Справа № 826/2329/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 березня 2014 року 11:20
№ 826/2329/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів: Катющенка В.П.,
Шулежка В.П. розглянувши в письмовому
провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Парк-готель «Київ»

до Державної реєстраційної
служби України

про визнання протиправним та
скасування рішення від 29.01.2014р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Парк-готель «Київ»
(далі по тексту - позивач) звернулось з
позовом до Державної реєстраційної
служби України (далі по тексту -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування рішення №10402001 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 29.01.2014р.; зобов'язати
відповідача в особі державного
реєстратора Сидорчука Андрія
Вікторовича видати позивачеві
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно:

- будівлю корпусу №1 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва;

- будівлю корпусу №2 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва;

- конгрес-хол рекреаційно-готельного
комплексу на вул. Юнкерова, 20 у
Оболонському районі м. Києва;

та зобов'язати відповідача в особі
державного реєстратора Сидорчука
Андрія Вікторовича прийняти рішення
про реєстрацію в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно право
власності позивача на нерухоме майно:

- будівлю корпусу №1 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва;

- будівлю корпусу №2 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва;

- конгрес-хол рекреаційно-готельного
комплексу на вул. Юнкерова, 20 у
Оболонському районі м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем протиправно
прийнято оскаржуване рішення.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечення проти позову не
надав.

В судовому засіданні 12.03.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Сидорчука А.В.
Державної реєстраційної служби
України №10402001 від 29.01.2014р. відмовлено
позивачу у державній реєстрації прав
та їх обтяжень на нерухоме майно, що
розташоване в м. Київ, вул. Юнкерова, 20,
корпус 1 та у зв'язку з тим, що подані
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. В
порушення п. 46 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р.
№703 не надано документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку.
Відповідно до п. 5 Порядку документи, що
подаються для проведення державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, що встановлені законом,
Порядком та іншими
нормативно-правовими актами. Подані
копії свідоцтва про державну
реєстрацію, декларацій про готовність
об'єкта до експлуатації, технічного
паспорту засвідчені з порушенням п. 5.27
ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення
документів», затверджених наказом
Держспоживстандарту України від
07.04.2003р. №55.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач зазначає, що законодавством
про проведення державної реєстрації
речових та інших прав не передбачено
обов'язку підприємства подавати для
проведення державної реєстрації
речових та інших прав, акт приймання -
передачі майна.

Частиною другою статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень
визначає Закон України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон №
1952-IV).

Відповідно до наданих у ч.1 ст.2 Закону №
1952-IV термінів, державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація) це - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Відповідно до визначених ст.8 Закону №
1952-IV повноважень, орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч.1).

Повноваження державного реєстратора
встановлені ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV, до
яких, зокрема, належать прийняття
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень та про відмову в
державній реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
встановлений ч. 1 ст.15 Закону № 1952-IV та
полягає в наступному:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених ст. 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону № 1952-IV,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, рішень судів, що
набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою тощо.

Процедуру проведення державної
реєстрації прав, перелік документів,
необхідних для її проведення визначено
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011р. № 703 (далі
- Порядок № 703).

Згідно даного Порядку № 703, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Перелік таких документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначено пунктами 27-30 Порядку №703.

Відповідно до п. 27 Порядку №703
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону № 1952-IV передбачено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо:

1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна
розміщений на території іншого органу
державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа;

4) подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію
прав, пов'язаних з відчуженням
нерухомого майна, подано після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5 1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

5 2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5 3) під час подання заяви про
державну реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5 4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5 5) заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5 6) заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі
документи, на підставі яких заявлене
право та обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Відповідно до п. 44 Порядку №703
державна реєстрація прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно щодо новозбудованого
або реконструйованого нерухомого
майна проводиться за наявності
державної реєстрації речового права на
земельну ділянку, на якій розташоване
таке майно, за заінтересованою особою
(крім випадків проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на квартиру,
житлове чи нежитлове приміщення).

Державна реєстрація права
власності на земельну ділянку з
видачею свідоцтва про право власності
на таке майно проводиться за наявності
державної реєстрації земельної
ділянки у Державному земельному
кадастрі.

Відповідно до п. 46 Порядку №703 для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав:

документ, що посвідчує речове
право на земельну ділянку (крім
випадків реконструкції квартири,
житлового або нежитлового приміщення);

витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (у разі,
коли в документі, що посвідчує речове
право на земельну ділянку, відсутні
відомості про її кадастровий номер);

документ, що зазначений у пункті 27
цього Порядку та підтверджує право
власності на об'єкт нерухомого майна,
розташований на земельній ділянці (у
разі проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна);

документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що дійсно в нього
відсутні документи, що посвідчують
речове право на вказану земельну
ділянку.

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність прийняття Державною
реєстраційною службою України рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 29.01.2014р. №10402001, а
тому позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Парк-готель «Київ» задоволенню не
підлягають.

Щодо вимог про зобов'язання
відповідача в особі державного
реєстратора Сидорчука Андрія
Вікторовича видати позивачеві
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно: будівлю корпусу №1
готелю рекреаційно-готельного
комплексу на вул. Юнкерова, 20 у
Оболонському районі м. Києва; будівлю
корпусу №2 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва; конгрес-хол
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва; та зобов'язання відповідача в
особі державного реєстратора
Сидорчука Андрія Вікторовича прийняти
рішення про реєстрацію в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
право власності позивача на нерухоме
майно: будівлю корпусу №1 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва; будівлю корпусу №2 готелю
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва;конгрес-хол
рекреаційно-готельного комплексу на
вул. Юнкерова, 20 у Оболонському районі
м. Києва, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
встановленим частиною третьою статті 2
КАС України критеріям, не втручається у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за такими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Отже, адміністративний суд не
наділений повноваженнями втручатися у
вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за критеріями визначеними
статтею 2 КАС України.

Відтак, вказані позовні вимоги
суперечить повноваженням
адміністративного суду.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог з тих підстав, що вони є
похідними від первинної.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Парк-готель «Київ» відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
24.03.2014р.

Головуючий суддя
В.В. Амельохін

Судді:
В.П. Катющенко

В.П. Шулежко