Справа № 2а-4062/11/1270
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/67008/11

№ К/9991/67008/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А., суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша
М.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22.06.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2011

у справі № 2а-4062/11/1270 Луганського
окружного адміністративного суду

за позовом Публічного акціонерного
товариства (ПАТ)«Рубіжанський
картонно-тарний комбінат»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції (СДПІ) по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 22.06.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20.09.2011, позов задоволено: скасовано
податкове повідомлення-рішення від
19.04.2011

№ ; стягнуто з Державного бюджету
України на користь ПАТ «Рубіжанський
картонно-тарний комбінат» 3,40 грн.
судового збору.

У касаційній скарзі рішення СДПІ у м.
Луганську просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у
податковому обліку позивача суми
бюджетного відшкодування за січень 2011
року на 134783,00 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
1,00 грн. відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 19.04.2011 №
став висновок контролюючого органу,
викладений в акті перевірки від 19.04.2011
за № 302/08-1/01882551. Згідно з вказаним актом
товариство порушило норми підпунктів
7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (Закон № 168/97-ВР),
пункту 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України (ПК), що призвело до завищення
задекларованої за січень 2011 року суми
бюджетного відшкодування на 134783,00 грн.
При цьому податковий орган посилався
на висновки актів перевірки від 22.03.2001
№ 571/23-217/35937238 та від 28.03.2011 № 158/23-34202109,
якими встановлено факт відсутності
поставок товарів та укладання
нікчемного договору від 02.10.10 № 1/10 між
постачальником позивача - ТОВ
«Лугпромекотех» та ПП «ВКФ
«Укрпомснаб» (підприємство не має
трудових та матеріальних ресурсів:
відсутні технічний персонал, оборотні
кошти, виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби;
директор Голіков О.В. не обізнаний щодо
порядку заповнення податкової
звітності) на поставку товару
(макулатури), який у подальшому, на
думку податкового органу, з огляду на
відсутність поставки ТОВ
«Лугпромекотех», не було реалізовано
позивачу відповідно до договору № 986
від 30.09.2008. Ці обставини, за висновком
податкового органу, позбавляють його
права на формування податкового
кредиту, оскільки при цьому не
дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права - придбання
товарів (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності..

За наслідками висновків акту перевірки
СДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.04.2011 №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за січень 2011 року на 134783,00 грн.

Як встановлено у судовому процесі, між
позивачем (покупець) та ТОВ
«Лугпромекотех» (продавець) укладений
договір № 986 від 30.09.2008, відповідно до
якого ТОВ «Лугпромекотех»
зобов'язується поставити позивачу
макулатуру, яка використовується у
виробничому процесі як сировина.
Виконання господарських операцій з
поставки макулатури підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
платіжних доручень про перерахування
позивачем грошових коштів ТОВ
«Лугпромекотех», включаючи ПДВ у сумі
134783,36 грн., нарахований в ціні придбання
товару, товарно-транспортних
накладних, приходних актів, податкових
накладних (т.1 а.с. 106-131, т.1 а.с. 134-248).
Оцінка цих доказів зроблена судами за
правилами ст. 86 КАС України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1
ст. 198 ПК право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 цієї статті визначено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 ПК не відносяться
до складу податкового кредиту суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку із придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформленні з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами відповідно до пункту 201.11
статті 201 цього Кодексу).

За визначенням підпункту 14.1.18 пункту 14.1
ст. 14 ПК бюджетне відшкодування -
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 ст. 200 ПК сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.3 цієї статті визначено, що
при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду (пункт 200.4 ст.200 ПК України).

Суди першої та апеляційної інстанцій,
встановивши факт поставки ТОВ
«Лугпромекотех» позивачу макулатури,
дійшли юридично обґрунтованого
висновку про правомірність формування
позивачем податкового кредиту з ПДВ за
господарськими операціями з ТОВ
«Лугпромекотех». В судовому процесі
податковим органом не було доведено
нікчемність договору від 02.10.2010 № 1/10
між ПП «ВКФ «Укрпомснаб» та ТОВ
«Лугпромекотех» на поставку
макулатури, яку у подальшому ТОВ
«Лугпромекотех» реалізував позивачу.

З огляду на викладене оспорюванне
податкове повідомлення-рішення є
таким, що прийнято із порушенням
законодавства, чинного на час
виникнення правовідносин, з приводу
прав і обов'язків в якому виник спір, у
зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цих
висновків, отже підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22.06.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2011- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош