Справа № 2а-2682/11/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2014 року
№ 2а-2682/11/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді -
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Гордона Е.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ при ГУМВС України у Львівській
області про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин та механізмів, -
10 березня 2011 року на розгляд
Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова до ОСОБА_3 про стягнення податку
з власників транспортних засобів в
Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.03.2011 року
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, залучено Львівський
відділ реєстраційно-екзаменаційної
роботи Державної автомобільної
інспекції при Головному Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області.
Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 01.09.2011 року
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, залучено публічне
акціонерне товариство комерційний
У судовому засіданні 18.03.2014 року за
клопотанням представника позивача
замінено позивача Державну податкову
інспекцію у Сихівському районі м.
Львова на правонаступника Державну
податкову інспекцію у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
ім'я ОСОБА_3 здійснено першу державну
реєстрацію автомобіля марки IVECO 49.10
(державний номерний знак НОМЕР_2) 1996
року випуску та відповідно до Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» повинен
був сплатити податок з власників
транспортних засобів до бюджету
грн. Доказів про зарахування вказаного
податку в доход державного бюджету
відповідачем не надано, що є підставою
для його стягнення податковим органом
в примусовому порядку.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити повністю.
Відповідач та треті особи у судове
засідання не з'явились, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце проведення судового
розгляду, що підтверджено
повідомленнями про вручення поштових
Суд, враховуючи неявку відповідача без
поважних причин, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
проведення судового засідання, вважає
за можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.
Дослідивши надані суду докази в межах
заявлених вимог, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
Відповідно до листа Управління ДАІ
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області № 9/2074 від 31.08.2010 року на ім'я
ОСОБА_3 02.03.2010 року здійснено першу
реєстрацію автомобіля марки IVECO 49.10,
державний номерний знак НОМЕР_2, 1996 року
Згідно з Розрахунком суми податку з
власників транспортних засобів сума
податку, що підлягає сплаті, становить
Відповідно до Довідки про результати
перевірки щодо сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів №
38/17-1 від 07.02.2011 року сума податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
належна до сплати відповідачем,
З долучених до матеріалів справи копій
реєстраційної справи транспортного
засобу, зареєстрованого ОСОБА_3 та
облікових карток приватних
транспортних засобів вбачається, що
позивач має у власності автомобіль, а
квитанція про сплату податку в розмірі
Відповідно до довідки Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
3386/10/13-50-17-01/267 від 18.03.2014 року, кошти до
бюджету від відповідача по сплаті
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
Згідно з повідомленням ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 29.09.2011 року (а. с. 58)
Спору щодо правильності розрахунку
податку немає. Спір виник у зв'язку з не
сплатою фізичною особою відповідачем
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
Вирішуючи спір, Суд виходить з
Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Закон України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» від
11.12.1991 року порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991 року № 1251-XII «Про систему
оподаткування», Закон України від
21.12.2000 року № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» втратили чинність з
01 січня 2011 року, згідно з Податковим
кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI.
Закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце
(рішення Конституційного Суду України
від 09.02.1999 року № 1-рп/99).
Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а тому положення Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» та «Про систему
оподаткування», «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» застосовуються Судом при
Закон України від 25.06.1991 року № 1251-XII
«Про систему оподаткування» визначає
ставки, механізм справляння податків і
зборів (обов'язкових платежів), за
винятком особливих видів мита та збору
у вигляді цільової надбавки до діючого
тарифу на електричну та теплову
енергію, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ для споживачів усіх форм
власності, і пільги щодо оподаткування
не можуть встановлюватися або
змінюватися іншими законами України,
крім законів про оподаткування.
Відповідно до ст. 2 цього ж Закону під
податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних
цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
Згідно зі ст. 14 цього ж Закону до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.
Відповідно до ст. 20 цього ж Закону
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і
зборів (обов'язкових платежів)
здійснюється державними податковими
органами та іншими державними органами
в межах повноважень, визначених
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
громадяни України, іноземні громадяни
та особи без громадянства (далі -
фізичні особи), які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього ж Закону є об'єктами
Відповідно до ст. 2 цього ж Закону
об'єктами оподаткування є, зокрема,
автомобілі вантажні - код 8704.
Згідно зі ст. 3 цього ж Закону перша
реєстрація в Україні - це реєстрація
транспортного засобу в Україні, яка
здійснюється уповноваженими
державними органами України вперше
щодо цього транспортного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж Закону податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами - перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
Згідно з ч. 6 ст. 5 цього ж Закону фізичні
особи - платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.
Згідно з ч. 5 ст. 6 цього ж Закону сума
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що сплачується фізичними
особами, обчислюється за ставками,
визначеними у статті 3 цього ж Закону. У
разі виявлення юридичних чи фізичних
осіб, які не сплачували податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вони зобов'язані сплатити податок не
більш як за три попередні роки.
Перерахування неправильно сплаченого
податку допускається не більш як за три
попередні роки. Органи, що здійснюють
державну реєстрацію транспортних
засобів, зобов'язані щомісячно
повідомляти податкові органи про
транспортні засоби, зареєстровані або
зняті з реєстрації протягом
попереднього місяця, за формою,
затвердженою центральним податковим
органом України, та їх власників.
Відповідно до ст. 7 цього ж Закону у разі
приховування (заниження) об'єктів
оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного
кодексу України від 21.06.2001 року податки,
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи державного бюджету визнаються
зарахованими в доход державного
бюджету з моменту зарахування на
єдиний казначейський рахунок
Оскільки сума податку з власників
транспортних засобів, яка мала б бути
сплачена відповідачем під час
первинної реєстрації, не зарахована на
єдиний казначейський рахунок
державного бюджету, Суд вважає, що
відповідач не виконав обов'язку із
З наведених вище положень Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів»,
вбачається, що сума податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, що
сплачується фізичними особами,
розраховується саме фізичною особою за
ставками встановленими цим Законом.
Законом України від 21.12.2000 року № 2181-III
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», а саме
п. 4.2 ст. 4, визначено в яких випадках
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання, а саме у разі якщо: а)
платник податків не подає у
встановлені строки податкову
декларацію; б) дані документальних
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях; в)
контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання; г) згідно з
законами з питань оподаткування
особою, відповідальною за нарахування
окремого податку або збору
(обов'язкового платежу), є контролюючий
Як вбачається з наведеного, на
податковий орган не покладено
обов'язку самостійно здійснювати
нарахування податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, що
підлягає сплаті. Таким чином, податкове
повідомлення рішення і податкові
вимоги відповідно до ст. 6 Закону №
2181-ІІІ з приводу сплати даного виду
податку не виносяться.
Відповідно до п. 87.11 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Таким чином, податковий орган має право
на звернення до суду з позовом про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.
Суд зазначає, що у матеріалах справи
відсутня квитанція про сплату
відповідачем до бюджету податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів у
Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу, що 01.07.2013 року
Шевченківським районним судом м.
Львова винесено вирок в кримінальній
справі № 1-233/11 по обвинуваченню ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що раніше працював на
посаді начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області у вчиненні злочинів,
передбачених ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК
України (номер судового рішення в
Єдиному реєстрі судових рішень 33195653);
вирок набрав законної сили. Відповідно
до вказаного вироку відповідача не
визнано потерпілим у кримінальному
провадженні, відтак відсутні підстави
стверджувати про протиправність дій
будь-яких третіх осіб стосовно
несплати відповідачем до бюджету
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів у сумі 28000 грн.

Враховуючи наведене, Суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог про стягнення з відповідача
податкового боргу, а адміністративний
позов слід задовольнити повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст. 94 КАС України, судові
витрати у формі судового збору, з
відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід
Державного бюджету України податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
сумі 28000 (двадцять вісім тисяч) грн. 00
коп.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС
України.

Повний текст постанови складено та
підписано 24 березня 2014 року.

Суддя
Качур Р.П.