Справа № 826/15346/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Власенкова О.О.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Грищенко Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі
Киш С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Уповноваженої особи фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Соловйової
Н.А. на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 листопада 2013 р. у справі за
адміністративним позовом
Національного університету
біоресурсів і природокористування
України до Уповноваженої особи фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Соловйової
Н.А., Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб про зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика»
Соловйової Наталії Анатоліївни щодо
відхилення та неакцептування вимог
Національного університету
біоресурсів і природокористування
України на суму 263 805,81 грн. (двісті
шістдесят три тисячі вісімсот п'ять
гривень 81 коп.); зобов'язано
уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
ПАТ «Банк «Таврика» Соловйову Наталію
Анатоліївну акцептувати вимогу
кредитора Національного університету
біоресурсів і природокористування
України в розмірі 263 805,81 грн. (двісті
шістдесят три тисячі вісімсот п'ять
гривень 81 коп.) і включити її до реєстру
акцептованих вимог кредиторів ПАТ
«Банк «Таврика».

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, Між ПУБіП України та
ПАТ «Банк «Таврика» було укладено два
договори банківського вкладу
«Прибутковий», а саме: від 07 вересня 2012
року № 217/331 на суму 3 000 000 (три мільйони)
грн. 00 коп. у тимчасове користування на
умовах терміновості, платності та
зворотності строком зберігання до 29
листопада 2012 року, на які щомісяця
нараховуються відсотки з розрахунку 21%
річних, які щомісяця сплачуються на
спеціальний реєстраційний рахунок для
обліку надходжень, в останній робочий
день місяця, за який нараховано
відсотки; та від 09 жовтня 2012 року № 272/368
на суму 5 000 000 (п'ять мільйонів) грн. 00
коп. строком зберігання до 23 грудня 2012
року з розрахунку 23% річних.

Так як, що після закінчення терміну дії
вищевказаних договорів ПАТ «Банк
«Таврика» не виконав свої договірні
зобов'язання щодо повернення позивачу
вкладів та відсотків за вкладами, НУБіП
України звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовами про
стягнення з нього заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11 березня 2013 року № 5011-65/19026-2012
задоволено позов НУБіП України про
стягнення з ПАТ «Банк «Таврика» коштів
за Договором-1 в розмірі 3 049 725,00 грн., а
також стягнуто витрати зі сплати
судового збору в розмірі 61 176,89 грн., та
рішенням Господарського суду міста
Києва від 18 березня 2013 року у справі
№910/1806/13 задоволено позов НУБіП України
про стягнення з ПАТ «Банк «Таврика»
коштів за Договором-2 в розмірі 5 295 676,82
грн., а також стягнуто судовий збір в
розмірі 68 820,00 грн.

Загальний розмір коштів, що підлягають
стягненню з ПАТ «Банк «Таврика» на
підставі вищевказаних судових рішень
на користь НУБіП України становить 8 475
398,71грн.

На виконання цих судових рішень
Господарським судом міста Києва видано
накази про їх примусове виконання, а
саме від 29 березня 2013 року № 5011-65/19026-2012
та №5011-65/19026-2012, від 02 квітня 2013 року №
910/1806/13 та № 910/1806/13.

У зв'язку з постановою Національного
банку України від 20 березня 2013 року № 97
про відкликанням банківської ліцензії
ПАТ «Банк «Таврика» та призначенням
ліквідаційної процедури постановами
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві:

- від 17 травня 2013 року № 37706096 та від 23
квітня 2013 року № 37677259 закінчено
виконавчі провадження з виконання
наказів Господарського суду міста
Києва від 29 березня 2013 року № 5011-65/19026-2012
про стягнення з ПАТ «Банк «Таврика»
відповідно 3 049 725,00 грн. та 61 176,89 грн.;

- від 17 травня 2013 року № 37705996 та від 23
квітня 2013 року № 37677124 закінчено
виконавчі провадження з виконання
наказів Господарського суду міста
Києва від 02 квітня 2013 року № 910/1806/13 про
стягнення з ПАТ «Банк «Таврика»
відповідно 5 295 676,82 грн. та 68 820,00 грн.

20 грудня 2012 року Правління
Національного банку України прийняло
постанову №548 про віднесення ПАТ «Банк
«Таврика» до категорії
неплатоспроможних.

20 березня 2013 року постановою Правління
Національного банку України
відкликано банківську ліцензію та
вирішено ліквідувати ПАТ «Банк
«Таврика».

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб 20
березня 2013 року прийнято рішення про
початок здійснення процедури
ліквідації АТ «Банк «Таврика».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
20 березня 2013 року № 18 призначено
уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію АТ «Банк «Таврика»
Соловйову Н.А.

Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
(далі - Закон) встановлено правові,
фінансові та організаційні засади
функціонування системи гарантування
вкладів фізичних осіб, повноваження
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб (далі - Фонд), порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками, Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до уповноваженої
особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк
«Таврика» Соловйової Н.А. з вимогами:

1) від 02 квітня 2013 року № 0998 про визнання
його кредитором ПАТ «Банк «Таврика» на
загальну суму 3 304 061,34 грн., з яких: 3 110
901,89 грн. - кошти, які підлягають
стягненню з ПАТ «Банк «Таврика» на
підставі рішення Господарського суду
міста Києва від 11 березня 2013 року у
справі № 5011-65/19026-2012; - 193 159,45 грн. -
відсотки на суму вкладу за Договором-1
за період його користування з 29
листопада 2012 року до 20 березня 2013 року
(тобто від дати, наступної після дати,
до якої Господарський суд міста Києва
вищевказаним рішенням стягнув з ПАТ
«Банк «Таврика» відсотки за
користуванням вкладом, до дня початку
процедури ліквідації ПАТ «Банк
«Таврика»);

2) від 02 квітня 2013 року № 0999 про визнання
його кредитором ПАТ «Банк «Таврика» на
загальну суму 5 525 181,75 грн., з яких: 5 364
496,82 грн. - кошти, які підлягають
стягненню з ПАТ «Банк «Таврика» на
підставі рішення Господарського суду
міста Києва від 18 березня 2013 року у
справі №910/1806/13; - 160 684,93 грн. - відсотки
на суму вкладу за Договором-2 за період
його користування з 29 січня по 20
березня 2013 року (тобто від дати,
наступної після дати до якої
Господарський суд міста Києва
вищевказаним рішенням стягнув з ПАТ
«Банк «Таврика» відсотки за
користування вкладом, до дня початку
процедури ліквідації ПАТ «Банк
«Таврика»).

Загальний розмір вимоги, яку позивач
просив акцептувати, складає 8 829 243,09 грн.

11 липня 2013 року Листом № 0102/7
уповноважена особа Фонду Соловйова Н.А.
повідомила позивача, що його вимога
включена до реєстру акцептованих вимог
кредиторів та підлягає задоволенню в
сумі 8 211 592,90 грн. відповідно до 7
черговості.

Не погоджуючись з указаною сумою,
позивач звернувся до уповноваженої
особи Фонду Соловйової Н.А. та до
виконавчої дирекції Фонду із заявою
від 02 серпня 2013 року № 2393 про включення
до акцептованих вимог його вимогу у
розмірі 617 650, 19 грн., яка не була
акцептована згідно з його вимогами від
02 квітня 2013 року.

23 серпня 2013 року Листом № 3316
уповноважена особа Фонду Соловйова Н.А.
відмовила позивачу щодо включення 617
650,19 грн. до акцептованих вимог НУБіП
України.

Так, відповідно до частини 5 статті 45
Закону протягом 30 днів з дня
опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.

За змістом статті 46 Закону
уповноважена особа Фонду від імені
Фонду виконує функції з ліквідації
банку відповідно до цього Закону та
приступає до виконання своїх
обов'язків негайно після прийняття
Фондом рішення про призначення
уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи
Фонду, зокрема:

- строк виконання всіх грошових
зобов'язань банку та зобов'язання щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) вважається таким, що настав;

- припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Заходи з підготовки задоволення вимог
кредиторів визначені статтею 49 Закону.

Так, уповноважена особа Фонду припиняє
приймання вимог кредиторів після
закінчення 30 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини 2
статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги,
що надійшли після закінчення цього
строку, вважаються погашеними, крім
вимог вкладників у межах гарантованої
Фондом суми відшкодування за вкладами
(частина 1 статті 49 Закону).

Згідно з частиною 2 цієї ж статті
протягом 90 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону
уповноважена особа Фонду здійснює такі
заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному
кредитору та відносить вимоги до
певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не
підтвердження фактичними даними, що
містяться у розпорядженні
уповноваженої особи Фонду, та, у разі
потреби, заявляє в установленому
законодавством порядку заперечення за
заявленими до банку вимогами
кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог
кредиторів відповідно до вимог,
встановлених нормативно-правовими
актами Фонду.

Відповідно до частини 4 статті 49 Закону
будь-які спори щодо акцептування вимог
кредиторів підлягають вирішенню у
судовому порядку. Судове провадження
щодо таких вимог не припиняє перебіг
ліквідаційної процедури.

У відповідності до частини 5 статті 49
Закону протягом 20 днів з дня
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів уповноважена особа
Фонду:

1) письмово сповіщає кредиторів про
акцептування їх вимог;

2) щотижня публікує оголошення про день
і місце, де можна ознайомитися з
реєстром акцептованих вимог
кредиторів, та про дату затвердження
цього реєстру виконавчою дирекцією
Фонду.

Уповноважена особа Фонду не має права
здійснювати задоволення вимог
кредиторів до затвердження реєстру
акцептованих вимог кредиторів, за
виключенням погашення за погодженням з
виконавчою дирекцією Фонду вимог за
правочинами, що забезпечують
проведення ліквідаційної процедури
(частина 6 статті 49 Закону).

Вимоги, не включені до реєстру
акцептованих вимог кредиторів,
задоволенню в ліквідаційній процедурі
не підлягають і вважаються погашеними
(частина 8 статті 49 Закону).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необґрунтованого відхилення
уповноваженою особою Соловйовою Н.А.
вимог позивача акцептувати в частині 263
805,81 грн.

Так, доведеними обставинами,
встановлені рішеннями Господарського
суду міста Києва від 11 березня 2013 року у
справі № 5011-65/19026-2012 та від 18 березня 2013
року у справі № 910/1806/13, які набрали
законної сили, стосовно наявності
заборгованості ПАТ «Банк «Таврика»
перед позивачем за вкладами за
Договором-1 та Договором-2 у розмірі на
загальну суму 8 475 398,71 грн.

Отже, кошти які були заявлені позивачем
у його вимогах про визнання кредитором
ПАТ «Банк «Таврика» від 02 квітня 2013
року, адресованих уповноваженій особі
Фонду Соловйовій Н.Ф., підлягають
акцептуванню у повному обсязі, тоді як
були акцептовані останньою лише у
розмірі 8 211 592,90 грн.

Ураховуючи наведене, уповноважена
особа Фонду Соловйова Н.А.
необґрунтовано не акцептувала кошти
позивача у розмірі 263 805,81 грн. (8 475 398,71
грн. - 8 211 592,90 грн. = 263 805,81 грн.), що
свідчить про протиправність таких її
дій.

Крім того, доводи апелянта про те, що
відповідно до статті 36 Закону під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) є невірними, оскільки
перевірка правильності визначення
вищевказаними рішеннями
Господарського суду міста Києва
розміру коштів, які підлягають
стягненню з ПАТ «Банк «Таврика» на
користь НУБіП України за неналежне
виконання зобов'язань за Договором-1 та
Договором-2 з урахуванням штрафних
санкцій, не належить до повноважень
адміністративного суду.

Колегія суду погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо
правомірності відмови акцептувати
вимоги позивача в розмірі 353 844,38 грн.,
оскільки дана сума складається з
відсотків на суму вкладу за період від
дати, наступної після дати, до якої
Господарський суд міста Києва
вищевказаним рішенням стягнув з ПАТ
«Банк «Таврика» відсотки за
користуванням вкладом, до дня початку
процедури ліквідації ПАТ «Банк
«Таврика» по Договору-1 та Договору-2.

Так, згідно з пунктом 2.2 Договору-1
відсотки по вкладу нараховуються
методом «факт/факт», тобто за фактичний
строк перебування коштів вкладника на
рахунку і виходячи з фактичної
кількості календарних днів у році та
місяці. Відсотки на вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем зарахування коштів на рахунок, до
дня, який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав. Згідно з
пунктом 2.3 проценти по вкладу
нараховуються щомісяця за період з
першого по останній день місяця.
Відсотки нараховуються в останній
робочий день місяця та при закінченні
строку зберіганні вкладу, що
зазначений в пункту 1.1 даного Договору.
Згідно з пунктом 1.1 Договору строк
зберігання коштів за вкладом - до 29
листопада 2012 року.

Аналогічного змісту пункти 2.2 та 2.3
містяться в Договорі-2, пунктом 1.1 якого
визначено строк зберігання коштів за
вкладом - до 23 грудня 2012 року.

Враховуючи вищенаведене, відсотки
після 29 листопада та 23 грудня 2012 року
припиняються нараховуватись, а тому
вимога позивача акцептувати 353 84,38 грн.
є безпідставною.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції, що вимога
позивача про визнання неправомірним
рішення уповноваженої особи Фонду
Соловйової Н.А. у частині відхилення та
неакцептування вимог в розмірі 263 805,81
грн., та зобов'язання уповноваженої
особи Фонду Соловйової Н.А. акцептувати
НУБіП України дану суму кредиторської
заборгованості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права.

Згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи
фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
Соловйової Н.А. - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 листопада 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте, може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя

Т.М.Грищенко

Судді
І.
О. Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.