Справа № 824/3062/13-а
Суддя: Ковтюк Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11:05год. 14 березня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/3062/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді Ковтюк
В.О.

суддів
Анісімова О.В., Спіжавки Г.Г.

секретаря судового засідання
Бурковської Ю.Т.

за участю:

представників позивача -
Кусмарцева М.О., Соцького А.М.

представників відповідача -
Василик І.С., Гаталяк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Національного університету
"Одеська юридична академія"до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Чернівцях про
визнання незаконною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Національний університет «Одеська
юридична академія" (позивач) звернувся
з позовом до управління державної
казначейської служби України у м.
Чернівцях (відповідач) про визнання
незаконною бездіяльності щодо
невиконання наданих для оплати
платіжних доручень за зареєстрованими
зобов'язаннями в період з 07.06.13р. по
25.09.12р., не підкріплення субрахунку
єдиного казначейського рахунку з
урахуванням необхідного рівня
платоспроможності та не зміни
доведеного ліміту для виконання таких
платіжних доручень (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог).

Ухвалою суду від 11 лютого 2014 року у
зв'язку з клопотання позивача про
відкликання частини позовних вимог
залишено без розгляду позовні вимоги в
частині:

- визнання незаконною бездіяльності
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Чернівецькій області, Державної
казначейської служби України щодо
невиконання наданих Національним
університетом «Одеська юридична
академія» для оплати платіжних
доручень за зареєстрованими
зобов'язаннями в період з 07.06.2013р. по
25.09.2013р., не підкріплення субрахунку
єдиного казначейського рахунку з
урахуванням необхідного рівня
платоспроможності та не зміни
доведеного ліміту для виконання таких
платіжних доручень.

- зобов'язання Управління Державної
казначейської служби України у
м.Чернівцях, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернівецькій області,
Державної казначейської служби
України здійснити платежі на підставі
платіжних доручень, наданих
відокремленим структурним підрозділом
«Чернівецький факультет
Національного університету «Одеська
юридична академія» в період з 07.06.2013
року по 25.09.2013р. за наявними бюджетними
фінансовими зобов'язаннями у межах
залишків на рахунку останньої шляхом
здійснення відповідного підкріплення
субрахунку єдиного казначейського
рахунку з урахуванням необхідного
рівня платоспроможності, зміни
доведеного ліміту для виконання
вказаних платіжних доручень та
перерахування грошових коштів за ними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що 02 січня 2013 року
між відокремленим структурним
підрозділом «Чернівецький факультет
Національного університету «Одеська
юридична академія» (далі - Академія) та
відповідачем було укладено договір про
здійснення розрахунково-касового
обслуговування бюджетних рахунків
академії відповідно до вимог
законодавства України. Після
підписання вказаного договору також
було укладено додатковий договір №219
від 03.01.13р., в якому п.п.2.2.5 та 2.3.12
викладено в новій редакції.

Умовами п.п.2.2.1 та 2.2.3 основного
договору передбачено право Академії
розпоряджатись грошовими коштами, що
перебувають на його рахунках та право
на своєчасне і повне здійснення
розрахунково-касового обслуговування.
Вимогами п.п.2.3.1 основного договору
передбачено, що відповідач
зобов'язаний здійснювати своєчасно
розрахунково-касові операції за
дорученням Академії.

В період з 07.06.13р. по 25.09.13р. відповідачу
було направлено платіжних доручень
всього на суму 541492,27грн. Зазначені
зобов'язання були прийняті
відповідачем без заперечень і жодне з
платіжних доручень не повернуто з
підстав визначених п.11.8 Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженого наказом Мінфіну України
№1407 від 23.12.12р. Однак зазначені
платіжні доручення на час звернення до
суду не оброблені і платежі по ним не
проведені.

З листа відповідача вбачається, що
оскільки оплата витрат розпорядників
(одержувачів) бюджетних коштів
проводиться в межах доведених лімітів
ДКС України та Головним управлінням
ДКС України в Чернівецькій області за
наявних фінансових ресурсів на Єдиному
казначейському рахунку з врахуванням
повного забезпечення захищених
видатків бюджетів, пріоритетності
платежів та черговості надходження до
органів ДКС розрахункових документів
розпорядників (одержувачів) бюджетних
коштів, - то при відсутності
фінансового ресурсу та доведеного
ліміту здійснити оплату таких витрат
не можливо.

В той же час, згідно виписки з рахунку
Академії станом на 04.10.13р. вихідний
залишок по рахунку Академії склав на
кінець дня 1331637,79 грн.

Однак, відповідач, в порушення п. 2.2.1 та
2.3.2 Договору про здійснення
розрахунково-касового обслуговування
від 02.01.13р. при наявності на рахунку
Академії коштів, порушив право
позивача розпоряджатися грошовими
коштами, що перебувають на його
рахунках і не виконав обов'язок,
покладений договором щодо своєчасного
здійснення розрахунково-касових
операцій, та не перерахував зазначені в
платіжних дорученнях ВСП ЧФ НУ
«Одеська юридична академія» кошти.

Таким чином, своїми діями відповідачем
порушено вимоги ст. 49 Бюджетного
кодексу України, Порядку реєстрації та
обліку бюджетних зобов'язань
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів в органах
Державної казначейської служби
України, затвердженого наказом Мінфіну
України від 02.03.12р. №309, Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженого наказом Мінфіну України
№1407 від 24.12.12р., у зв'язку чим позивач
просить суд позов задовольнити в
позовному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував та
вважав його безпідставним, про що надав
письмові заперечення в яких зазначив
наступне.

Зокрема відповідач вважає, що діяв у
відповідності до норм чинного
законодавства. Так, при проведенні
видатків розпорядників і одержувачів
бюджетних коштів органи Казначейства в
першу чергу та в стислі терміни
забезпечують виконання захищених
статей видатків, перелік яких
визначений ч.2 ст.55 Бюджетного кодексу
України, а саме виплату заробітної
плати, стипендії, оплату комунальних
послуг та енергоносіїв, продуктів
харчування, медикаментів тощо,
враховуючи наповнення єдиного
казначейського рахунка органами, що
контролюють справляння надходження
бюджету.

Наповнення єдиного казначейського
рахунка здійснюється органами, що
контролюють справляння надходження
бюджету, які повинні забезпечувати
своєчасне та в повному обсязі
надходження до державного бюджету
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів відповідно
до законодавства.

Крім того, відповідач зазначив, що Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцеві державні адміністрації та
виконавчі органи міських (міст
республіканського Автономної
Республіки Крим та обласного значення)
рад координують діяльність
відповідних органів стягнення щодо
виконання визначених для територій
показників доходів бюджету . Податки і
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи державного бюджету
зараховуються безпосередньо на єдиний
казначейський рахунок.

З огляду на вищенаведене, питання
наповнення єдиного казначейського
рахунка, за рахунок якого проводяться
усі видатки розпорядників, одержувачів
бюджетних коштів, інших клієнтів, не
залежить від органів Казначейства
України.

Також, відповідач зазначив, що
управління Казначейства вживає усіх
можливих заходів щодо проведення у
повному обсязі розрахунків згідно
наданих платіжних доручень
розпорядників коштів державного та
місцевих бюджетів, направляючи на це
весь наявний фінансовий ресурс єдиного
казначейського рахунка.

Таким чином, відповідач просить у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі у зв'язку із його
безпідставністю.

Під час судового розгляду представники
позивача наполягали на задоволенні
позову, а представники відповідача
наполягали на безпідставності
позовних вимог та на відмові у
задоволені позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 зазначила, що працює на посаді
заступника головного бухгалтера у
відокремленому структурному
підрозділі «Чернівецький факультет
Національного університету «Одеська
юридична академія» та підтвердила, що
усі платіжні доручення подавалися нею
особисто до Управління Державної
казначейської служби України у
м.Чернівцях, були прийняті казначеєм та
не повертались у відповідності по
п.п.11.7, 11.8 Порядку №1407.

Судом встановлено, що 02 січня 2913 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір №144 про здійснення
розрахунково-касового обслуговування
(а.с.17) та 03 січня 2013 року укладено
додатковий договір №219 до Договору про
здійснення розрахунково-касового
обслуговування (а.с.18).

Позивач протягом періоду з 07.06.2013р. по
12.12.2013р. подавав відповідачу платіжні
доручення на суму 467217,93грн. (а.с.59-86), що
підтверджується реєстром платіжних
доручень, які подані до УДКСУ у
Чернівецькій області ВСП
«Чернівецький факультет НУ «ОЮА»
(а.с.92-93).

Згідно звіту про заборгованість за
бюджетними коштами на 1 січня 2014 року
зареєстровані бюджетні фінансові
зобов'язання на кінець звітного
періоду (року) в сумі 467217,93грн.

04 жовтня 2013 року відповідачем було
надано відповідь позивачу на його
звернення від 05.09.13р. з питання
непроведення оплати платіжних
доручень, згідно з якою управління
Казначейства вживає усіх можливих
заходів щодо проведення у повному
обсязі розрахунків згідно наданих
платіжних доручень, направляючи на це
весь доведений фінансовий ресурс
(а.с.20-21).

Згідно виписки з рахунку з урахуванням
КЕКВ за 11.12.13р., вихідний залишок у
позивача по всіх КЕКВ складає - 642614,57
грн. (а.с.19).

В ході судового розгляду також були
досліджені підкріплення УДЕСУ у м.
Чернівці за вересень - грудень 2013 року
(а.с.119-204).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Задовольняючи позов в частині визнання
незаконною бездіяльності щодо
невиконання наданих для оплати
платіжних доручень за зареєстрованими
зобов'язаннями в період з 07.06.13р. по
25.09.13р. суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.43 Бюджетного кодексу
України при виконанні державного
бюджету і місцевих бюджетів
застосовується казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.
Казначейське обслуговування бюджетних
коштів передбачає: 1)
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів, а також інших клієнтів
відповідно до законодавства; 2)
контроль за здійсненням бюджетних
повноважень при зарахуванні
надходжень бюджету, взятті бюджетних
зобов'язань розпорядниками бюджетних
коштів та здійсненні платежів за цими
зобов'язаннями; 3) ведення
бухгалтерського обліку і складання
звітності про виконання бюджетів з
дотриманням національних положень
(стандартів) бухгалтерського обліку; 4)
здійснення інших операцій з бюджетними
коштами. В органах, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, бюджетним установам
відкриваються рахунки у встановленому
законодавством порядку.

Частина 1 ст.49 Бюджетного кодексу
України передбачає, що розпорядник
бюджетних коштів після отримання
товарів, робіт і послуг відповідно до
умов взятого бюджетного зобов'язання
приймає рішення про їх оплату та надає
доручення на здійснення платежу
органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів, якщо
інше не передбачено бюджетним
законодавством, визначеним пунктом 5
частини першої статті 4 цього Кодексу.

Підпунктом 2.1 Порядку реєстрації та
обліку бюджетних зобов'язань
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів в органах
Державної казначейської служби
України (затверджено наказом Мінфіну
України від 02.03.12р. №309) (далі - Порядок
№309) визначено, що розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання в межах бюджетних
асигнувань, установлених кошторисами
(планами використання бюджетних
коштів), враховуючи необхідність
виконання бюджетних зобов'язань
минулих років, узятих на облік органами
Казначейства; щодо завдань (проектів)
Національної програми інформатизації -
після їх погодження з Генеральним
державним замовником Національної
програми інформатизації - центральним
органом виконавчої влади, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

За спеціальним фондом бюджету
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні фінансові зобов'язання
виключно в межах відповідних фактичних
надходжень спеціального фонду бюджету
(відкритих асигнувань (виділених
коштів), залишків коштів на спеціальних
реєстраційних рахунках розпорядників
бюджетних коштів (в частині власних
надходжень) та бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами (планами
використання бюджетних коштів).

Згідно із пп.2.3 Порядку №309 підтвердні
документи, надані розпорядником
бюджетних коштів, опрацьовуються
органом Казначейства: за захищеними
видатками, які не потребують
проведення процедур закупівель, -
протягом 1 операційного дня; за
захищеними видатками, які потребують
проведення процедур закупівель (крім
капітальних видатків), - до 3
операційних днів; за іншими поточними
видатками, крім захищених, - до 3
операційних днів; за капітальними
видатками - до 5 операційних днів.

Відповідно до пп.11.1 Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами
(затверджено наказом Мінфіну України
№1407 від 23.12.12р.) (далі - Порядок №1407)
органи Казначейства здійснюють
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів шляхом
проведення платежів з реєстраційних,
спеціальних реєстраційних рахунків
розпорядників бюджетних коштів та
рахунків одержувачів бюджетних коштів,
відкритих в органах Казначейства,
відповідно до кошторисів, планів
асигнувань загального фонду
державного бюджету (за винятком
надання кредитів з державного бюджету),
планів надання кредитів із загального
фонду державного бюджету, планів
спеціального фонду державного бюджету
(за винятком власних надходжень
бюджетних установ та відповідних
видатків) або планів використання
бюджетних коштів та помісячних планів
використання бюджетних коштів.

Як передбачає пп.11.3 Порядку №1407 органи
Казначейства здійснюють платежі на
підставі платіжних доручень (додаток 31
до цього Порядку) за дорученнями
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів у разі
наявності в обліку відповідного
бюджетного зобов'язання та бюджетного
фінансового зобов'язання у межах
залишків на рахунках для обліку
відкритих асигнувань.

Відповідно до пп.11.7 Порядку №1407 подані
розпорядниками бюджетних коштів та
одержувачами бюджетних коштів
платіжні доручення перевіряються
органами Казначейства щодо наявності
всіх необхідних реквізитів,
відповідності підписів відповідальних
посадових осіб і відбитка печатки
установи зразкам.

Абзац 2 пп.11.8 Порядку №1407 передбачає, що
платіжне доручення, не прийняте до
виконання, не пізніше наступного
робочого дня повертається без
виконання органами Казначейства
розпорядникам бюджетних коштів
(одержувачам бюджетних коштів), від
яких воно надійшло.

Таким чином, в ході судового розгляду
було встановлено, що відповідач
прийняв подані позивачем платіжні
доручення (відповідачем даний факт не
оспорювався), однак в порушення вимог
Бюджетного кодексу України та
вищезазначених Порядків не
перерахував кошти на оплату
зареєстрованих зобов'язань, згідно
платіжних доручень, наданих позивачем,
що призвело до порушення права
позивача розпоряджатися грошовими
коштами, що перебувають на його
рахунках та призвело до виникнення
заборгованості перед кредиторами.

Відтак бездіяльність відповідача щодо
невиконання наданих для оплати
платіжних доручень за зареєстрованими
зобов'язаннями в період з 07.06.13р. по
25.09.12р. є незаконною, а позов в цій
частині слід задовольнити.

Відмовляючи в решті позовних вимог, а
саме щодо визнання незаконної
бездіяльності щодо не підкріплення
субрахунку єдиного казначейського
рахунку з урахуванням необхідного
рівня платоспроможності та не зміни
доведеного ліміту для виконання таких
платіжних доручень суд виходив з
наступного.

Відповідно до Положення про єдиний
казначейський рахунок (затверджено
наказом Державного казначейства
України від 26.06.02р. №122) (далі - Положення
№122) єдиний казначейський рахунок (далі
- ЄКР) - це консолідований рахунок,
відкритий Державному казначейству
України в Національному банку України
для обліку коштів та здійснення
розрахунків у системі електронних
платежів Національного банку України
(далі - СЕП).

Абзац 3 п.2.2 Положення №122 визначає, що
ЄКР, відкритий на балансі Державного
казначейства України, об'єднує кошти
субрахунків, що відкриті на балансі
Головних управлінь Державного
казначейства України.

Згідно п.2.3 Положення №122 на
субрахунках ЄКР ведеться аналітичний
облік коштів державного та місцевих
бюджетів, фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
коштів інших клієнтів, обслуговування
яких здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.

Відповідно до п.2.5 Положення №122
державне казначейство України
управляє коштами, що обліковуються на
рахунках, відкритих у Головних
управліннях Державного казначейства
України, і проводяться через СЕП,
шляхом встановлення ліміту технічного
рахунку, ліміту початкових оборотів у
СЕП та підкріплень субрахунків ЄКР з
урахуванням дотримання необхідного
рівня платоспроможності, який
визначається Державним казначейством
України.

На підставі наведеного, суд вважає, що
позовні вимоги в частині визнання
незаконної бездіяльності щодо не
підкріплення субрахунку ЄКР з
урахуванням дотримання необхідного
рівня платоспроможності та не зміни
доведеного ліміту для виконання таких
платіжних доручень є безпідставними.

Суд при дослідженні підкріплень УДКСУ
у м.Чернівці за період з 01 вересня по 31
грудня 2013 року, встановив, що
відповідач в регламентованому режимі
щоденно подавав заявки до Головного
управління Казначейства на
підкріплення оплати всіх наявних
платіжних доручень. Що в свою чергу
також підтверджує факт щоденного
повідомлення відповідачем Головного
управління Казначейства про потреби в
оплаті наданих клієнтами платіжних
доручень та спростовує вимоги позивача
щодо бездіяльності відповідача.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, свідка,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність
управління Державної казначейської
служби України у місті Чернівцях щодо
невиконання наданих для оплати
платіжних доручень за зареєстрованими
зобов'язаннями в період 07.06.2013 року по
25.09.2013 року.

3. В іншій частині відмовити в
задоволенні позову.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Національного
університету «Одеська юридична
академія» судовий збір в сумі 22,94грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанову в повному обсязі виготовлено
19 березня 2014 р.

Головуючий
Ковтюк
В.О.

судді

Анісімов О.В.

Спіжавка Г.Г.