Справа № К/9991/22897/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/22897/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови у виплаті недоотриманих сум
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та зобов'язання провести
нарахування і виплату зазначених сум,
за касаційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради
Донецької області на постанову
Дебальцевського міського суду
Донецької області від 13 липня 2010 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 4 квітня 2011 року, -

встановив:

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області у виплаті недоотриманих сум
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку неправомірною, зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату їй недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною за періоди з 9 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року до досягнення нею трирічного
віку у відповідності до частини 1
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Дебальцевського міського
суду Донецької області від 13 липня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 4 квітня 2011 року, позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської
міської ради Донецької області щодо
відмови у виплаті позивачеві державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.
Зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату ОСОБА_4
недоотриманої суми державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
дитини віком до 6 років, з 9 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року, з урахуванням
фактично здійснених виплат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю
малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1, та має
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено
на 2007 рік дію частини 1 статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Положення пункту 14 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік дії
частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, з 9 липня 2007 року відновила свою
дію стаття 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», яка
визначала, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Суд першої інстанції пославшись на те,
що ОСОБА_4 є матір'ю малолітньої дитини,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дійшов висновку, що вона
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» з 9 липня 2007 року.

Апеляційний суд залишаючи без змін
рішення суду першої інстанції
встановив, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області, яке сплачує їй допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 1 липня 2007 року, і
даний факт визнається відповідачем.

Однак в запереченні проти
адміністративного позову і в
апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області вказувало на те, що позивачеві
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 26 липня 2007 року, а частиною 1
статті 14 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Згідно довідок Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області (а.с. 16, 28) ОСОБА_4 є отримувачем
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 26
липня 2007 року по 9 червня 2010 року.

Тобто, вирішуючи даний спір судами
попередніх інстанцій не встановлено
належним чином день призначення ОСОБА_4
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а також
розглядаючи заяву позивача про
поновлення строку для звернення до
суду з цим позовом суд першої інстанції
не врахував того, що вказана допомога
ОСОБА_4 виплачувалася щомісяця і вона
знала про її розмір, а звернулася в суд
за захистом порушених її прав тільки 3
березня 2010 року.

Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) встановлено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи суду слід взяти до уваги
викладене в цій ухвалі, всебічно, повно
й об'єктивно встановити
обставини, які підлягають доведенню в
судовому процесі відповідно до
предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради
Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Дебальцевського міського
суду Донецької області від 13 липня 2010
року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 4 квітня 2011 року -
скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4
до Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської
міської ради Донецької області про
визнання неправомірною відмови у
виплаті недоотриманих сум державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
зобов'язання провести нарахування і
виплату зазначених сум - направити до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.