Справа № 812/10705/13-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа №812/10705/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Прокуратури Антрацитівського району
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року у справі № 812/10705/13-а за позовом
Відділу державної виконавчої служби
Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції до Прокуратури
Антрацитівського району Луганської
області про визнання незаконними та
скасування вимог прокурора, визнання
незаконною та скасування постанови про
проведення перевірки,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач 21.12.2013 року (згідно поштового
штампу на конверті) звернувся до суду з
позовом до Прокуратури
Антрацитівського району Луганської
області про визнання незаконними та
скасування вимог прокурора від 03.12.2013
року, 12.12.2013 року, 16.12.2013 року, визнання
незаконною та скасування постанови про
проведення перевірки від 11.12.2013 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнано протиправними вимоги
прокурора Антрацитівського району
Луганської області від 02.12.2013 року № 2967
вих.13, від 11.12.2013 року № 3062 вих.13 та
від 16.12.2013 року № 3084 вих.13.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач не погодився з таким
рішенням суду, подав апеляційну
скаргу, якою просив рішення суду
першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в частині
визнання протиправними вимог
прокурора Антрацитівського району
Луганської області.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Колегія суддів
розглядає дану справу за вимогами ст.
197 КАС України в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом першої інстанції встановлено,
що прокурору Антрацитівського району
надійшло на виконання завдання
прокуратури Луганської області від
22.11.2013 року, яким зобов'язано прокурора
провести перевірку додержання
законодавства при виконанні судових
рішень з питань дотримання вимог
земельного законодавства,
постановлених у справах за позовами
прокурорів (а.с. 46-47).

На виконання вказаного завдання
прокурором Антрацитівського району, на
підставі ст.ст. 8, 20 Закону України «Про
прокуратуру» на адресу в.о.начальника
ВДВС Антрацитівського МРУЮ ОСОБА_1
спрямовано вимогу від 02.12.2013 року про
надання в строк до 06.12.2013 року
інформації щодо виконавчих проваджень
за судовими рішеннями у справах
стосовно земель, ухвалених на користь
органів влади та місцевого
самоврядування, які залишились
невиконаними або повернуті без
виконання. Зазначену вимогу 03.12.2013 року
зареєстровано в журналі вхідної
кореспонденції ВДВС Антрацитівського
МРУЮ (а.с. 48).

Відповідь ВДВС Антрацитівського МРУЮ
за підписом ОСОБА_1 до прокуратури
району надійшла 13.12.2013 року (а.с. 49-50).

11 грудня 2013 року прокурором району
винесено постанову про проведення
перевірки у відділі державної
виконавчої служби Антрацітівського
МРУЮ з питань додержання встановленого
порядку управління, яку мотивовано тим,
що у відведений в вимозі від 02.12.2013 року
про надання інформації час відповідь
не надано, що свідчить про можливі
порушення з боку ВДВС Антрацитівського
МРУЮ (а.с. 51-52).

Одночасно, на підставі ст.ст. 8, 20 Закону
України «Про прокуратуру», прокурором
району 11.12.2013 року на адресу
в.о.начальника ВДВС Антрацитівського
МРУЮ спрямовано вимогу про надання в
строк до 12.12.2013 року завірених належним
чином копій аркушів книг вхідної та
вихідної кореспонденції відділу за
період грудня 2013 року (а.с. 53).

Постанова про проведення перевірки від
11.12.2013 року та вимога від 11.12.2013 року
вручені уповноваженій особі позивача
12.12.2013 року.

16 грудня 2013 року, прокурором
Антрацитівського району, на підставі
ст.ст. 8, 20 Закону України «Про
прокуратуру», на адресу ВДВС
Антрацитівського МРУЮ спрямовано
вимогу про надання в строк матеріалів
(повторно щодо надання копій аркушів
книг вхідної та вихідної
кореспонденції відділу за період
грудня 2013 року, а також щодо надання
посадової інструкції начальника ВДВС
Антрацитівського МРУЮ та наказу про
призначення на посаду ОСОБА_1), а також
виклик ОСОБА_1 до прокуратури району
для надання письмових пояснень з
приводу вищезазначеної перевірки (а.с.
56).

Статтею 5 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що на
прокуратуру України покладаються такі
функції: підтримання державного
обвинувачення в суді; представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом;
нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство; нагляд за
додержанням законів при виконанні
судових рішень у кримінальних справах,
а також при застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

На прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до п. 9 розділу XV Конституції
України прокуратура продовжує
виконувати відповідно до чинних
законів функцію нагляду за додержанням
і застосуванням законів - до введення в
дію законів, що регулюють діяльність
державних органів щодо контролю за
додержанням законів.

При цьому статтею 19 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є:

1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності.

Згідно статті 20 Закону України «Про
прокуратуру» при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право витребовувати від органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів; мати доступ до
документів і матеріалів, необхідних
для проведення перевірки, у тому числі
за письмовою вимогою, і таких, що
містять комерційну таємницю або
інформацію з обмеженим доступом.
Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що вимоги прокурора можуть
бути винесені лише в межах його
повноважень при проведенні нагляду за
додержанням та застосуванням законів.

Однак, стаття 19 Закону України «Про
прокуратуру» не передбачає предмету
нагляду за державною виконавчою
службою.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Статтею 84 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
посадових осіб, які мають право
здійснювати перевірку законності
виконавчого провадження, якими є:

1) директор Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України та його заступники -
щодо виконавчого провадження, яке
перебуває на виконанні у будь-якому
структурному підрозділі органів
державної виконавчої служби;

2) заступники начальника Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головного управління
юстиції в області, містах Києві та
Севастополі - начальники управлінь
державної виконавчої служби, їх
заступники - щодо виконавчого
провадження, яке перебуває на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень таких управлінь і
районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділах
державної виконавчої служби,
підпорядкованих зазначеним
управлінням юстиції.

Крім того, положеннями ч. 7 ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»
забороняється втручання інших
державних або недержавних органів та
їх посадових осіб у виконавче
провадження, крім випадків,
передбачених цим Законом, а згідно ч. 2
ст. 19 Закону України «Про прокуратуру»
зазначає, що прокуратура не підміняє
органи відомчого управління та
контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

З огляду на зазначене, постанова
прокурора Антрацитівського району про
проведення перевірки у відділі
державної виконавчої служби
Антрацитівського МРУЮ з питань
додержання встановленого порядку
управління від 11.12.2013 року та вимоги
прокурора від 02.12.2013 року № 2967 вих.13, від
11.12.2013 року № 3062 вих.13 та від 16.12.2013 року
№ 3084 вих.13 винесено останнім з
перевищенням своїх повноважень, з чим
погоджується колегія суддів.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що вимога
прокурора від 02.12.2013 року відповідає
повноваженням прокурора щодо нагляду
за додержанням і застосуванням
законів, так як у ній прокурор не
вимагав надати йому для ознайомлення
самі виконавчі провадження, оскільки
вказаною вимогою прокурором
витребовувалась детальна інформація
за 2013 рік про виконавчі провадження за
судовими рішеннями у справах стосовно
земель, які ухвалені на користь органів
влади та місцевого самоврядування, які
залишились невиконаними або повернуті
без виконання. Тобто, інформація про
вчинені виконавчі дії за кожним
виконавчим провадженням, що передбачає
здійснення контролю за виконавчим
провадженням.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що перевірка
здійснювалась прокурором району в
рамках завдання прокуратури
Луганської області від 22.11.2013 року. При
цьому, у вказаному завданні зобов'язано
прокурора провести перевірку
додержання законодавства при
виконанні судових рішень з питань
дотримання вимог земельного
законодавства, постановлених у справах
за позовами прокурорів, а не взагалі
щодо всіх виконавчих проваджень з
питань земельних відносин. Тобто,
вимога прокурора району від 02.12.2013 року
суперечить також і завданню
прокуратури області.

Так, чинне законодавство та, зокрема,
Закон України «Про виконавче
провадження» наділяють прокурора
певними повноваженнями у виконавчому
провадженні, однак, ці повноваження
кореспондуються з повноваженнями
сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
виконавче провадження» учасниками
виконавчого провадження є державний
виконавець, сторони, представники
сторін, прокурор, експерти,
спеціалісти, перекладачі, суб'єкти
оціночної діяльності - суб'єкти
господарювання.

Прокурор бере участь у виконавчому
провадженні у випадку здійснення
представництва інтересів громадянина
або держави в суді та відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого документа за його заявою.

Тобто, у справах за позовами прокурора
останній має право отримати виконавчий
лист та пред'явити його до виконання. За
такими виконавчими провадженнями
прокурор має право вимагати від
державного виконавця надання
інформації про здійснення виконавчих
дій, знайомитись з виконавчим
провадженням, отримувати необхідні
копії та користуватись іншими правами
сторони виконавчого провадження.

Щодо позовних вимог про визнання
необґрунтованими, незаконними та
такими що підлягають скасуванню вимог
прокурора та постанови прокурора про
проведення перевірки колегія судді
зазначає наступне.

Виходячи з аналізу положень статті 2
КАС України захисту підлягає лише
порушене право. Звернення до суду за
захистом своїх прав може бути
зумовлене наявністю факту їх
порушення.

Постанова прокурора Антрацитівського
району про проведення перевірки у
відділі державної виконавчої служби
Антрацитівського МРУЮ з питань
додержання встановленого порядку
управління від 11.12.2013 року є актом
одноразового застосування, вичерпує
свою дію фактом її виконання. Однак,
фактично вказана постанова не була
виконана, так як, згідно пояснень
представників сторін, позивач не
допустив прокурора до перевірки та не
надав на його вимогу від 11.12.2013 року
копії книги вхідної та вихідної
кореспонденції.

Оскільки фактично перевірка не була
проведена, для позивача не виникли
права та обов'язки, а тому порушення з
боку відповідача прав та інтересів
ВДВС Антрацитівського МРУЮ відсутні.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимоги позивача про
визнання постанови від 11.12.2013 року
необгрунтованою, незаконною та про її
скасування не підлягають задоволенню
через відсутність об'єкту порушеного
права.

Щодо вимог прокурора про надання
інформації від 02.12.2013 року № 2967 вих.13,
від 11.12.2013 року № 3062 вих.13, від 16.12.2013
року № 3084 вих.13, то, вони прийняті
прокурором з перевищенням своїх
повноважень через відсутність права
здійснювати контроль та нагляд за
діяльністю виконавчої служби. При
цьому, їх невиконання спричинило
настання негативних наслідків для
посадової особи позивача, а саме
стосовно в.о. начальника ВДВС
Антрацитівського МРУЮ складено
протокол про адміністративне
правопорушення, вирішується питання
про притягнення вказаної особи до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що вимоги прокурора по
своїй суті не відповідають чинному
законодавству, спричинили виникнення
певних правовідносин, порушують права
позивача, то вказані вимоги необхідно
визнати протиправними.

При цьому, вимога про їх скасування є
необґрунтованою, так як скасування
акта суб'єкта владних повноважень як
способу захисту порушеного права
позивача застосовується тоді, коли
спірний акт не породжує жодних
правових наслідків від моменту
прийняття такого акта (п. 10.2 Постанови
пленуму ВАСУ № 7 від 20.05.2012 року).

За таких обставин, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог Державної виконавчої
служби Антрацитівського
міськрайонного управління юстиції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури
Антрацитівського району Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
03 лютого 2014 року у справі № 812/10705/13-а
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року у справі № 812/10705/13-а залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції,
постановлена в порядку письмового
провадження, набирає законної сили
через п'ять днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В. Юрко

Судді:
Г.М. Міронова

А.А.Блохін