Справа № 242/358/14-а
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №242/358/14-а
Провадження №2-а/242/59/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької
області у складі: головуючого судді
Пирогової Л.В., при секретарі
Гандзюк К.С., за участю представника
відповідача Нечволоді Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Селидове
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Селидівської міської ради, третя особа
- Управління Державної казначейської
служби України в м. Селидове Донецької
області про перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 07.02.2014 року звернулася в
суд з адміністративним позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Селидівської
міської ради, третя особа - Управління
Державної казначейської служби
України в м. Селидове Донецької області
про призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Зазначила, що є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач знаходиться на
обліку в Управління праці та
соціального захисту населення
Селидівської міської ради та
призначено їй допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 28.11.2012 р. по 04.10.2015 р. у розмірі 130
грн. Рішенням Управління Державної
казначейської служби України в м.
Селидове Донецької області призначено
їй допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку як
застрахованій особі у розмірі 130 грн.,
позивач вважає такі дії
неправомірними. Просила суд скасувати
рішення Управління праці та
соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької
області в частині призначення ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 04.08.2013 року по 04.10.2015 року у
розмірі 130 грн.; зобов»язати Управління
праці та соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької
області призначити та виплачувати
ОСОБА_2 щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку працюючим жінкам з
04.08.2013 року по 04.10.2015 року у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на поточний рік.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи,
у судове засідання не з»явився, надав
суду заяву в якій просив задовольнити
позов в повному обсязі та слухати
справу без його участі.

Представник відповідача Нечволоді Ю.В,
в судовому засіданні заявлений позов
не визнала, зазначила, що позивач
перебуває на обліку в управлінні з
25.01.2013 року, як одержувач державної
допомоги відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, з 28.11.2012 року по 04.10.2015 року у
розмірі 130 грн. 00 коп. щомісячно. Таким
чином, відповідач під час нарахування
та виплати позивачці щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку діяв
відповідно до вимог діючого
законодавства України, в межах
бюджетних асигнувань на зазначені
виплати, керуючись Порядком
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751. Просила суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Представник третьої особи - Управління
Державної казначейської служби
України в м. Селидове Донецької
області, належним чином повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи,
у судове засідання не з,явився, надав
суду заяву з проханням розглянути
справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши надані докази,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і має право
отримувати допомогу по догляду за
дитиною у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 3 років згідно ч. 1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року.

На підставі рішення про призначення
допомоги сім'ям з дітьми від 15.07.2013 р.,
ОСОБА_2 призначено з 29.04.2013 р. по 04.10.2015
року як застрахованій особі в системі
загальнообов,якового державного
соціального страхування допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.
щомісяця.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною з ст.51 Конституції України
передбачено, що сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Статтею 46 ч. 3 Конституції України
визначено, що пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у ч. 2 ст. 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

До дати набрання чинності Законом
України від 28 грудня 2007 № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI, до 1
січня 2008 року - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III, який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Зокрема, статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Статтею 3 та ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
від 28 грудня 2007 № 107-VI «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» № 107-VI були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№ 2811-ХІІ та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III. Зокрема, змінами до статті 13
Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III, а з 1
січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» № 2811-ХІІ.

Станом на час розгляду справи ні
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік», ні іншими Законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж передбачений у Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що на відносини
щодо виплати позивачці допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку як особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», відповідно
до статті 15 якого застрахована в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування особа має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленому законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років з 29.04.2013 року, тобто з дня, що
настає після закінчення відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років становить : з 1 січня - 972 гривні, з
1 грудня - 1032 гривні.

Отже, дії відповідача щодо виплати в
період часу з 04.08.2013 року по 13.03.2014 року
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі меншому, ніж ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», є неправомірними.

За таких обставин, суд вважає, що в
наявності є правові підстави для
часткового задоволення позову за
період з 04.08.2013 року по 13.03.2014 року
включно, відмова у здійсненні
перерахунку допомоги в цій частині
заподіяна протиправними діями
відповідача, а тому з метою відновлення
порушеного права позивача, на
відповідача необхідно покласти
обов'язок провести належне нарахування
та виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

В зв'язку з чим, суд визначаючи
неправомірні дії суб'єкта владних
повноважень незаконними, зобов'язує
відповідача здійснити дії, спрямовані
на поновлення прав позивача, як особі,
яка має право на державну соціальну
підтримку. Перевірка правильності
нарахування виплати допомоги не є
предметом судового розгляду в цій
справі, а тому суд вважає, що у
задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
зобов»язання відповідача призначити
та здійснювати виплату з 14.03.2014 року по
04.10.2015 року допомоги по догляду за
дитиною трирічного віку, задоволенню
не підлягають, оскільки судовому
захисту підлягають тільки порушені
права, а не ті, що можуть бути
порушеними в майбутньому.

Відповідно вимог ст. 94 КАС України суд
вважає за необхідне компенсувати
судові витрати за рахунок Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 186 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Селидівської міської ради, третя особа
- Управління Державної казначейської
служби України в м. Селидове Донецької
області про перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задовольнити
частково.

Скасувати рішення Управління праці та
соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької
області в частині призначення ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн.

Зобов,язати Управління праці та
соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької
області здійснити нарахування та
виплату на користь ОСОБА_2 щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 04.08.2013 року по 13.03.2014 року
відповідно положень ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім,ям з
дітьми» у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, з
урахуванням фактично виплачених сум.

У решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу, постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Повний
текст постанови складено 17.03.2014 року.

Суддя