Справа № 404/1560/14-а
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1560/14-а
Номер провадження 2-а/404/228/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Кіровський райсуд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді - Мохонько В.В.

при секретарі
Бокатенко Ю.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді про визнання дій
неправовірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року, ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді, по якому просив визнати
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді щодо відмови ОСОБА_1
перерахунку довічного грошового
утримання у зв'язку з збільшенням з
01.12.2013 року грошового утримання
працюючого судді за його заявою,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
здійснити перерахунок та забезпечити
виплату судді у відставці ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 90 % грошового утримання судді
апеляційного суду Кіровоградської
області, який працює на відповідній
посаді, відповідно до довідок
апеляційного суду Кіровоградської
області № 161 від 16.12.2013 року починаючи з
01 грудня 2013 року з проведенням
перерахунку при збільшенні заробітної
плати працюючому судді з урахуванням
раніше проведених виплат без обмеження
граничного розміру та строку виплат.

В судове засідання позивач не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, зазначав,
що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача
надав до суду письмові заперечення, в
яких посилався на законність своїх дій
та просив відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Розгляд справи просив провести за
відсутності представника відповідача.

Перевіривши викладені в позові
доводи, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
позивач працював на посаді судді і на
підставі постанови Верховної Ради
України від 19.09.2013 року № 604-VIІ
звільнений у зв'язку з поданням заяви
про відставку та перебуває на обліку
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді, з жовтня 2013 року позивач,
перебуває на обліку в УПФ м.
Кіровограда та отримує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці.

У зв'язку із зміною заробітної плати
працюючих суддів з 01 грудня 2013 року в
сторону збільшення, позивач має право
на перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, починаючи із 01 грудня 2013 р.

Згідно довідки Апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 грудня
2013р. № 161 суддівська винагорода
відповідно до Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» станом на
01 грудня 2013р. складає 22776 грн., 60 коп., в
тому числі оклад 13398,00 грн., доплата за
вислугу років 70% (стаж 34 роки 11 місяців).

Очевидною є зміна в сторону збільшення
суддівської винагороди (заробітної
плати) працюючого на відповідній
посаді судді з 01.12.2013р., а відтак і
позивача щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці із 01.12.2013р.
підлягає перерахуванню в сторону
збільшення.

В лютому 2014 року позивач звернувся до
відповідача з проханням здійснити йому
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці в зв'язку із збільшенням
заробітної плати працюючого судді із
01.12.2013р. відповідно до статті 129, частини
3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI) без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки апеляційного суду
Кіровоградської області від 16.12.2013р.
№161 та виплатити з 01.12.2013р. різницю між
нарахованим та фактично виплаченим
щомісячним грошовим утриманням судді у
відставці.

Проте, відповідач безпідставно
відмовив у здійсненні перерахунку, про
що повідомив позивача листом від 17.02.2014
року, зокрема, послався на положення
частини 4 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»,
відповідно до якої у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного суду України
здійснюється перерахунок раніше
призначеного щомісячного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів Конституційного
суду України з дня виникнення права на
відповідний перерахунок.

Відповідач також зазначив, що Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013р., ухваленого у справі
№1-2/2013р. за конституційним поданням
Верховного суду України щодо
відповідності Конституції окремих
положень статті 2, абзацу другого
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визнано
невідповідність положень частини 3 та 5
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
Конституції України, проте даним
рішенням питання стосовно проведення
перерахунків згідно додатково наданих
документів не вирішувалось та зміни до
пункту 4 статті 138 не вносилось.

Позивач має наступні обґрунтування
наявності у нього з 01.12.2013р. права на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
в зв'язку із зміною в сторону
збільшення із 01.12.2013р. розміру
суддівської винагороди працюючих на
відповідній посаді суддів у розмірі 90 %
від заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Отже, з моменту
ухвалення рішення Конституційним
Судом України від 22.05.2008р. відновлено
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання та право
на зміну його розміру в разі зміни
заробітної плати суддів відповідно до
Закону України "Про статус суддів" та
Постанови Верхової Ради України "Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів".

Згідно частини 5 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Вказане обмеження максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання за частиною п'ятою
статті 138 сталось із змінами, внесеними
згідно із Законом N 2856-VI (2856-17) від
23.12.2010р. та згідно із Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013р. ухваленого у справі
№1-2/2013р. за конституційним поданням
Верховного суду України щодо
відповідності Конституції окремих
положень статті 2, абзацу другого
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними): частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року; № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Згідно даного рішення Конституційного
Суду України положення Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI та Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI,
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення; мають преюдиціальне значення
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії положень законів України, визнаних
неконституційними.

Отже, починаючи з 03.06.2013р. відновлено
дію частини 3 статті 138 «Про судоустрій
і статус суддів» в попередній редакції
від 7 липня 2010 року № 2453-VI, яка підлягає
застосуванню при вирішенні спірних
правовідносин, які виникли із 03 червня
2013 р., та які мають місце із 01 грудня 2013р.

За вказаних обставин, дія положень
частини 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» по суті та
змісту може бути застосована до
позивача, правовідносин з
відповідачем, до права на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у процентному відношенні до
грошового утримання суддів, працюючих
на відповідних посадах на сьогодення
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Окрім того, Конституційний суд Україні
і в інших своїх рішеннях неодноразово
висловлювався та надав роз'яснення, що
стосуються правових понять інституту
судді у відставці, поняття щомісячного
довічного грошового утримання,
принципів незалежності суддів, в яких
зокрема вказано про неможливість
відміни та звуження змісту та об'єму
статусу суддів; про неможливість
звуження досягнутого рівня
незалежності суддів; про неможливість
диспропорції у матеріальному
забезпеченні судів та суддів різних
рівнів; про неможливість суттєвої
диспропорції у грошовому забезпеченні
працюючих суддів та суддів у відставці;
про неможливість відміни такого
принципу, як перегляд щомісячного
довічного грошового утримання у разі
зміни заробітної плати працюючим
суддям, виходячи з її нового розміру.

Зокрема, Конституційний суд України
роз'яснив, що щомісячне довічне грошове
утримання на відміну від пенсії та
інших соціальних виплат для інших
громадян має особливий статус: є
невід'ємною частиною гарантії
незалежності суддів. Тільки судді
мають право як на пенсію при досягненні
визначеного віку, так і на щомісячне
довічне грошове утримання, коли
йдеться про відставку при наявності
суддівського стажу. При цьому
щомісячне довічне грошове утримання
нараховується відповідно від
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді. Є неприпустимим
звуження змісту, об'єму статусу судді,
рівня його соціального захисту,
наслідком якого відповідно є звуження
гарантії незалежності суддів, оскільки
виходячи у відставку, суддя має право
на перегляд розміру виплат щомісячного
довічного грошового утримання при
зміні заробітку діючого судді.

Так, Конституційний Суд України у
рішенні від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011,
вказав, що правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. У цьому рішенні
Конституційний Суд України вказує про
неможливість звуження змісту та об'єму
гарантій незалежності суддів, а
відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Аналогічні правові позиції щодо
гарантій незалежності суддів, їх
матеріального та соціального
забезпечення Конституційний Суд
України висловлював також у своїх
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
(справа про припинення дій чи обмеження
пільг, компенсацій та гарантій), від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про
пенсії та щомісячне довічне грошове
утримання), від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів).

Системний аналіз вище вказаних норм, що
діяли в різний проміжок часу вказують,
що щомісячне довічне грошове утримання
як вид соціального забезпечення судді
у відставці виплачується щомісячно та
залежить від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді, його обчислення повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, розмір
виплачуваного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
безпосередньо пов'язаний із розміром
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, що зумовлює
проведення перерахунку раніше
призначеного довічного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді та без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Довічне грошове утримання суддям
загальної юрисдикції виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів державного бюджету, за
винятком суддів Конституційного Суду
України, Верховного Суду України та
вищих спеціалізованих судів, яким
грошове утримання виплачується цими
судами.

Між тим, норми Законів, що визначали та
визначають порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці не
передбачають такого поняття як
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки даний
вид соціального забезпечення судді у
відставці залежить від одного чинника -
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді і при
його зміні здійснюється відповідний
розрахунок.

З огляду на вказане, не можуть бути
прийняті до уваги посилання
відповідача щодо відсутності
нормативного документу, який регулює
порядок здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, оскільки
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці не може
бути знівельована в зв'язку із тим, що
органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.

Отже, відмова відповідача у проведенні
перерахунку розміру щомісячного
грошового утримання судді у відставці
є протиправною, і є такою, що суперечить
закону. Відповідач зобов'язаний
здійснити щодо позивача перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання з 01.12.2013р. без обмеження
максимального розміру щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді згідно
довідки апеляційного суду
Кіровоградської області.

У пункті 16 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013р. № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
зазначено, що відповідно до покладених
завдань і функцій, Пенсійний фонд
України є суб'єктом владних
повноважень у цій сфері правовідносин,
а спори, що виникають між учасниками
цих відносин, є публічно-правовими,
тому їх вирішення належить до
юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
2, 6, 17, 18, 19, 104, 105, 106, 162, 163, 183-2 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді про визнання
бездіяльності протиправною, вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді щодо
відмови ОСОБА_1 перерахунку довічного
грошового утримання у зв'язку з
збільшенням з 01.12.2013 року грошового
утримання працюючого судді за його
заявою.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді здійснити перерахунок та
забезпечити виплату судді у відставці
ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 90 % грошового
утримання судді апеляційного суду
Кіровоградської області, який працює
на відповідній посаді, відповідно до
довідок апеляційного суду
Кіровоградської області № 161 від 16.12.2013
року починаючи з 01 грудня 2013 року з
проведенням перерахунку при
збільшенні заробітної плати
працюючому судді з урахуванням раніше
проведених виплат без обмеження
граничного розміру та строку виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп.
сплаченого ним судового збору.

Постанова підлягає негайному
виконанню Управлінням Пенсійного
фонду України в м.
Кіровограді у межах суми платежу за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня отримання копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд м. Кіровограда

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда В. В. Мохонько