Справа № 803/546/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.
Справа № 876/6650/13
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника позивача Ємчик Р. І.

представника відповідача Остапюк
С. П.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2013 року у справі № 803/546/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор" до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Золотий
екватор" звернулося з адміністративним
позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області, яким просило
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 28 грудня 2012 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем при проведенні перевірки
не взято до уваги, що фіскальні чеки не
надані для перевірки у зв'язку з тим, що
книги обліку, в яких зберігались такі
чеки, були викрадені. Відтак вважає, що
податкове повідомлення-рішення
прийняте на основі проведеної
перевірки є протиправним.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 28
грудня 2012 року в частині застосування
до позивача суми штрафної (фінансової)
санкції в розмірі 15980 грн, в решті
податкове повідомлення-рішення
залишено без змін.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що позивачем не надано для
перевірки фіскальних звітних чеків, а
отже порушено норми пункту 4 статті 17
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

В судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення,
апеляційну скаргу підтримав. Просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
відповідачем було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Полтавської філії позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1 жовтня 2011 року по 31 серпня 2012
року.

За результатами перевірки складено акт
від 7 листопада 2012 року №3851/22-1/37537433.
Згідно з цим актом в ході перевірки
зафіксовано порушення пункту 9 статті 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", зокрема
позивачем не забезпечено зберігання в
книгах обліку розрахункових операцій
(далі - КОРО) 45 фіскальних звітних чеків.
Порушення було виявлено при перевірці
КОРО №-р/2 - 44 Z-звіти та КОРО
№-р/2 - 1 Z-звіт.

За наслідками перевірки на основі акту
перевірки відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення від 28
грудня 2012 року №, яким до позивача
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в сумі 16320 грн.

Пунктом 9 статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Пунктом 4 статті 17 цього Закону
встановлено, що у разі невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його незберігання до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З аналізу прийнятого податкового
повідомлення-рішення зрозуміло, що
відповідачем було застосовано санкцію,
передбачену пунктом 4 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" за кожен випадок
нероздрукування фіскального чеку
звітних операцій та незбереження
такого чеку в КОРО.

Аналіз змісту статті 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" дає підстави для висновку, що
зазначена фінансова санкція
встановлена за порушення суб'єктами
підприємницької діяльності вимоги
закону щоденно друкувати фіскальний
звітний чек та зберігати його в книзі
обліку розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Відтак судом першої інстанції
правильно визначено, що стягнення,
передбачене пунктом 4 статті 17
наведеного вище Закону може бути
застосоване за нероздрукування
фіскального чеку кожного РРО.

Оскільки, згідно з актом перевірки, за
Полтавською філією позивача
зареєстровано лише 1 РРО, то і штрафні
санкції можуть бути накладені за одне
порушення. Отже розмір санкцій має
становити 340 грн (17х20х1).

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року у справі № 803/546/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 7 березня
2014 року