Справа № 810/5685/13-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/5685/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Київської митниці Міндоходів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алеана» до
Київської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
картки відмови та рішення про
коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алеана» звернулося
до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Київської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 125130007/2013/00409
від 09 жовтня 2013 року та рішення про
коригування митної вартості товарів №
125130007/2013/510388/1 від 09 жовтня 2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алеана»
зареєстровано в якості юридичної особи
Обухівською районною державною
адміністрацією Київської області 11
квітня 2005 року, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 № 524084.

Згідно з довідкою АА № 809937 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ), видами
діяльності позивача за КВЕД-2010 є: 22.29
Виробництво інших виробів із пластмас;
31.09 Виробництво інших меблів; 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41
Вантажний автомобільний транспорт; 38.11
Збирання безпечних відходів; 38.32
Відновлення відсортованих відходів.

У жовтні 2013 року позивач пред'явив до
митного оформлення на митний пост
«Святошин» Київської митниці
Міндоходів товар - Поліпропилен
гомополімеру в первинних формах,
гранульований, без неорганічних
компонентів (барвників, наповнювачів,
домішок) ISPLEN PP 090 G2M (виробник «Repsol Quimicf
S.A.») в кількості - 123,750 тон., який
придбаний у компанії «MFS Commodities GmbH»
(Австрія) за контрактом № 2237/1 від 13
березня 2012 року та додатком до
контракту № 8 від 28 серпня 2013 року за
ціною 1245 євро за одну тонну на умовах CIF
Odessa.

З метою митного оформлення
імпортованого товару позивач подав до
Київської митниці Міндоходів митну
декларацію (форма МД-2) № 125130007/2013/192895
від 08 жовтня 2013 року, в якій
задекларував товар: Поліпропилен в
первинних формах, гранульований, без
неорганічних компонентів (барвників,
наповнювачів, домішок) ISPLEN PP 090 G2M в
кількості - 4950 поліетиленових мішків по
25 кг у кожному, заявив вартість товару
на загальну суму 154 068,75 євро, що за
офіційним курсом НБУ на дату митного
оформлення (курс євро: 10,8481) становить 1
671 353,21 грн., та визначив код товару
згідно з УКТЗЕД .

З метою розмитнення товару позивач
додав до митної декларації №
125130007/2013/192895 від 08 жовтня 2013 року пакет
документів, необхідний для розмитнення
товару, наведений у графі 44 митної
декларації, а саме: облікову картку
особи, яка здійснює операції з товарами
№ 125/2012/0000955 від 19 листопада 2012 року;
митну декларацію № 125130007/2013/192895 від 08
жовтня 2013 року з декларацією митної
вартості; інвойс № МС_AR1312279 від 19
вересня 2013 року; інвойс від компанії
«Repsol Quimicf S.A.» № 24252774 від 06 вересня 2013
року; контракт № 2237/1 від 13 березня 2012
року; додаткову угоду № 1 від 05 грудня
2012 року до контракту № 2237/1 від 13
березня 2012 року; додаток № 8 від 28
серпня 2013 року до контракту № 2237/1 від 13
березня 2012 року; страховий сертифікат
№ від 19 вересня 2013 року; платіжне
доручення в іноземній валюті № 384 від 25
вересня 2013 року на суму 123 254,99 євро;
платіжне доручення в іноземній валюті
№ 376 від 02 вересня 2013 року на суму 175 155,76
євро; проформу інвойсу № 0603/2524/2 від 28
серпня 2013 року; лист № 3202 від 20 вересня
2013 року; прайс-лист від компанії «Repsol
Quimicf S.A.» від 26 серпня 2013 року; експортну
декларацію від компанії «Repsol Quimicf S.A.» №
13ES054 1; екологічну декларацію №
81847 від 30 вересня 2013 року; акт про
проведення огляду (переогляду) товарів,
транспортних засобів, ручної поклажі
та багажу від 09 жовтня 2013 року;
міжнародні товарно-транспортні
накладні CMR № 281, № 282, № 283, № 284, № 285 від
04 жовтня 2013 року; морський коносамент №
MSCUC9955570 від 15 вересня 2013 року;
пакувальний лист № 002524 від 19 вересня 2013
року; сертифікати аналізу від 18 вересня
2013 року партій RH2120301 та RG1726290;
сертифікат походження № 6805748 від 10
вересня 2013 року; відомість про облік та
розрахунок тари і пакувальних
матеріалів, у яких надходять товари, що
підлягають митному оформленню в режимі
імпорту № 806 від 08 жовтня 2013 року.

Згідно з даними позивача, митна
вартість задекларованого товару
Поліпропилену (упаковано по 25 кг)
становила 1245 євро за одну тону.

08 жовтня 2013 року інспектор митної
служби, який здійснював митні
процедури, з метою перевірки
відомостей про заявлену митну вартість
задекларованого товару витребував від
декларанта додаткові документи, а саме:
експертне заключення
Держзовнішінформ, прайс-лист на весь
асортимент продукції від виробника,
біржові квотування на дату подання
проформи-інвойсу, договори з третіми
особами, про що на зворотному боці
митної декларації від 08 жовтня 2013 року
інспектором вчинено відповідні записи.

Проте, позивач не надав митному органу
всі витребувані документи, оскільки
декларант не погодився із вимогою
митного органу про витребування
додаткових документів, про що останнім
зазначено на зворотній сторінці
декларації митної вартості про те, що
необхідні для визначення митної
вартості товарів документи надано та
вказано у графі ВМД, а надання
додаткових документів суперечить
чинному законодавству.

09 жовтня 2013 року за результатами
проведених консультацій Київською
митницею Міндоходів прийнято рішення
№ 125130007/2013/510388/1 від 09 жовтня 2013 року про
коригування митної вартості товарів,
згідно з яким вартість задекларованого
товару митний орган визначив за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів в розмірі 185 625 євро.

Як вбачається з прийнятого рішення,
митний орган вирішив, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) не
застосовується тому, що декларантом не
подано усі необхідні додаткові
документи для підтвердження митної
вартості (прайс-лист виробника), а також
у поданих додаткових документах
містяться розбіжності та у зв'язку з
невиконанням вимог ст. 58 Митного
кодексу України. Метод № 2 не
застосовується у зв'язку з
невиконанням вимог ст. 59 Митного
кодексу України. Метод № 3 - МД №
805130000/2013/8030 від 04 липня 2013 року, а також
раніше визначена митна вартість МД №
125130007/2013/191593 від 13 серпня 2013 року. До
фактурної вартості товару 1,45 Євро/кг
добавлено вартість транспортування,
яка надана морськими агентами.

09 жовтня 2013 року митним органом
прийнято картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 125130007/2013/00409, згідно з
якою позивачу відмовлено в митному
оформленні товару за митною
декларацією № 125130007/2013/192895 від 08 жовтня
2013 року.

У подальшому позивач оформив нову
вантажну митну декларацію №
125130007/2013/192924 від 09 жовтня 2013 року у
режимі «під гарантійне зобов'язання», в
якій задекларував товар за митною
вартістю, що визначена з урахуванням
рішення митного органу про коригування
митної вартості товарів, сплатив всі
митні платежі згідно з митною вартістю
цих товарів, визначеною декларантом,
перерахував на спеціальний рахунок
державного казначейства різницю між
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною декларантом, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
митним органом (дані обставини
підтверджується відповідними
відмітками на ВМД).

Як вбачається з відміток на митній
декларації № 125130007/2013/192924 від 09 жовтня
2013 року, товар пропущено на митну
територію України та випущено у
вільний обіг.

Не погоджуючись з рішенням про
коригування митної вартості товарів та
карткою відмови у митному оформленні
товарів та вважаючи їх протиправними,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України,
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України,
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України, декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України,
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: - декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; - зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); - якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; - за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; -
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; - копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; - якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України, у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: - договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; - рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); -
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); - виписку з бухгалтерської
документації; - ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; -
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; - копію
митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: - виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; - довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; -
розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53
МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, митний
орган з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право: -
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; - у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; - у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; - проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; - звертатися до митних
органів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості; - застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: - невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; - неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; - невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; - надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте
митним органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: 1) обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано; 2)
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; 4) обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування; 5) інформацію про: а) право
декларанта або уповноваженої ним особи
на випуск у вільний обіг товарів, що
декларуються: у разі згоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів
митний орган за зверненням декларанта
або уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу X цього Кодексу. Строк дії таких
гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі
надання декларантом або уповноваженою
ним особою додаткових документів
митний орган розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Згідно з п. 1.14 Правил заповнення
декларації митної вартості,
затверджених Наказом Міністерства
фінансів України № 599 від 24 травня 2012
року, метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості товарів митний орган
мотивував неподанням декларантом
додаткових документів, наявністю
сумнівів щодо достовірності
відомостей та непідтвердження
використаних декларантом відомостей
документально.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, в рішенні про коригування
митної вартості товару митний орган
чітко не вказав, які відомості в
наданих йому документах викликають
сумніви, та в чому вони полягають.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає неправомірними та
необґрунтованими дії відповідача щодо
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів з
урахуванням наведених законодавчих
норм та наявних матеріалів справи, а
також того, що подані позивачем під час
митного оформлення товарів документи
обґрунтовують необхідність
застосування основного методу
визначення митної вартості товарів та
спростовують доводи відповідача щодо
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності дій щодо прийняття
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
125130007/2013/00409 від 09 жовтня 2013 року та
рішення про коригування митної
вартості товарів № 125130007/2013/510388/1 від 09
жовтня 2013 року, що підтверджується
наведеними законодавчими нормами та
наявними матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алеана» до
Київської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
картки відмови та рішення про
коригування митної вартості товарів.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці
Міндоходів - залишити без задоволення,
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.