Справа № 826/179/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2014 року 16:18
№ 826/179/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О., при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомОСОБА_1до Генеральної
прокуратури України в особі заступника
начальника відділу профілактичної
роботи управління внутрішньої безпеки
ГПУ І. Бондаренкапровизнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, за участю представників
від відповідача: Гудзь О.М.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 13 березня
2014 р. проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Генеральної прокуратури
України в особі заступника начальника
відділу профілактичної роботи
управління внутрішньої безпеки ГПУ І.
Бондаренка про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
заступника начальника відділу
профілактичної роботи управління
внутрішньої безпеки ГПУ Бондаренка І.
щодо обмеженого ознайомлення ОСОБА_1 з
матеріалами наглядового провадження
за її зверненнями, зобов'язання
відповідача надати ОСОБА_1 для
ознайомлення матеріали перевірки
/наглядове провадження №11/1-32042/ у
повному обсязі за її зверненнями
Генеральною прокуратурою України,
попередньо погодивши з нею час
ознайомлення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що діями
заступника начальника відділу
профілактичної роботи управління
внутрішньою безпекою Бондаренка І.
щодо обмеженого ознайомлення з
матеріалами наглядового провадження
порушено права позивача.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та
зазначила, що неодноразово зверталася
до відповідача із зверненнями з
проханнями провести перевірку
законності висновку про її звільнення
з посади старшого помічника прокурора
м. Чернігова, однак, на її звернення
вона отримувала стандартні відповіді.
Зокрема, позивачу не надали можливість
ознайомитися із матеріалами перевірки
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог та зазначив, що позивачу
надавалися для ознайомлення всі
документи, крім тих, надання яких
суперечить чинному законодавству в
частині дотримання державної або іншої
таємниці. У зв'язку з чим, просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом прокурора Чернігівської
області від 03.02.2009 р. № 36-к ОСОБА_1 на
підставі п. 1 ст. 8, п.5 ст. 9
Дисциплінарного статуту прокуратури
України звільнено з посади старшого
помічника прокурора м. Чернігова за
вчинення проступку, який порочить
працівника прокуратури. Виданню
зазначеного наказу передувало
проведення прокуратурою Чернігівської
області службового розслідування, за
результатами якого складено висновок,
затверджений 15.01.2009 р. прокурором
області. Того ж дня ОСОБА_1 з цим
висновком ознайомлено.

Не погодившись зі звільненням, ОСОБА_1
оскаржила наказ Генеральному
прокурору України та до суду.

Крім того, у подальшому позивач
неодноразово зверталася до
Генеральної прокуратури України із
різними зверненнями.

Вважаючи, що відповідачем протиправно
відмовлено позивачу у ознайомленні з
матеріалами наглядової перевірки в
повному обсязі, вона звернулась до суду
за захистом своїх порушених прав та
інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з ст. 121, 123 Конституції України
та ст. 3, 6 Закону України «Про
прокуратуру» органи прокуратури
становлять єдину централізовану
систему, яку очолює Генеральний
прокурор України з підпорядкуванням
нижчестоящих прокурорів вищестоящим.
Повноваження прокурорів, організація,
засади та порядок діяльності
прокуратури визначаються Конституцією
України, цим Законом, іншими законами,
Дисциплінарним статутом прокуратури
України, нормативними документами
Генеральної прокуратури України.

Відповідно до п. 4.15 та п. 4.16 Інструкції
про порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України,
затвердженої Наказом Генеральної
прокуратури України від 21.06.2011 р. № 9гн
(надалі - Інструкція 9гн) після
закінчення перевірки заявнику, на його
прохання, надається можливість
ознайомитися з документами і
матеріалами, що безпосередньо
зачіпають його права і свободи, у тій
мірі, в якій це не суперечить вимогам
дотримання державної або іншої, що
охороняється законом, таємниці,
законним інтересам інших осіб.

Письмове рішення про надання
заявникові можливості ознайомитися з
документами приймають: у Генеральній
прокуратурі - Генеральний прокурор
України, його заступники, начальники
самостійних структурних підрозділів,
якими рішення прийнято по суті, а в
прокуратурах областей - відповідний
прокурор, його заступники, керівники
структурних підрозділів, у міських,
районних, міжрайонних та прирівняних
до них прокуратурах - прокурор, його
заступники.

Працівник прокуратури, що ознайомив
заявника з документами, складає та
долучає до наглядового провадження
довідку про те, з якими матеріалами,
коли він ознайомив заявника. При
відмові в задоволенні клопотання про
ознайомлення із матеріалами надається
аргументоване роз'яснення.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян» від 2 жовтня 1996
року393/96-ВР передбачено, що громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право знайомитися з матеріалами
перевірки.

Законом України «Про захист
персональних даних» від 1 червня 2010
року N 2297-VI регулюються правові
відносини, пов'язані із захистом і
обробкою персональних даних, і
спрямований на захист основоположних
прав і свобод людини і громадянина,
зокрема права на невтручання в
особисте життя, у зв'язку з обробкою
персональних даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року N
2657-XII не допускаються збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ
до інформації, яка стосується його
особисто, крім випадків, передбачених
законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у
вересні 2009 року ОСОБА_1 подала чергову
скаргу, відповідь на яку надано 05.10.2009 р.
Генеральним прокурором України. У цій
відповіді зазначено, що аналогічні її
звернення перевірені, у тому числі з
виїздом на місце, та повідомлено про
обґрунтованість наказу прокурора
Чернігівської області про її
звільнення з негативних підстав.

Законність наказу прокурора
Чернігівської області від 03.02.2009 р. №
36-к також підтверджена ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
11.05.2011 р., якою скасовано постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2010 р. та
залишено в силі постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.03.2009 р. про
відмову в задоволенні позову про
поновлення на посаді.

Водночас, з пояснень відповідача
вбачається, що, виконуючи чинну на той
час постанову Київського апеляційного
адміністративного суду, прокурор
Чернігівської області 29.03.2010 скасував
зазначений наказ та поновив ОСОБА_1 на
роботі. У подальшому вона звільнилася
15.04.2011 за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію за вислугу років.

Таким чином, суд вважає, що подані
ОСОБА_1 упродовж 2009-2010 років звернення
щодо скасування наказу прокурора
Чернігівської області про її
звільнення за вчинення проступку, який
порочить працівника прокуратури,
неповноти проведеної перевірки тощо
були розглянуті Генеральною
прокуратурою України у встановлені
законом терміни, за результатами їй
надано відповіді (листами від 04.03.2009 р.,
25.05.2009 р., 05.10.2009 р., 03.12.2009 р., 16.04.2010 р. за №
11/1-31042-09).

Суд звертає увагу, що зі звернень
позивача не вбачається вимог про
надання їй для ознайомлення матеріалів
перевірки. Водночас слід звернути вагу,
що позивач неодноразово зазначала, що
перевірка дійсно проводилася
працівниками Генеральної прокуратури
України з виїздом до прокуратури
області та за її участі.

До Генеральної прокуратури України
05.09.2013 р. надійшло звернення ОСОБА_1 про
надання їй для ознайомлення матеріалів
перевірки Генеральної прокуратури
України за її зверненнями від 02.02.2009
року, від 04.2009 року, від 09.2009 року, від
04.11.2009 року та від 15.03.2010 року .

На зазначене звернення ОСОБА_1 10.09.2013 за
№ 15-31042-09 начальником відділу
профілактичної роботи ОСОБА_4
повідомлено, що відповідно до пункту 4.15
Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень і особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженої наказом Генерального
прокурора України 21.06.2011 № 9гн (далі -
Інструкція), вона може ознайомитися з
матеріалами перевірок за попередніми
зверненнями в обсязі, що безпосередньо
зачіпають її права і свободи, у тій
мірі, в якій це не суперечить вимогам
дотримання державної або іншої, що
охороняється законом, таємниці,
законним інтересам інших осіб.
Запропоновано звернутися у робочий час
до громадської приймальні Генеральної
прокуратури України та повідомлено
адресу і контактні телефони.

23.10.2013 ОСОБА_1 з'явилася до Генеральної
прокуратури України та повідомила про
своє бажання знайомитися з
матеріалами.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до пункту 4.15 Інструкції
ОСОБА_1 на її заяву, зареєстровану в
Генеральній прокуратурі України 05.09.2013,
заступником начальника відділу
профілактичної роботи управління
внутрішньої безпеки Головного
управління кадрового забезпечення та
внутрішньої безпеки Бондаренком І.І., у
приміщенні приймальні громадян надано
для ознайомлення наступні матеріали:

1. На звернення ОСОБА_1 від 02.02.2009 р.:
оригінал звернення ОСОБА_1 від 02.02.2009,
зареєстрованого сектором вхідної
кореспонденції Генеральної
прокуратури України 09.02.2009; запит в
прокуратуру області від 11.02.2009 №
11/2-189вих-09; супровідний лист
прокуратури Чернігівської області від
11.02.2009 11/1/1-97вих; копія відповіді автору
звернення від 04.03.2009 № 11/1-31042-09; копія
супровідного листа Генеральної
прокуратури України від 04.03.2009 №
11/1-31042-09.

2. На звернення ОСОБА_1 від 23.04.2009 р. з
особистого прийому першого заступника
Генерального прокурора України
Винокурова С.М.: оригінал звернення
ОСОБА_1 від 23.04.2009; копія листа-доручення
начальнику Головного управління
підтримання державного обвинувачення
в судах від 27.04.2009; копія звіту від 10.11.2008
про виконання службових обов'язків
старшого помічника прокурора міста
Чернігова ОСОБА_1 та усунення недоліків
у роботі, за які притягнута до
відповідальності; копії відповідей
ОСОБА_1 прокурора Чернігівської
області від 28.04.2009 №06/2-67-09; від 28.01.2009
№04/2/1-19-09; від 11.03.2009 №11/1/1-19-09; від 06.05.2009
№ 12/2-8вих-09; копія адміністративного
позову ОСОБА_1 до прокурора
Чернігівської області про поновлення
на посаді; заперечення на позов
прокуратури області в порядку ст. 51 КАС
України; копія відповіді автору
звернення від 25.05.2009 № 11/1-31042-09 за
підписом Винокурова С.М.

3. На звернення без зазначення дати, що
надійшло до Генеральної прокуратури
України 14.09.2009 р.: оригінал звернення
ОСОБА_1 (без дати), що зареєстровано
сектором вхідної кореспонденції
Генеральної прокуратури України 14.09.2009;
копія відповіді автору звернення від
05.10.2009 № 11/1-31042-09 за підписом
Генерального прокурора України
Медведька О.І.

4. На звернення від 04.11.2009 р.
(зареєстроване сектором вхідної
кореспонденції Генеральної
прокуратури України 11.11.2009 р.): копія
довідки відділу роботи з кадрами
прокуратури області від 23.11.2009; копія
відповіді Генеральної прокуратури
України від 03.12.2009 № 11/1-31042-09.

5. На звернення від 15.03.2010 р.
(зареєстроване сектором вхідної
кореспонденції Генеральної
прокуратури України 22.03.2010 р.): оригінал
звернення ОСОБА_1 від 15.03.2010; копія
наказу прокурора Чернігівської
області від 29.03.2010 № 87-к; копія довідки
прокуратури області від 29.03.2010; копія
касаційної скарги прокуратури області
до Вищого адміністративного суду
України на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2010; копія відповіді автору
звернення від 16.04.2010 № 11/1-31042-09.

Відповідно до п. 14 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань та службових перевірок в
органах прокуратури України,
затвердженої Наказом Генерального
прокурора України від 06.03.2012 N 20 особа,
стосовно якої проводиться службове
розслідування чи службова перевірка,
має право отримувати інформацію про
підстави проведення розслідування чи
перевірки та склад комісії (осіб), якою
вони будуть проводитися, заявляти
обґрунтовані клопотання про їх відвід.
Таке клопотання підлягає розгляду
керівником прокуратури у 3-денний
строк, повідомлення про прийняте
рішення надається у письмовій формі.

З пояснень відповідача вбачається, що
позивач, ознайомившись з указаними
документами, відмовилася підписати
заздалегідь підготовлену довідку з
переліком наданих їй матеріалів та
зазначила, що бажає ознайомитися з
іншими, досі невідомими їй документами,
зокрема поясненнями, які отримала
представниця Генеральної прокуратури
України у 2009 році під час виїзду до
прокуратури Чернігівської області для
перевірки її звернення.

ОСОБА_1 ще раз було роз'яснено вимоги
пункту 4.15 Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень і
особистого прийому в органах
прокуратури України, а також положення
Законів України «Про інформацію» та
«Про захист персональних даних».

Дослідивши фактичні обставини справи,
вислухавши пояснення сторін,
враховуючи наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що рішення
Генеральної прокуратури України про
надання для ознайомлення матеріалів
перевірки в обсязі, що безпосередньо
чіпають її права і свободи, у тій мірі, в
якій це не суперечить вимогам
утримання державної або іншої, що
охороняється законом, таємниці,
законним інтересам інших осіб
відповідає вимогам чинного
законодавства, тому суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень заступника начальника
відділу профілактичної роботи
управління внутрішньої безпеки ГПУ
Бондаренка І. щодо обмеженого
ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами
наглядового провадження за її
зверненнями необґрунтованими,
недоведеними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд визнав
правомірність прийнятого відповідачем
рішення, то вважає позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
надати ОСОБА_1 для ознайомлення
матеріали перевірки /наглядове
провадження №11/1-32042/ у повному обсязі
за її зверненнями Генеральною
прокуратурою України, попередньо
погодивши з нею час ознайомлення
безпідставними та такими, що також не
підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинен довести ті обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги, проте
всупереч вказаній нормі не довів суду
належними доказами наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги.

Натомість в силу вищенаведених
положень чинного законодавства
позивач не довів обґрунтованість своїх
позовних вимог.

Між тим, судом під час дослідження
матеріалів справи, встановлено, що в
матеріалах справи відсутні докази, які
б свідчили про протиправність дій
відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що доводи позивача є
необґрунтованими та недоведеними в
повній мірі, а відтак, суд вважає, що
позовні вимоги є такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69- 71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові ОСОБА_1
відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови виготовлено
17.03.2014 р.