Справа № 2а-5969/09/1470
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5969/09/1470

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної інспекції України з контролю
за цінами на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 26
січня 2010 року, у справі за позовом
Державної інспекції України з контролю
за цінами до Житлово-комунального
підприємства "Коларово" про стягнення
коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 26
січня 2010 року відмовлено в задоволені
позову про стягнення з відповідача
необґрунтовано отриманої виручки, в
розмірі 12827 грн., та штрафу, в розмірі
25654 грн.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням позивачем
подано апеляційну скаргу, з якої
вбачається, що рішення у справі
прийнято в порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
необхідності відмови в задоволені
позову, оскільки підприємством
застосовано нові тарифи на постачання
питної води, які встановлені рішенням
виконавчого комітету сільської ради,
проте вказане рішення не оприлюднено
належним чином, а тому не вступило в
законну силу, що призвело до
необґрунтованого отримання виручки
відповідачем.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 02 грудня 2008 року
позивачем проведено планову перевірку
ЖКП "Коларово" на предмет дотримання
державної дисципліни цін, про що
складено акт №336 від 02.12.2008 року, яким
встановлено, що відповідачем не
оприлюднено в засобах масової
інформації рішення виконавчого
комітету Коларівської сільської ради
№80 від 29.05.2008 року «Про затвердження
тарифу на водопостачання питної води
ЖКП «Коларово», що призвело до
безпідставного застосування
підприємством нових тарифів та
необґрунтованим отриманням виручки.

За результатами проведеної
перевірки позивачем прийнято Рішення
№109 від 09.12.2008 року, яким відповідача
притягнуто до відповідальності, у
вигляді вилучення у дохід державного
бюджету необґрунтовано отриманої
виручки, в розмірі 12827 грн., та штрафу, в
розмірі 25654 грн.

За результатом встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
необґрунтованості позовних вимог, з
яким погоджується судова колегія з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції
України - органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 7 Закону України «Про ціни
і ціноутворення» передбачено, що
вільні ціни і тарифи встановлюються на
всі види продукції, товарів і послуг, за
винятком тих, по яких здійснюється
державне регулювання цін і тарифів.

Відповідно до статті 8 Закону
України «Про ціни і ціноутворення» -
державне регулювання цін і тарифів
здійснюється шляхом встановлення:
державних фіксованих цін (тарифів);
граничних рівнів цін (тарифів) або
граничних відхилень від державних
фіксованих цін і тарифів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 28 Закону України
«Про місцеве самоврядування»
встановлено, що до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідної територіальної
громади; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

Згідно із ч. 6 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування» -
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

За Законом України "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності" -
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, а також їх
посадові особи, відносяться до
регуляторних органів. Регуляторним
актом визнається прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або
окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання. Ним
визнається також прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який змінює чи скасовує норми права,
застосовується неодноразово та щодо
невизначеного кола осіб і який
спрямований на правове регулювання
господарських відносин, а також
адміністративних відносин між
регуляторними органами та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ,
нормативно-правовим актом.

Згідно із ст. 12 Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" - регуляторні акти,
прийняті місцевими органами
виконавчої влади, а також їх посадовими
особами, офіційно оприлюднюються в
друкованих засобах масової інформації
не пізніш, як у 10-денний строк після їх
державної реєстрації або прийняття та
підписання, якщо ці акти не підлягають
державній реєстрації.

Пунктом 11 ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що акти органів місцевого
самоврядування доводяться до відома
населення.

Статтею 22 Закону України "Про
порядок висвітлення діяльності
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування в Україні
засобами масової інформації"
-визначено порядок оприлюднення рішень
органів місцевого самоврядування -
вони мають бути опубліковані в
офіційних виданнях та друкованих
засобах масової інформації органів
державної влади та місцевого
самоврядування.

Статтею 218 Господарського кодексу
України передбачено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності, до якої віднесені й
застосування штрафних (економічних)
санкцій передбачених ст.14 Закону
України "Про ціни та ціноутворення", є
вчинення суб'єктом господарювання
правопорушення у сфері господарювання.

Судовою колегією встановлено, що
підставою для стягнення з підприємства
основної суми та штрафних санкцій, є
рішення Держ.інспекції по цінам №109 від
09.12.2008 року.

Вказане рішення винесено за
результатами проведеної перевірки, під
час якої встановлено, що комунальним
підприємством необґрунтовано
застосовано нові тарифи на постачання
питної води населенню, які встановлено
рішенням виконавчого комітету
Коларівської сільської ради №80 від
29.05.2008 року «Про затвердження тарифу на
водопостачання питної води ЖКП
«Коларово», оскільки вказане рішення
не оприлюднено у місцевих засобах
масової інформації, а тому не вступило
в законну силу.

Офіційним друкованим виданням на
території Жовтневого району
Миколаївської області, у якому
здійснює діяльність підприємство
відповідача, є газета "Вісник
Жовтневщини". Головним редактором
даного видання надано довідку, згідно з
якою при кількості населення на даній
території у 1861 чол., кількість
передплатників газеті складає 38 осіб у
2008 році та 30 осіб у 2009 році (а.с.78).

З метою доведення до відома
населення нових змін у тарифах,
підприємством у місцях масового огляду
розміщено відповідні
оголошення-повідомлення (а.с.68-73).

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
обов'язок щодо оприлюднення нового
регуляторного акту по тарифам на питну
воду покладено на суб'єкта владних
повноважень, тобто на Виконком
Коларівської сільської ради, який
повинен це зробити через 10 днів після
підписання відповідного рішення, а
тому в даному випадку відсутня вина
комунального підприємства, як
обов'язкова складова для притягнення
його до відповідальності. Разом з тим, у
зв'язку з фактичною відсутністю
передплатників місцевого офіційного
видання, підприємством самостійно
зроблено оголошення у місцях масового
огляду, з метою доведення до населення
відповідних змін.

Крім того судова колегія звертає
увагу на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.227 КАС України -
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Згідно з статтею 14 Закону України
«Про ціни і ціноутворення» - вся
необгрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного
бюджету України, бюджету Автономної
Республіки Крим, місцевих бюджетів, а
також коштів державних підприємств,
установ та організацій підлягає
вилученню в доход відповідного
бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в
позабюджетні фонди місцевих Рад
стягується штраф у двократному розмірі
необгрунтовано одержаної суми виручки.
Вказані суми списуються з рахунків
підприємств і організацій в
банківських установах за рішенням
суду.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 31.10.2013 року скасовано
попереднє рішення апеляційного суду по
цій справі та направлено справу на
новий апеляційний розгляд. Однією із
підстав для скасування судового
рішення є відсутність обґрунтувань з
боку позивача, як суб'єкта владних
повноважень, щодо визначеної ним суми
до стягнення, у розмірі 12827 грн.

В акті перевірки не зазначено, на
підставі яких доказів позивачем
зроблено висновок щодо фактичного
отримання підприємством вказаної суми,
а тому з метою встановлення всіх
обставин справи, ухвалою від 28.01.2014
року, апеляційним судом витребувано
від позивача відповідні докази, проте
до суду їх не надано та до судового
засідання позивач не з'явився.

Оскільки позивачем, як суб'єктом
владних повноважень, не дотримано
вимог законодавства щодо
обґрунтованості прийнятого рішення, а
саме не зроблено розрахунок до свого
рішення та не надано відповідних
доказів до суду апеляційної інстанції,
судова колегія приходить до висновку,
що Інспекцією не доведено
правомірність прийнятого рішення, а
тому відсутні підстави для стягнення
визначених ним сум.

Крім того вказане рішення є
неправомірним, а як наслідок і
стягнення коштів є необґрунтованим,
оскільки відповідно до ст.14 Закону
України «Про ціни і ціноутворення» -
лише основна сума необґрунтовано
отриманої виручки підлягає стягнення
до бюджету, а сума штрафних санкцій
стягується до позабюджетних фондів
місцевих Рад, проте у рішенні позивача
зазначено про стягнення усієї суми,
разом із штрафними санкціями, до
бюджету (а.с.16).

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
України з контролю за цінами - залишити
без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2010
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді:
О.В. Яковлєв
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло