Справа № 817/4460/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"20" березня 2014 р.
Справа № 817/4460/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "28" січня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату заборгованості зі сплати
єдиного внеску, штрафів та пені в сумі
1194,03 грн.

На обґрунтування позовних вимог
позивач вказує, що є пенсіонером за
віком та отримує пенсію і як фізична
особа-підприємець перебуває на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності, відтак відповідно
до статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" звільнена від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому у
відповідача відсутні будь-які законні
підстави для нарахування позивачу до
сплати сум єдиного внеску.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Суд першої інстанції визнав
протиправною та скасував вимогу
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області №Ф-121 від 21 листопада 2013 року.

Відповідач не погодився з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати вказану постанову та
ухвалити нову про відмову в
азадоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
судове рішення та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню .

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції посилався на те, що
позивач є пенсіонером за віком, отримує
відповідно до закону пенсію, обрав
спрощену систему оподаткування, що
надає йому підстави для звільнення від
сплати за себе єдиного внеску
відповідно до п.4 ч.1 та ч.4 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на приписах
чинного законодавства, виходячи з
наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач - фізична особа
- підприємець ОСОБА_3 зареєстрована як
фізична особа - підприємець
Сарненською районною державною
адміністрацією 26.05.2003 (а.с.9), відповідно
до свідоцтва Серії А №872221 є платником
єдиного податку (а.с.8) та отримує пенсію
за віком, призначену у відповідності до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(а.с.10,11).

21.11.2013 відповідачем для позивача було
виставлено вимогу про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-121, якою встановлено
наявність заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
1194,03 грн. (а.с.13).

Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року № 2464-VI визначено правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

За цим Законом єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1
цього Закону).

За пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного
Закону, до платників єдиного внеску,
серед інших, відносяться фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до частини 4 названої правої
норми, особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З огляду на встановлені обставини та
приведені норми, колегія суддів дійшла
висновку, що позивач звільнена від
сплати єдиного внеску, оскільки вона є
пенсіонером і отримує пенсію за віком
та нею не укладалось жодних угод про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. При цьому,
колегія суддів зважає на наступне.

За Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV
пенсіонером вважається особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згаданим Законом визначено такі види
пенсій, як пенсія за віком, пенсія по
інвалідності та пенсія у зв'язку з
втратою годувальника.

За загальним правилом, закріпленим у
ст. 26 цього Закону, умовою призначення
пенсії за віком є досягнення особою
60-річного віку та наявність страхового
стажу не менше 15 років.

Як було встановлено колегією суддів,
позивачу призначена пенсія за віком на
пільгових умовах (до досягнення
60-річного віку) відповідно до ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Нормативно-правовим приписом,
закріпленим у вказаній статті
визначено, що особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Зважаючи на викладене, та враховуючи
неможливість віднесення пенсії, що
отримує позивач до будь-якого з інших
видів державних пенсій, аніж до пенсії
за віком, колегія суддів вважає
необґрунтованим посилання апелянта на
те, що до пенсії за віком не відноситься
пенсія, призначена на пільгових умовах
(до досягнення 60-річного віку)
відповідно до положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, на позивача поширюються правила,
встановленні частиною 4 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", а тому у неї
відсутній обов'язок сплачувати єдиний
внесок, що зумовлює протиправність
винесеної відповідачем вимоги, яка
підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, судовою
колегію не встановлено підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "28" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Сарненська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Широка,18,м.Сарни,Рівненська
область,34500

- ,