Справа № 357/1286/14-а
Суддя: Жарікова О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1286/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Жарікова
О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 3 в м. Біла
Церква, справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради про
визнання протиправними дій суб»єкта
владних повноважень та зобов»язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради про визнання
протиправними дій суб»єкта владних
повноважень та зобов»язання вчинити
певні дії, посилаючись на те, що
посадові особи виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради
неправомірно відмовляють їй в видачі
довідки про період проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
для отримання посвідчення особи, яка
потерпіла внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Свої вимоги позивач
обґрунтувала тим, що вона народилася і
постійно проживає з 1986 року в м. Білій
Церкві, Київської області. В зв»язку з
цим, вона вимушена звернутися з позовом
до суду. Позивач просила суд визнати
неправомірними дії посадових осіб
Білоцерківського міськвиконкому щодо
відмови в прийнятті її документів для
отримання посвідчення потерпілої 4
категорії на прізвище ОСОБА_1.

В судовому засіданні 07.03.2014 року
позивач змінила предмет позову та
просила суд зобов»язати виконавчий
комітет Білоцерківської міської ради
прийняти її документи для оформлення
довідки (додаток № 7) та направити
подання до Київської
облдержадміністрації для вирішення
питання щодо видачі дорослого
посвідчення 4 категорії.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, про час розгляду справи
повідомлена належним чином, подала
через канцелярію суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримала повністю,
просить позов задовольнити, просила
справу розглядати без її участі, в
зв»язку з тим, що не зможе з»явитися в
судове засідання. В позовній заяві
позивач зазначає, що отримала
посвідчення дитини, яка постійно
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, а потім
посвідчення на дорослу особу, що з дня
її народження, з 1986 року, вона з сім»єю
проживала в м. Біла Церква. Позивач
зазначає, що вона вийшла заміж, змінила
своє прізвище та змінила вказане
Чорнобильське посвідчення на прізвище
«ОСОБА_1». Після розлучення вона знову
змінила своє прізвище на ОСОБА_1 та
намагалася отримати посвідчення на
дане прізвище, однак, їй було
відмовлено в даному питанні
відповідачем, а тому позивач просила
позов задовольнити та зобов»язати
відповідача прийняти її документи для
оформлення довідки (додаток 7) та
направити подання до Київської
облдержадміністрації для вирішення
питання щодо видачі посвідчення 4
категорії.

Виконавчий комітет Білоцерківської
міської ради до суду свого
представника не направив, про день і
час розгляду справи повідомлені
належним чином, подали до суду письмове
клопотання, в якому просять справу
розглянути без участі їх представника,
а також, подали до суду письмові
заперечення на вказаний
адміністративний позов, в яких просили
відмовити в задоволенні даного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе
вирішити справу в порядку письмового
провадження.

Оглянувши та дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновків,
які мотивує наступним чином.

Згідно п. 10 Порядку видачі посвідчень
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою КМУ від 20.01.1997
року № 51 та згідно ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
посвідчення потерпілого видаються
особам, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
за умови, що вони станом на 1 січня 1993
року прожили або відпрацювали чи
постійно навчались в цій зоні не менше 4
років (для дорослих).

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», п. 10
вказаного вище Порядку, видача
посвідчень проводиться МНС, РМ
республіки Крим, державними
адміністраціями областей… за поданням
місцевих органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування за
місцем проживання. Рішення про видачу
або відмову у видачі посвідчення
приймається у місячний термін з дня
надходження необхідних документів до
органу, що видає посвідчення.

Згідно ст. 15 вказаного вище Закону,
підставою для визначення статусу
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи, особам, які проживають або
працюють на забруднених територіях, є
довідка про період проживання, роботи
на цих територіях, а видача довідок про
період проживання на територіях
радіоактивного забруднення
проводиться органом виконавчої влади
на цих територіях.

Аналогічне положення міститься в п. 10
Порядку, де зазначено про те, що дітям,
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, посвідчення видаються на
підставі довідки встановленого зразка
(додатки № 3-10), яка видається органом
місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, позивачу було
відмовлено відповідачем в прийнятті
документів для оформлення посвідчення
потерпілого внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в зв»язку з тим, що вона не
надала довідки про період проживання,
навчання, які видаються відповідними
службами Управління ЖКГ, що
підтверджується копією відповіді №
К-0029 від 20.01.2014 року.

Відмову відповідача саме з цих підстав
суд вважає необґрунтованою.

Суд вважає, що посвідчення позивача про
особу, яка постійно проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, паспорт позивача, свідоцтво
про народження, наряду з іншими
документами може бути однією з підстав
для оформлення довідки (додаток № 7), а
саме ця довідка і є вже підставою для
визначення статусу потерпілого і для
оформлення відповідного посвідчення,
на що і вказано в ст. 15 вказаного Закону.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація місця проживання
чи місця перебування особи або її
відсутність не можуть бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження позивача, та паспорта
громадянина України, вона народилася в
м. Білій Церкві, Київської області
05.04.1986 року. В позовній заяві вказано, що
від народження вона та її сім»я
проживали в АДРЕСА_1 - з 1986 року по 1990
рік, АДРЕСА_2 - з 1990 року по 1999 рік, по
АДРЕСА_3 проживають з 1999 року по
теперішній час. З 1986 року, тобто з
народження, позивач спостерігалася
Білоцерківською міською дитячою
поліклінікою, що підтверджено копією
амбулаторної картки № 17 Д. З 01.09.1989 року
по 31.08.1993 року позивач відвідувала
дошкільний навчальний заклад № 47
«Червона шапочка», що підтверджується
довідкою № 16 від 29.01.2014 року. З 01.09.1993
року по 05.06.2001 року позивач навчалася в
Білоцерківській ЗОШ 1-П ступенів № 10, що
підтверджується довідкою № 11 від 24.01.2014
року. Як вбачається з довідки № 118 від
28.01.2014 року Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 7»
та копії паспорта, позивач
зареєстрована в АДРЕСА_3 з 17.02.1999 року.
22.07.2006 року позивач зареєструвала шлюб
з ОСОБА_2 та після реєстрації шлюбу їй
присвоєно прізвище ОСОБА_1. Після
розірвання шлюбу з ОСОБА_2 позивач
змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на
дошлюбне ОСОБА_1. 16.11.2006 року позивачу на
прізвище ОСОБА_1 було видано дублікат
посвідчення громадянки, яка постійно
проживає або постійно працює на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, серії
НОМЕР_1. В зв»язку зі зміною знову
прізвища, вона звернулася до
відповідача щодо видачі посвідчення на
інше прізвище, а саме щодо прийняття її
документів для оформлення довідки
(додаток № 7) та направлення подання до
Київської облдержадміністрації для
вирішення питання щодо видачі
посвідчення 4 категорії, однак, їй було
відмовлено в прийнятті документів. З
трудової книжки матері позивача,
ОСОБА_3 вбачається, що вона постійно
працювала в м. Білій Церкві, Київської
області з 17.11.1981 року по 18.09.2008 року, що
дає вважати, що неповнолітня дочка,
позивач у справі, проживала у м. Білій
Церкві, разом з матір»ю. З трудової
книжки покійного батька позивача,
ОСОБА_4 вбачається, що він, також,
постійно працював в м. Білій Церкві,
Київської області, що дає підстави
вважати, що неповнолітня дочка, позивач
у справі, проживала у м. Білій Церкві,
разом з матір»ю та батьком.

За ст. 29 ЦК України місцем проживання
фізичної особи у віці до 14 років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров»я, в якому вона проживає.

Отже, з врахуванням всього наведеного,
суд вважає, що місце проживання
позивача в період з дня народження по
час звернення до суду є саме м. Біла
Церква, Київської області.

А тому суд приходить до висновку, що
наданими суду доказами, на які вказано
вище в постанові, підтверджується той
факт, що позивач проживала на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, до якої і належить м. Біла
Церква з 1986 року по час розгляду справи
в суді, що підтверджується паспортом
позивача та іншими документами, тобто
не менше чотирьох років, що є підставою
для оформлення їй довідки (додаток № 7)
і для направлення подання до Київської
облдержадміністрації стосовно
вирішення питання щодо видачі їй
посвідчення особи, яка потерпіла
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідної категорії.

В зв»язку з наведеним, суд вважає
неправомірними дії посадових осіб
Виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради щодо відмови у прийнятті
документів позивача для оформлення
посвідчення потерпілого внаслідок
Чорнобильської катастрофи, так як
зазначено вище, підставою для надання
статусу потерпілого може бути тільки
довідка (додаток 7) про період
постійного проживання на території
зони радіоактивного забруднення, в
силу ст. 15 Закону, а тому суд вважає за
необхідне зобов»язати відповідача
прийняти документи позивача для
вирішення питання про оформлення
довідки (додаток 7) та направлення
подання до Київської
облдержадміністрації для вирішення
питання щодо видачі посвідчення
відповідної категорії.

Керуючись Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. 29 ЦК
України, постановою КМУ від 20.01.1997 року
№ 51 «Про затвердження порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.ст. 6,17,158-163,167,185,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Зобов»язати Виконавчий комітет
Білоцерківської міської ради прийняти
документи ОСОБА_1 для оформлення
довідки (додаток № 7) та направити
подання до Київської обласної
державної адміністрації для вирішення
питання щодо видачі посвідчення
потерпілого внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідної категорії.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини 3 ст. 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя О. В. Жарікова