Справа № 819/452/14-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/452/14-a

13 березня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Баб'юк П.М. при
секретарі судового засідання Сердюку
А.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Микитина
А.Я., представника третьої особи -
Осядача В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Тернопільській області про визнання
дій протиправними та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, боржник у
виконавчому провадженні) звернувся до
суду з позовом до заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції Микитина
Анатолія Ярославовича, Відділу
державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції про:

- визнання протиправними дій
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції Микитина Анатолія
Ярославовича по винесенню постанови
про відкриття провадження від 20.02.2014 ВП
№42147270, щодо зазначення в цій постанові
суми боргу, що становить подвійний
розмір штрафу;

- скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП№42147270 від
20.02.2014.

В судовому засіданні, враховуючи
вимоги ст.181 КАС України, за згодою
позивача, судом замінено відповідача -
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції Микитина Анатолія
Ярославовича, на орган державної
виконавчої служби - Відділ державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції.

Крім цього, ухвалою суду задоволено
клопотання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Тернопільській області (далі - ІДАБК в
Тернопільській області, Інспекція) про
вступ її в справу в якості третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача.

В обгрунтування позову зазначено, що,
позивачем подано скаргу на постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Тернопільській області (далі -
Інспекція) про накладення штрафу до
суду, до прокуратури Монастириського
району, а в подальшому, до прокуратури
Тернопільської області, то, враховуючи
вимоги ст.303 КУпАП, штраф сплачено
ОСОБА_1 вчасно, в межах 15 денного строку
з моменту отримання відповіді
прокуратури Тернопільської області.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що
відповідачем у постанові про відкриття
виконавчого провадження від 20.02.2014 ВП
№42147270 протиправно зазначено до
стягнення подвійний розмір штрафу - 8500
грн.

Також позивач вважає, що оскільки
оскарженою постановою про відкриття
виконавчого провадження йому надано
строк на добровільну сплату штрафу, то
примусове виконання постанови ІДАБК в
Тернопільській області ще не
розпочато, а тому, стягувати подвійний
розмір штрафу у відповідача немає
підстав.

Крім цього, у позові зазначено, що на
примірнику постанови по справі про
адміністративне правопорушення, який
вручений позивачу, відсутні дата
набрання постановою законної сили та
не вказано подвійного розміру штрафу,
як це вказано у примірнику постанови,
яка подана стягувачем на примусове
виконання до виконавчої служби.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав з мотивів, вказаних у
позовній заяві.

Представник відповідача щодо
задоволення позову заперечив,
посилаючись на те, що оскаржена
постанова винесена державним
виконавцем на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України, а відтак, підстави
для її скасування відсутні.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти позову заперечив.
Вказав, що відповідно до п.3 ч.1 ст.288
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постанова Інспекції
про накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена лише у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі), або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд. Тобто, звернення
позивача до прокуратури не є
оскарженням постанови про
адміністративне правопорушення в
розумінні п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, а тому, не
зупиняє строк, встановлений для сплати
адміністративної санкції.

Вважає, що позивач скористався своїм
правом на оскарження постанови
Інспекції про накладення штрафу. В
результаті розгляду скарги
Монастириським районним судом
Тернопільської області винесено
постанову від 31 грудня 2013 року, якою
відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 про скасування постанови
Інспекції про накладення
адміністративного стягнення. Вказана
постанова суду отримана ОСОБА_1 08.01.2014.

Ввказав, що на постанову Інспекції про
накладення адміністративного
стягнення за результатами розгляду
скарг позивача не було внесено подання
прокурора, а відтак, штраф повинен був
сплачений позивачем не пізніше, як
через 15 днів з дня отримання постанови
Монастириського районного суду
Тернопільської області.

Оскільки розмір штрафу сплачено ОСОБА_1
з порушенням вказаного строку,
представник третьої особи вважає, що
державним виконавцем правомірно
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з боржника штрафу у подвійному розмірі.

Заслухавши пояснення представників та
дослідивши надані докази, судом
встановлено наступні обставини справи.

16 грудня 2013 року заступником
начальника ІДАБК в Тернопільській
області винесено постанову №1150/13 та
накладено на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
4250,00 гривень.

19 грудня 2013 року позивачем оскаржено
постанову до Монастириського
районного суду.

31 грудня 2013 року Монастириським
районним судом прийнято рішення
(справа №603/1205/13-а), яким відмовлено
позивачу у скасуванні постанови ІДАБК
в Тернопільській області №1150/13 від 16
грудня 2013 року.

Постанова суду отримана позивачем 08
січня 2014 року.

14 січня 2014 року позивач звернувся
до прокуратури Монастириського району
зі скаргою на постанову Інспекції
№1150/13 від 16.12.2013.

24 січня 2014 року позивачем отримано
відповідь з прокуратури
Монастириського району за № 65-2-14 вих.1
від 20.01.2014, якою ОСОБА_1 відмовлено у
внесенні подання на постанову
Інспекції по справі про
адміністративне правопорушення, у
зв'язку з пропуском строків,
встановлених ст.290 КУпАП та
рекомендовано звернутись до суду.

Того ж дня, 24.01.2014 позивач оскаржив
відмову прокуратури Монастириського
району у вжитті заходів реагування до
прокуратури Тернопільської області.

04 лютого 2014 року прокуратура
Тернопільської області листом №
07/1/2-301-14 відмовила позивачу у
задоволенні його скарги посилаючись на
постанову Монастириського районного
суду від 31 грудня 2013 року та
відсутністю підстав для
прокурорського реагування. Лист
отримано позивачем 05 лютого 2014 року.

Того ж дня, 05 лютого 2014 року ОСОБА_1
сплачено адміністративний штраф у
розмірі 4250,00 гривень (платіжне
доручення №19794808), про що
рекомендованим листом повідомлено
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Тернопільській області.

17 лютого 2014 року Інспекція ДАБК в
Тернопільській області звернулась до
Відділу державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції з заявою про примусове
виконання постанови від 16 грудня 2013
року №1150/13 у справі про
адміністративне правопорушення. У
постанові вказано термін набрання
законної сили - 31 грудня 2013 року та
зазначено, що відповідно до положень
ст.308 КУпАП, з боржника слід стягнути
подвійний розмір штрафу - 8500 грн.

20 лютого 2014 року заступником
начальника Відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції Микитин
Анатолієм Мирославовичем винесено
постанову ВП№42147270 про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Тернопільській області
№1150/13 від 16.12.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 8500,00 грн. штрафу в дохід держави.

Позивач вважає дії державного
виконавця щодо винесення вказаної
постанови про відкриття виконавчого
провадження протиправними, постанову
просить скасувати.

Дослідивши докази наявні в матеріалах
справи та перевіривши встановлені
обставини справи на предмет їх
відповідності вимогам чинного
законодавства, суд вважає, що заявлений
позов до задоволення не підлягає
враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.187 КУпАП, постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
прокурором, особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу. (ст.289
КУпАП)

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП,
постанову Інспекції ДАБК в
Тернопільській області про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Позивач - ОСОБА_1 є особою, щодо якої
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення, а
тому, був наділений правом протягом
десяти днів з дня винесення постанови
Інспекції №1150/13 від 16.12.2013 оскаржити її
у вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або до
Монастириського районного суду.

ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
Монастириського районного суду
Тернопільської області.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, 31 грудня 2013 року Монастириським
районним судом прийнято постанову
(справа №603/1205/13-а), якою ОСОБА_1
відмовлено у скасуванні постанови
ІДАБК в Тернопільській області №1150/13
від 16 грудня 2013 року. Постанова суду є
остаточною, оскарженню не підлягає, і
вступила в законну силу 31 грудня 2014
року.

Частина 1 статті 307 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачає, що штраф має бути сплачений
порушником не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня вручення йому
постанови про накладення штрафу, а в
разі оскарження або внесення на неї
подання прокурора такої постанови - не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
повідомлення про залишення скарги або
подання без задоволення.

В судове засідання Монастириського
районного суду, призначене для
розгляду скарги на постанову
Інспекції, ОСОБА_1 не з'явився,
постанова суду отримана ним 08 січня 2014
року.

Таким чином, враховуючи положення ч.1
ст.307 КУпАП, штраф повинен був сплачений
позивачем не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня отримання
постанови Монастириського районного
суду Тернопільської області, тобто до 23
січня 2014 року включно.

Як встановлено з матеріалів справи та
не заперечувалось сторонами в судовому
засіданні, штраф сплачено позивачем 05
лютого 2014 року, тобто, з порушенням
строку, встановленого статтею 307 КУпАП.

Щодо посилання позивача на те, що
постанова Інспекції про накладення
штрафу оскаржена ним до прокуратури
Монастириського району та прокуратури
Тернопільської області, а тому, штраф
сплачений ним вчасно, слід відмітити
наступне.

Відповідно до ст.299 КУпАП, при
оскарженні або внесенні на неї подання
прокурора постанова про накладення
адміністративного стягнення підлягає
виконанню після залишення скарги або
подання без задоволення.

Саме по собі звернення позивача до
прокуратури не є оскарженням постанови
про адміністративне правопорушення в
розумінні п.3 ч.1 ст.288 КУпАП і не зупиняє
перебіг строку, встановленого для
виконання постанови (сплати
адміністративної санкції).

Лише у разі внесення прокурором
подання на постанову в справі про
адміністративне правопорушення,
постанова про накладення
адміністративного стягнення підлягає
виконанню після залишення подання
прокурора без задоволення.

Як встановлено з матеріалів справи,
подання на постанову ІДАБК в
Тернопільській області №1150/13 від 16
грудня 2013 року ні прокурором
Монастириського району ні прокурором
Тернопільської області не вносилось.

Враховуючи наведене, штраф повинен був
сплачений позивачем не пізніше, як
через 15 днів з дня отримання постанови
Монастириського районного суду
Тернопільської області, чого позивачем
зроблено не було.

Відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, у разі
несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу та зазначеного у постанові про
стягнення штрафу, а також, витрати на
облік зазначених правопорушень. (ч.1
ст.308 КУпАП).

Оскільки ОСОБА_1, у строк, установлений
частиною першою статті 307 КУпАП, штраф
не сплачено, то постанова ІДАБК в
Тернопільській області №1150/13 від 16
грудня 2013 року про накладення штрафу
правомірно надіслана Інспекцією для
примусового виконання до Відділу
державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції із зазначенням подвійного
розміру штрафу.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Так як постанова ІДАБК в
Тернопільській області №1150/13 від 16
грудня 2013 року набрала законної сили
(31.12.2013), відповідає вимогам до
виконавчого документа, встановленим
ст.18 Закону України "Про виконавче
провадження", пред'явлена до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби, і строк
пред'явлення її до виконання не
закінчився, то у державного виконавця
були відсутні підстави, встановлені
ст.26 Закону України "Про виконавче
провадження", для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Посилання позивач на те, що на
примірнику постанови по справі про
адміністративне правопорушення, який
вручений позивачу, відсутні дата
набрання постановою законної сили та
не вказано подвійного розміру штрафу,
як це вказано у примірнику постанови,
яка подана стягувачем на примусове
виконання до виконавчої служби, суд не
приймає до уваги, оскільки станом на
час отримання ОСОБА_1 постанови (16.12.2013),
остання не набрала законної сили, і
строк для сплати штрафу в розмірі 4250,00
грн. не закінчився.

Щодо зазначення у постанові про
відкриття виконавчого провадження
строку на самостійну сплату штрафу,
слід зазначити, що вказаний строк
зазначений виконавцем на виконання ч.2
ст.25 Закону України "Про виконавче
провадження" і ніяк не пов'язаний із
стягненням подвійного розміру штрафу,
а застосовується лише для того, щоб
надати боржнику можливість виконати
виконавчий документ добровільно, без
вжиття державним виконавцем заходів
примусового виконання, та без
стягнення виконавчого збору і витрат,
пов'язаних із провадженням виконавчих
дій.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що постанова про відкриття
виконавчого провадження від 20.02.2014 ВП
№42147270 винесена державним виконавцем
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України, а відтак, підстави для її
скасування відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції Микитина
Анатолія Ярославовича по винесенню
постанови про відкриття провадження,
слід зазначити, що такі дії є
структурно невід'ємною складовою
частиною процедури винесення
правового акту індивідуальної дії у
вигляді постанови, і самі по собі, ніяк
не впливають на наявні у позивача
права, не створюють для нього
додаткових обов'язків, не визначають
правову поведінку позивача, а тому, не
можуть бути самостійним предметом
судового розгляду.

З вказаного слідує, що заявлений ОСОБА_1
адміністративний позов не підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.86,158-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Тернопільській області про визнання
дій протиправними та скасування
постанови - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В повному обсязі постанова складена 18
березня 2014 року.

Суддя
Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя
Баб'юк П.М.