Справа № 817/412/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/412/14

14 березня 2014 року 15год. 40хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Рибачок С.С. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представники Матвійчук Л.О.,
Озменчук А.В.

відповідача: представник Махаринець
М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватне підприємтсво
"Техномарт" до Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Позивач- Приватне підприємтсво
"Техномарт" звернувся до Рівненського
окружного суду з позовом до
відповідача- Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що на підставі
висновків проведеної позапланової
невиїзної документальної перевірки у
податковій звітності з податку на
додану вартість щодо від"ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов"язання та сумою податкового
кредиту та щодо суми бюджетного
відшкодування за серпень 2013 року,
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення від 30.10.2013 року
№, яким ПП "Техномарт" зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в розмірі
1241,00 грн. - основного платежу та
нараховано 310,25 штрафної (фінансової)
санкції та від 30.10.2013 року №, яким
ПП "Техномарт" зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 215,00 грн.

Позивач не погоджується з даними
висновками акта, складеного за
результатами проведення перевірки,
щодо встановленого порушення п.198.3 ст.
198, п.200.3, 200.4 ст.200 Податкового кодексу
України (далі по тексту судової
постанови - ПК України), оскільки
вказує, що реальність здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Інтернаціональні телекомунікації»,
ПП «КТС Сіненергія», ТОВ фірма
«Інфоком», ТОВ «Воля кабель», ДГТО
«ПЗЗ», ДГТО «Львівська залізниця», ТОВ
«Золотек», ДП «Придніпровська
залізниця», ВАТ «Хмельницьктранс», КТ
«Рівне пас», ПП «Будіндустріяресурс»,
та МПП «Деймос» у періоді, за який
проведено перевірку, підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами. Вказує, що зазначені
документи відповідають нормам чинного
законодавства. Вважає, що спірні
податкові повідомлення-рішення
винесені без належного правового
аналізу господарських операцій
підприємства, суперечать достовірним
даним бухгалтерського обліку, діючому
законодавству, прийняті не на основі
об'єктивних даних, а на помилкових
висновках та припущеннях
контролюючого органу. Зазначає, що
описані відповідачем розбіжності у
системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, не можуть бути
підставою для обмеження права
покупця на податковий кредит за умови
реальності господарської операції.

Представники позивача в судовому
засіданні просили задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав викладених в
адміністративному позові.

Відповідач позов не визнав,
заперечення надав суду у письмовій
формі та просив суд у задоволені позову
відмовити. В обґрунтування заперечень
вказав, що оскаржувані рішення
прийняті з урахуванням вимог чинного
законодавства, оскільки відповідач
діяв в межах повноважень, наданих йому
законами України та підзаконними
нормативно-правовими актами.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
письмові докази наявні в матеріалах
справи, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено.

Державною податковою інспекцією у
місті Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ПП
«Техномарт» з питань дотримання у
податковій звітності з податку на
додану вартість вимог податкового
законодавства щодо визначення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та
податкового кредиту та щодо суми
бюджетного відшкодування за серпень 2013
року.

За наслідками проведеної перевірки
відповідачем складений акт від
21.10.2013 р. № 69/17-1615-01/33408805 та винесені
податкові повідомлення-рішення від
30.10.2013 р.: форми «В1» №, яким ПП
«Техномарт» зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 1241 грн. - основного
платежу та нараховано 310,25 грн. штрафної
(фінансової) санкції; форми «В4» №,
яким ПП «Техномарт» зменшено розмір
від'ємного значення суми додатку на
додану вартість в розмірі 215 грн.

Позивач у відповідності до ст.56
Податкового кодексу України оскаржив
вказані податкові
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку.

Рішенням «Про результати розгляду
скарги» №366/10с/10-210/312 від 31.12.2013 р. ГУ
Міндоходів у Рівненській області
залишила без змін податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 1241 грн. - основного
платежу та нараховано 310,25 грн. штрафної
(фінансової) санкції та податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 215 грн., а скаргу ТОВ
«Техномарт» - без задоволення.

Рішенням «Про результати розгляду
скарги» №2050/6/99-99-10-01-15 від 04.02.2014 р.
Міністерство доходів і зборів України
залишило без змін вищевказані
податкові повідомлення - рішення та
рішення, прийняте за розглядом
первинної скарги, а скаргу ТОВ
«Техномарт» - без задоволення.

Підставою для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
слугували висновки ДПІ у м.Рівному щодо
порушення ТОВ «Техномарт» п.200.3,п.200.4
ст.200 ПК України, чим завищило
податковий кредит за червень 2013 року на
суму 906 грн., за липень 2013 року на суму 335
грн.

В обґрунтування своїх висновків
відповідач покликається на
розбіжності по податковому кредиту
згідно АІС ДПС Системи «Податковий
блок» Автоматизованої системи
«перегляд результатів співставлення»
по Деклараціях за вказані звітні
періоди ( в розрізі контрагентів та сум
розбіжності описані на с. 8-9 Акту).

Вирішуючи спір по суті суд виходить з
наступного.

В податковій декларації з податку на
додану вартість за червень 2013 року
позивач відобразив у складі
податкового кредиту суму податку на
додану вартість 906,32 грн. по
взаємовідносинах з наступними
контрагентами:

- ТОВ «Інтернаціональні
телекомунікації» (ІПН 15) за
отримані послуги зв'язку на суму ПДВ 99,99
грн. В акті перевірки відповідачем
помилково зазначено, що сума ПДВ 99,99
грн. сформована на підставі податкової
накладної №4182 від 05.07.2013 р., що не
відповідає даним первинного
податкового обліку.

Податковий кредит підприємством
сформовано на підставі отриманих
від ТОВ Інтернаціональні
телекомунікації» наступних податкових
накладних:

- №4008 від 03.06.2013р. на суму ПДВ 33,32
грн.;

- №4009від 11.06.2013р. на суму ПДВ 33,33
грн.;

- №4010 від 21.06.2013р. на суму ПДВ 33,33
грн.

Послуги зв'язку контрагент позивача -
ТОВ «Інтернаціональні технології»
надавав на виконання умов
абонентського договору №310551 на
надання послуг телефонного зв'язку від
04.02.2009 р. Надання таких послуг в червні
2013 р. також підтверджується рахунком
№310551/10177859 від 04.07.2013 р.; авансовим
звітом ОСОБА_6 від 03.06.2013 р.; авансовим
звітом ОСОБА_6 від 11.06.2013 р.; авансовим
звітом ОСОБА_7 від 21.06.2013р. Використання
послуг телекомунікаційного зв"язку в
господарській діяльності підприємства
підтверджується також Правилами
користування телефонним зв"язком на
підприємстві ПП «Теномарт».

- ПП «КТС Сіненергія» (ІПН 62) за
придбаний планшетний персональний
комп'ютер на суму ПДВ 806,33 грн.
Податковий кредит сформовано на
підставі податкової накладної №1102 від
26.06.2013 р. на суму ПДВ 806,33 грн. Придбання
планшетного персонального комп'ютера
підтверджується: копією платіжного
доручення №112 від 26.06.2013 р., видатковою
накладною №975 від 02.07.2013 р., актом
здачі-приймання робіт №124 від 02.07.2013 р.,
наказом про введення в експлуатацію ОЗ
№28/1 від 02.07.2013 р. Взяття на облік
підприємства підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 104 за липень2013р.- серпнень 2013р.
Використання в господарській
діяльності підтверджується накладними
на внутрішнє переміщення №0724 від 24
липня 2013р. та №0731 від 31 липня 2013р.

Податковий кредит з податку на додану
вартість за липень 2013 року на суму 334,92
грн. сформований позивачем по
взаємовідносинах з наступними
контрагентами:

- ТОВ «Інтернаціональні
телекомунікації» (ІПН 15) за
отримані послуги зв'язку на суму ПДВ 33,33
грн., Податковий кредит сформовано на
підставі податкової накладної № 4182
від 05.07.2013р. на суму ПДВ 33,33 грн.

Дані послуги ТОВ «Інтернаціональні
телекомунікації» виконував згідно
абонентського договору №310551 на
надання послуг телефонного зв'язку від
04.02.2009 р. Надання послуг
підтверджується рахунком №310537/10781899
від 05.08.2013 р.; копією авансового звіту
ОСОБА_8 від 05.07.2013 р.

- ТОВ фірма «Інфоком» (ІПН 62)
за отримані телекомунікаційні послуги
послуги зв'язку) на суму ПДВ 51,17 грн.
Податковий кредит сформовано на
підставі податкової накладної № 330 від
31.07.2013р. на суму ПДВ 51,17 грн. Дані послуги
надані на виконання договору надання
телекомунікаційних послуг №1846 від
04.02.2013 р., що підтверджується рахунком
№960757/13.07 за липень 2013 р.; копією
платіжного доручення №160 від 14.08.2013 р.

- ТОВ «Воля кабель» (ІПН 92) за
отримані послуги доступу до мережі
інтернет на суму ПДВ 33,17 грн. Податковий
кредит підприємством сформовано на
підставі отриманої від ТОВ «Воля
кабель» податкової накладної № 6881 від
31.07.2013 р. на суму ПДВ 33,17 грн. Послуги
надані на виконання договору надання
телекомунікаційних послуг №211318/13 від
04.02.2013 р., що підтверджується рахунком
№211318/13-08/ВБ-540634153 від 31.07.2013 р., копією
платіжного доручення №158 від 13.08.2013 р.

- ДГТО «ПЗЗ» () за
отримані послуги проживання
відрядженого працівника на суму ПДВ 49,00
грн. Податковий кредит підприємством
сформовано на підставі отриманих від
ДГТО «ПЗЗ» фіскальних чеків :

- №4362 від 25.07.2013 р. на суму ПДВ 24,50 грн.;

- №4420 від 29.07.2013р. на суму ПДВ 24,50 грн.

Правомірність формування податкового
кредиту на суму 49,00 грн.
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_5
від 26.07.2013 р.;

- копією наказу про відрядження №
33 від 24.07.2013 р.;

- копією авансового звіту ОСОБА_5
від 31.07.2013 р.;

- копією наказу про відрядження
№34 від 26.07.2013 р.

- ДГТО «Львівська залізниця» () за отримані послуги
проїзду відрядженого працівника на
суму ПДВ 35,90 грн. Податковий кредит
підприємством сформовано на підставі
отриманого від ДГТО «Львівська
залізниця» квитка № 488451 від 21.07.2013р. на
суму ПДВ 35,90 грн.

Перебування працівника у відрядженні
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_7 від
25.07.2013р.;

- копією наказу про відрядження № 32 від
19.07.2013р.

- ТОВ «Золотек» () за
отримане пальне для службового
автомобіля SSCAN YONG REXTON, на суму ПДВ 33,34
грн. Податковий кредит підприємством
сформовано на підставі отриманої від
ТОВ «Золотек» фіскального чека №148794
від 17.07.2013 р. на суму ПДВ 33,34 грн.

Зв'язок отриманого від ТОВ «Золотек»
пального із господарською діяльністю
позивача та правомірність
сформованого податкового кредиту
підтверджують:

- копія авансового звіту ОСОБА_9
від 18.07.2013р.;

- копія акту на списання палива № 10
від 31.07.2013р.;

- копія свідоцтва про реєстрацію
службового автомобіля SSCAN YONG REXTON від

25.12.2012 р. НОМЕР_1.

- копія наказу від 23.01.2011р №4/1-ОД Про
використання службового автомобіля та
оргтехніки на підприємстві в період
відряджень працівників;

- копія наказу від 02 січня 2013 року Про
затвердження Норм витрат палива;

-копії подорожніх листів легкового
автомобіля;

Взяття на облік підприємства
підтверджується оборотно-сальдовою
відомістю по рахунку 105 за липень2013р.-
серпнень 2013р.

- ДП «Придніпровська залізниця» () за отримані послуги
проїзду відрядженого працівника, на
суму ПДВ 16,04 грн. Податковий кредит
сформовано на підставі отриманого від
ДП «Придніпровська залізниця» квитка
№672965 від 24.07.2013р. на суму ПДВ 16,04 грн.

Перебування працівника у відрядженні
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_7
від 25.07.2013р.

- копією наказу про відрядження №
32 від 19.07.2013р.

- ВАТ «Хмельницьктранс» (код ІПН
28) за отримані послуги проїзду
відрядженого працівника на суму ПДВ 12,03
грн. Податковий кредит сформовано на
підставі отриманих від ВАТ
«Хмельницьктранс» квитків (фіскальних
чеків) :

- № 59132 від 30.07.2013р. на суму ПДВ 1,33
грн.;

- № 384155 від 26.07.2013р. на суму ПДВ 10,70
грн.

Перебування працівника у відрядженні
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_5 від
26.07.2013р.;

- копією авансового звіту ОСОБА_5 від 3
4.07.2013р.;

- копією наказу про відрядження №33 від
24.07.2013р.;

- копією наказу про відрядження №34 від
26.07.2013р.

- КТ «Рівне пас» (код ЄДРПОУ 3118481)
за отримані послуги проїзду
відрядженого

працівника, на суму ПДВ 2,83 грн.
Податковий кредит сформовано на
підставі отриманих від

КТ «Рівне пас» квитків :

- № 711 від 24 ,07.2013р. на суму ПДВ 1,60
грн.;

- № 3008 від 29 .07.2013р. на суму ПДВ 1,23
грн.

Перебування працівника у відрядженні
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_5
від 26.07.2013р.;

- копією авансового звіту ОСОБА_5
від 31.07.2013р.;

- копією наказу про відрядження №33
від 24.07.2013р.;

- копією наказу про відрядження №34
від 26.07.2013р.

- ПП «Будіндустріяресурс» () за отримані
госптовари для пакування обладнання
на суму ПДВ 2,27 грн. Податковий кредит
сформовано на підставі

отриманого від ПП
«Будіндустріяресурс» фіскального чека
№3378 від 28.07.2013р. на суму ПДВ 2,27 грн.

Придбання госптоварів
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_5
від 31.07.2013р.;

- копією акту на списання № 13 від
30.09.2013р.

- МПП «Деймос» () за
отримані послуги проїзду відряджених

працівників на суму ПДВ 65,84 грн.
Податковий кредит сформовано на
підставі отриманої від

МПП «Деймос» фіскальних чеків:

- №8036 від 21 .07.2013р. на суму ПДВ 16,46 грн.;

- №8373 від 25.07.2013р. на суму ПДВ 16,46 грн.;

- № 0416 від 09.07.2013р. на суму ПДВ 16,46
грн.;

-№7022 від 09.07.2013р. на суму ПДВ 16,46 грн.

Перебування працівників у відрядженні
підтверджується:

- копією авансового звіту ОСОБА_7
від 25.07.2013 р.;

- копією наказу про відрядження №
32 від 19.07.2013 р.;

- копією авансового звіту ОСОБА_5
від 10.07.2013 р.;

- копією наказу про відрядження №
29 від 08.07.2013 р.

Вищевказані документи були наявні у
відповідача під час проведення
позапланової невиїзної перевірки, так
як ТОВ «Техномарт» систематично
надавав їх в ДПІ у м.Рівному до
проведення камеральних перевірок
декларацій з ПДВ за червень, липень
2013р., що підтверджується супровідними
листами №54 від 29.07.2013р., №61 від 03.09.2013р.

На момент здійснення усіх
господарських операцій у періоді, що
перевірявся, контрагенти позивача були
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Відповідно до ч.2 ст.18 вищевказаного
Закону якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні.

В акті перевірки відповідач не вказує
на те, що контрагенти позивача не мали
адміністративно - господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань, в акті
перевірки не наведено.

Як вбачається із матеріалів справи, ПП
«Техномарт» здійснює господарську
діяльність у сфері оптової торгівлі
верстатами, машинами й устаткуванням,
переважно на експорт. Із досліджених в
судовому засіданні письмових доказів,
суд встановив, що для забезпечення
господарської діяльності підприємство
використовує послуги
телекомунікаційного зв'язку,
інтернету, придбаває основні засоби
(комп'ютерну техніку, зокрема), пальне,
інші госптовари, забезпечує оплату
проїзду працівників у відрядженнях.

Наказом Міністерства фінансів України
від 21 червня 2011 року №738 "Про визнання
таким, що втратив чинність, наказ
Державної податкової адміністрації
України від 28.07.1997 року №260" було
скасовано форму посвідчення про
відрядження Тобто, посвідчення про
відрядження оформляти не потрібно,
достатньо наказу на відрядження,
відповідно до якого визначається
кількість днів, проведених у
відрядженні. Однак, такі позивачем
оформлялися..

Відповідно до наказу Міністерства
фінансів України "Про внесення змін до
Інструкції про службові відрядження в
межах України та закордон" № 362 від
17.03.2011 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за №410/19148
від 17.03.2011 року сума добових
визначається згідно з наказом про
відрядження та відповідними
первинними документами. За відсутності
наказу добові витрати не виплачуються.
Документами, що засвідчують вартість
понесених витрат, є розрахункові
документи. Питання виходу працівника
на роботу в день вибуття у відрядження
та в день прибуття з відрядження має
регулюватися правилами внутрішнього
трудового розпорядку підприємства,
установи, організації

Надаючи правову оцінку
правовідносинам у справі, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України ( у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається:

-дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту
без отримання податкової накладної,
згідно з п. 201.11 ПКУ також є:

а) транспортний квиток, готельний
рахунок або рахунок, який
виставляється платнику податку за
послуги зв'язку, інші послуги, вартість
яких визначається за показниками
приладів обліку, що містять загальну
суму платежу, суму податку та
податковий номер продавця, крім тих,
форма яких встановлена міжнародними
стандартами;

б) касові чеки, які містять суму
отриманих товарів/послуг, загальну
суму нарахованого податку (з
визначенням фіскального номера та
податкового номера постачальника). При
цьому з метою такого нарахування
загальна сума отриманих товарів/послуг
не може перевищувати 200 гривень за
день (без урахування податку).

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

В силу пункту 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

На момент складання податкових
накладних усі вищевказані контрагенти
позивача були зареєстровані як
платники податку на додану вартість у
встановленому законодавством порядку,
а тому мали право нараховувати податок
на додану вартість та складати
податкові накладні на кожну поставку
послуг та товарів.

В акті перевірки ДПІ у м. Рівному не
вказує на порушення щодо порядку
складання податкових накладних, які
могли б свідчити про відсутність права
у ТОВ «Техномарт» на формування
податкового кредиту.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позивач правомірно та
достовірно сформував податковий
кредит з податку на додану вартість по
Деклараціях з ПДВ у червні - серпні 2013
року, а висновки відповідача про
порушення позивачем норм Податкового
кодексу України та завищення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість є помилковими, а відтак
податкові повідомлення - рішення ДПІ у
м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області від 30.10.2013 року № та
№ є протиправними та підлягають
скасуванню.

За таких обставин адміністративний
позов підлягає до задоволення в
повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС
України присуджується на користь
позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області від 30.10.2013 року №, яким ПП
"Техномарт" зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 1241,00 грн. - основного
платежу та нараховано 310,25 штрафної
(фінансової) санкції.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області від 30.10.2013 року №, яким ПП
"Техномарт" зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 215,00 грн.

Присудити на користь позивача Приватне
підприємтсво "Техномарт" із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.