Справа № К/9991/51535/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/51535/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області про визнання
відмови неправомірною та перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Старобільського районного
суду Луганської області від 13 квітня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та з 3 жовтня 2007 року є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, тому відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
та державної пенсії для інвалідів ІІ
групи в розмірі, не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком. Крім того,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 27
грудня 2005 року № 1293 збільшено розмір
пенсії, призначеної відповідно до
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 році в 2,5 рази. В
зв'язку з тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області із заявою про перерахунок
призначеної пенсії, але відповідач
листом від 15 березня 2011 року № 49/Б-14
відмовив у цьому. Просив поновити строк
звернення до суду; визнати
протиправним рішення управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області від 15 березня 2011 року № 49/Б-14
щодо відмови позивачу у перерахунку
пенсії; зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
з 3 жовтня 2007 року, збільшивши
розмір основної пенсії в 2,5 рази, з
відрахуванням фактично сплачених сум.

Постановою Старобільського районного
суду Луганської області від 13 квітня
2011 року поновлено ОСОБА_1 строк
звернення до суду. В задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а постанову
Старобільського районного суду
Луганської області від 13 квітня 2011 року
- без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень судами першої та апеляційної
інстанцій, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити його позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1 та є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року
№ 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього
Закону (у редакції, чинній з 9 липня
2007 року), якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку з утратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно з частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

При розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
установлений у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік,
виходячи з якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено чинною постановою
Кабінету Міністрів України від 30
травня 1997 року № 523, положення якої
стосовно критеріїв обчислення
розмірів пенсій відповідають змісту
статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ. А в пункті 2
постанови від 3 січня 2002 року № 1
Кабінет Міністрів України установив
розміри сум, з яких проводиться
розрахунок пенсій, усупереч положенням
зазначених статей Закону, причому ці
суми не відповідають розмірам
мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, що
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхуванняне є перешкодою для
застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті.

Відповідно до постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 2
липня 2008 року управління Пенсійного
фонду України в Старобільському районі
Луганської області виплачує ОСОБА_1
пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсії в розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком з 1 червня 2008 року.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 27 грудня 2005 року № 1293, чинною на час
виникнення спірних правовідносин, на
Пенсійний фонд України покладено
обов'язок забезпечити проведення з дня
набрання чинності цією постановою,
тобто з 1 січня 2006 року, перерахунку
пенсії за матеріалами пенсійної справи
громадянам, що отримують пенсію
відповідно до статті 54 Закону, а також
особам, яким раніше призначено пенсію
згідно із зазначеною статтею Закону і
які на даний час отримують пенсію
відповідно до інших законів (згідно з
їх заявою). Зокрема, пенсія по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 - 1990 роках була збільшена в 2,5 рази
(абзац третій пункту 1 постанови). При
цьому пунктом 2 постанови установлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону, не може бути нижчим для
інвалідів з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, зокрема, II групи - 500
гривень.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про відсутність законних
підстав для задоволення позовної
вимоги щодо збільшення розміру
основної пенсії, обрахованої
відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, в
2,5 рази, оскільки постанова Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2005 року
№ 1293 прийнята з метою разового
перерахунку за матеріалами пенсійної
справи станом на січень 2006 року
громадян, що отримують пенсію,
розрахованої з базової величини 19,91
грн, встановленої постановою Кабінету
Міністрів України Кабінету Міністрів
України від 3 січня 2002 року № 1 (з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 13 липня
2004 року № 894).

Відповідно до положень частини 1 статті
220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Старобільського районного суду
Луганської області від 13 квітня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.