку
вилучення земельної ділянки у
позивача, а саме рішення виносилось без
повідомлення позивача і за його
відсутності, а про прийняте- не
повідомлялось і не надавалось
останньому. Тому твердження
представника відповідача про те, що
позивач знав, що спірною земельною
ділянкою користується тимчасово, і
сільська рада могла не повідомляти
його про вилучення, не заслуговує до
уваги.

Відповідно до ст.. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

За таких обставин, враховуючи те, що
відповідачем не доведено
правомірність оспорюваного рішення,
суд вважає, що позовна вимога про
визнання неправомірним рішення
Підлузької сільської ради від
23.12.2005року №107 в частині вилучення у
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,095га в
масиві «Ксьондзові городи» підлягає до
задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправним рішення від 28.05.2009р.
№115-15/2009 в частині надання спірної
земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_3. та
ОСОБА_4, то вона до задоволення не
підлягає, у зв»язку з тим, що стосується
прав та інтересів третіх осіб по
справі.

На підставі ст.. ст.. 118, 121, 140-149, 152,
155, 158 ЗК України, керуючись ст.ст. 17, 23, 104,
106, 158-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення
Підлузької сільської ради
Тисменицького району від 23 грудня
2005року в частині вилучення у ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,095га в масиві
«Ксьондзові городи».

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної

скарги, якщо таку не було подано.
Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня її проголошення.

Головуючий
І.М.Дузінкевич

Постанова у повному обсязі
виготовлена 24 березня 2014 року.