Справа № 823/3083/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Орленко В.І.;
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Катеринопільський елеватор" до
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Катеринопільський
елеватор" (далі - ТОВ "Катеринопільський
елеватор") звернулося до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Звенигородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (далі -
Звенигородська ОДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.09.2013 р. №, №, №,
№, та від 13.09.2013 р. №, №.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Звенигородської
ОДПІ від 09.09.2013 р. №, №,
№, №, та від 13.09.2013 р. №,
№.

На вказану постанову
Звенигородська ОДПІ подала апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
відповідачем проведено документальну
планову виїзну перевірку ТОВ
«Катеринопільський елеватор» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої складено акт
перевірки від 30.08.2013 р. №65/22-018/32580463.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем:

- п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5,
п.п.11.2.1, п.п.11.2.3 п.11.2 ст.11 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», ч.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88, в результаті чого
занижено податок на прибуток за 1
квартал 2011 року на суму 1292,00 грн.;

- п.138.2, п.п.138.8.1, п.п.138.8.5 п.138.8,
п.п.138.10.2, п.п.138.10.4, п.п.138.10.5 п.138.10, п.138.12
ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88, в результаті чого
занижено податок на прибуток всього на
суму 3 323 305,00 грн.;

- п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.199.1, п.199.3, п.199.4
ст.199, п.201.1, п.201.11, п.201.15 ст.201 Податкового
кодексу України, п.п.4.5.4 п.4.5 Порядку
заповнення податкової декларації,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 р. №1492, п.7
Порядку ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 р. №1002, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість на загальну суму 485 931,00
грн.;

- п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.199.1, п.199.3, п.199.4
ст.199, п.201.1, п.201.11, п.201.15 ст.201 Податкового
кодексу України, п.4.5.4. п.4.5 Порядку
заповнення податкової декларації,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 р. №1492, п. 7
Порядку ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 р. №1002, в результаті чого
встановлено завищення податку на
додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню, на загальну
суму 2 376 458,00 грн.;

- абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено заниження податку на
доходи фізичних осіб в сумі 1979,21 грн.;

- п.239.2. ст.239 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
несвоєчасне подання розрахунку суми
збору за першу реєстрацію транспортних
засобів за 2012 рік по автокрану МАЗ
КС-45729А-0-01.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- № від 09.09.2013 р., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 4 220 664,00 грн., в
тому числі за основним платежем 3 324 597,00
грн., та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 896 067,00 грн.;

- № від 09.09.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 728 897,00 грн., в тому
числі за основним платежем 485 931,00 грн.,
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 242 966,00 грн.;

- № від 09.09.2013 р., яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на загальну суму 2 376 458,00 грн., в
тому числі за штрафними (фінансовими)
санкціями 694 622,00 грн.;

- № від 09.09.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем збір за першу реєстрацію
колісних транспортних засобів
(юридичних осіб) на суму 170 грн.;

- № від 13.09.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на доходи фізичних
осіб на загальну суму 50,25 грн., в тому
числі за основним платежем 40,50 грн., та
за штрафними (фінансовими) санкціями -
9,75 грн.;

- № від 13.09.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на доходи фізичних
осіб 2133,14 грн., в тому числі за основним
платежем 1938,71 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 194,43 грн.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Порядок формування податкового
кредиту, підстави його виникнення та
порядок визначення сум податку на
додану вартість, що підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України, встановлено статтею 198
Податкового кодексу України.

Статтею 198 Податкового кодексу
України, визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з, в тому числі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг, при цьому датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, а саме дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього
Кодексу передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Щодо податкових
повідомлень-рішень від 09.09.2013 р. №,
№, №, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
позивачем було укладено ряд договорів:

- з ТОВ «Розетка.УА» (постачальник)
укладено договори поставки від 12.01.2011 р.
№017376, від 12.01.2011 р. №016697, від 26.01.2011 р.
№020208, від 22.03.2011 р. №030599 та договір
купівлі-продажу від 04.11.2011 р. №272-11-10. За
якими позивач придбав монітори,
процесори, джерела безперебійного
живлення, принтери, запчастини тощо. На
підтвердження факту виконання цих
договорів позивач надав копії
видаткових накладних податкових
накладних, актів приймання-передачі
(внутрішнього переміщення) основних
засобів, акти списання, копії платіжних
доручень;

- з ПП «Аваі» (постачальник)
укладено договір поставки №349/К, за
яким позивач купував соняшник. На
підтвердження факту виконання цього
позивач надав копії видаткових
накладних, податкових накладних,
товарно-транспортних накладних, копії
накладних на внутрішнє переміщення
насіння соняшника у виробництві, актів
на очистку та сушку зерна, копії
виписки з банківського рахунку,
картки-рахунку;

- з ТОВ «Трейдинг Агро»
(постачальник) укладено договір №509/К,
за яким постачальник зобов'язувався
передати окремими партіями у власність
покупця жмих соєвий, масло соєве, та
договір поставки від 22.03.2011 р. №447/К, за
яким постачальник передає, а покупець
приймає сільськогосподарську
продукцію. На підтвердження виконання
вказаних договорів позивач надав копії
видаткових накладних, податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, копії накладних на
внутрішнє переміщення товару, копії
актів на очистку та сушку насіння
соняшника, копію виписки з
банківського рахунку, картки-рахунку,
реєстру журналу зважування;

- з ПП «БСК - ЮГ» (постачальник)
укладено договір поставки №299/К, за
яким постачальник передає, а покупець
приймає сільськогосподарську
продукцію. На підтвердження виконання
договору позивач надав копії
видаткових накладних, податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, копії накладних на
внутрішнє переміщення насіння
соняшника у виробництві, актів про
очистку та сушку насіння соняшника,
виписки з банківського рахунку,
картки-рахунку;

- з фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 (продавець) укладено договір
купівлі-продажу №54/1-02-11, за яким
продавець систематично продає
окремими партіями, а покупець купує
підшипники, сальники та ремені клинові.
На підтвердження факту виконання
договору позивачем надано копії
видаткових, податкових накладних,
копії накладних на внутрішнє
переміщення, акти списання, копії
платіжних доручень, копії
картки-рахунку;

- з СТОВ «Мрія» (постачальник)
укладено договори поставки від 28.11.2011 р.
№1037/К та №1041/1/К, за якими постачальник
бере на себе зобов'язання передати у
власність покупця
сільськогосподарську продукцію, на
умовах СРТ відповідно до міжнародних
правил «Інкотермс 2000». На
підтвердження факту виконання
договорів позивач надав копії
податкових накладних, видаткових
накладних, товарно-транспортних
накладних, копії розпорядження на
очистку та сушку придбаного насіння
соняшника, актів на очистку та сушку
зерна, копії накладних на внутрішнє
переміщення насіння соняшника у
виробництві, копію виписки з
банківського рахунку, картки-рахунку;

- з ПП «Агролайф» (постачальник)
укладено договір поставки №1070/К, за
яким постачальник бере на себе
зобов'язання передати у власність
покупця сільськогосподарську
продукцію, на умовах СРТ відповідно до
міжнародних правил «Інкотермс 2000». На
підтвердження виконання договору
№1070/К позивач надав копії видаткових
накладних, податкових накладних,
товарно-транспортних накладних, копії
накладних на переміщення насіння
соняшника у виробництві, копії актів на
очистку та сушку насіння соняшника,
копії реєстру журналу зважування,
виписки з банківського рахунку,
картки-рахунку;

- з ПП «Астен-ТД» (постачальник)
укладено договір поставки №1327/К, за
яким постачальник бере на себе
зобов'язання передати у власність
покупця сільськогосподарську
продукцію, на умовах СРТ відповідно до
міжнародних правил «Інкотермс 2000». На
підтвердження виконання договору
позивач надав копії видаткових
накладних, податкових накладних,
товарно-транспортних накладних, копії
виписки з банківського рахунку,
картки-рахунку, актів списання;

- з ТОВ «Лігран» (постачальник)
укладено договір №1105-К, за яким
постачальник продає, а покупець купує
товар (макуху соняшникову) в кількості
та за цінами вказаними в специфікаціях,
видаткових і податкових накладних. На
підтвердження факту виконання
договору позивач надав копії
видаткових накладних, податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, копії актів списання,
вагового журналу, виписки з
банківського рахунку, картки-рахунку;

- з ТОВ «Техпромсервіс-2010», що
підтвержується копіями видаткових
накладних, податкових накладних,
накладних на переміщення насіння
соняшника у виробництві, актів
списання, картки-рахунку. За квітень,
травень 2011 року позивач придбав у ТОВ
«Техпромсервіс-2010» запчастини на суму
67 655,61 грн., в т.ч. ПДВ 11275,92 грн.

Також, з матеріалів справи
вбачається, що перед прийняттям зерна
позивачем перевірку його якості
проводила сертифікована лабораторія
позивача, яка перевіряла якість зерна,
визначала його відповідність ДСТУ. Так,
лабораторія перевіряла вологість,
сорность зерна, зернові домішки тощо.
Посилання позивача на те, що оскільки
за результатами лабораторного аналізу
з поправкою на якість зерна може
змінюватися його залікова вага,
розрахунок проводиться після
погодження сторонами договору
реєстрів, колегія суддів вважає
обґрунтованими.

Щодо недоліків наявних у деяких
товарно-транспортних накладних по
взаємовідносинах з ТОВ «Трейдинг
Агро», в яких відсутні: посада особи,
яка дозволила відпуск вантажу та
посада, ПІБ, підпис особи, що здала
вантаж водієві та ін., колегія суддів
зазначає, що наявність або відсутність
окремих документів, так само помилки у
їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Щодо посилання податкового органу на
відсутність реального характеру
зазначених правочинів через
неспроможність контрагентів його
виконання у зв'язку з відсутністю
належних ресурсів, колегія суддів
зазначає, що відповідачем не доведено
кількість працівників контрагентів та
конкретно визначених ресурсів в тому
числі і складських приміщень, які
повинні були бути у контрагентів для
виконання передбачених вказаними
договорами операцій, а тому такі
посилання є необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
чинне законодавство України не ставить
в залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання. На сторону
цивільно-правової угоди - покупця
товару (робіт, послуг), яка є платником
податків, не покладено обов'язку в
подальшому за можливі будь-які
неправомірні дії будь-кого з
постачальників при створенні
підприємства та здійсненні
господарської діяльності або через
відсутність висновків зустрічних
перевірок зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування валових витрат та
податкового кредиту та донарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток.

Відповідачем не надано судового
рішення, яке б набрало законної сили,
прийнятого в порядку ст. 551
Господарського кодексу України щодо
встановлення підробної реєстрації
контрагентів, втрачених документів або
реєстрацію на осіб, які не мали наміру
провадити фінансово-господарську
діяльність або реалізовувати
повноваження, а також не наданого
судового рішення в порядку ст. 234
Цивільного кодексу України щодо
фіктивності правочинів між позивачем
та його контрагентами.

При цьому, лише встановлення в
ході судового розгляду факту
узгодженості дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов'язань може слугувати підставою
для відмови у праві на валові витрати
та податковий кредит.

Відповідачем не спростовано
доводів позивача та доказів, наявних у
матеріалах справи, які доводять
товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та вказаними контрагентами.

Таким чином, податкові
повідомлення-рішення від 09.09.2013 р.
№, №, № є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Щодо податкового
повідомлення-рішення від 09.09.2013 р.
№, колегія суддів зазначає
наступне.

ТОВ «Катеринопільський елеватор»
першу реєстрацію автокрану МАЗ
КС-45729А-0-01, д.н.з. НОМЕР_1, проведено 26.09.2012
р.

Розрахунок суми збору за першу
реєстрацію транспортних засобів по
автокрану МАЗ КС-45729А-0-01 подано
товариством до податкового органу
16.11.2012 р., тобто на 51 день після першої
реєстрації.

Згідно ст. 33 Податкового кодексу
України податковим періодом
визнається встановлений цим Кодексом
період часу, з урахуванням якого
відбувається обчислення та сплата
окремих видів податків та зборів.
Базовий податковий (звітний) період -
період, за який платник податків
зобов'язаний здійснювати розрахунки
податків, подавати податкові
декларації (звіти, розрахунки) та
сплачувати до бюджету суми податків та
зборів, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, коли контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податку.

Відповідно до п. 236.1 ст. 236
Податкового кодексу України базовий
податковий (звітний) період дорівнює
календарному року.

Пунктом 239.2 статті 239 цього
Кодексу встановлено, що юридичні особи
в десятиденний строк після першої
реєстрації в Україні транспортних
засобів подають відповідному органу
державної податкової служби за місцем
свого знаходження та за місцем
реєстрації транспортного засобу
розрахунок суми збору за такі
транспортні засоби за формою,
встановленою у порядку, передбаченому
статтею 46 цього Кодексу. До розрахунку
обов'язково додаються копії
реєстраційних документів, завірені
відповідним уповноваженим державним
органом України, який проводив таку
реєстрацію.

З наведених норм вбачається
неоднозначне трактування прав та
обов'язків платника податків, зокрема,
п. 236.1 ст. 236 та ст. 33 Податкового кодексу
України визначають, що податкова
декларація зі збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
подається за базовий податковий період
- календарний рік, в той час як п. 239.2 ст.
239 цього ж Кодексу визначає, що
розрахунок за першу реєстрацію
транспортного засобу подається в
десятиденний строк після першої
реєстрації в Україні транспортних
засобів.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56
Податкового кодексу України у разі
коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Враховуючи викладене, податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2013 р.
№ є протиправним та підлягає
скасуванню.

Щодо податкових
повідомлень-рішень від 13.09.2013 р. №,
№, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно висновків акту перевірки
відповідачем встановлений факт
виплати оподатковуваного доходу, на
дату здійснення господарської
операції без надання довідки форми 3-ДФ.

Так, згідно звіту про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт №б/н від 24.06.2011
р. та накладної №149 від 24.06.2011 р.
закуплено картоплю, цибулю, буряк на
суму 6524,65 грн. у фізичної особи ОСОБА_4
Довідка форми 3-ДФ за №40, видана
Єрківською селищною радою
Катеринопільського району 25.06.2011 р.

Згідно звіту про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт №б/н від 25.04.2011 р. та накладної №149
від 25.04.2011 р. закуплено картоплю, буряк
на суму 1268,60 грн. у фізичної особи
ОСОБА_5 Довідка форми 3-ДФ за №33 виданна
Єрківською селищною радою
Катеринопільського району 05.05.2011 р.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 165.1.24 п.165.1 ст.165
Податкового кодексу України (в чинній
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються доходи від
відчуження безпосередньо власником
сільськогосподарської продукції
(включаючи продукцію первинної
переробки), вирощеної (виробленої) ним
на земельних ділянках, наданих йому в
розмірах, встановлених Земельним
кодексом України для ведення
особистого селянського господарства,
якщо їх розмір не було збільшено в
результаті отриманої в натурі (на
місцевості) земельної частки (паю),
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибних
ділянок), ведення садівництва та
індивідуального дачного будівництва.

Отримувач таких доходів подає
податковому агенту довідку про своє
право на отримання доходу у джерела
його виплати без сплати податку.

Отже, за наявності у позивача
довідок про право фізичної особи на
отримання доходу від податкового
агента без утримання податку та
підтвердження факту відчуження
сільськогосподарської продукції
безпосередньо її власником, позивачем
виконані приписи пп. 165.1.24 п. 165.1 ст.165
Податкового кодексу України в частині
не включення до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку доходів від
відчуження сільськогосподарської
продукції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому
податкові повідомлення-рішення від
13.09.2013 р. №, № є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо задоволення
позову, а тому апеляційну скаргу
Звенигородської ОДПІ необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду - без змін,
оскільки вона ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Звенигородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 04
листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.