Справа № 2-а-3055/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-3055/11 Головуючий у 1-й
інстанції: Купрієнко С.І.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Вишгородського
районного суду Київської області від 23
серпня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 23 серпня 2011
року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо недоврахування та
виплати позивачу пенсії, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивача та виплатити
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
22 травня 2008 року. Визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
недоврахування та виплати позивачу
пенсії, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
та виплатити відповідно до ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 22 серпня 2011 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанову суду слід скасувати з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає в зоні
посиленого радіологічного контролю у
розмірі 1 мінімальної зарплати, та,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорій 4 призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

З таким висновком суду повністю не
можна погодитися, оскільки судом
першої інстанції, задовольнивши
позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу, виходячи з
розміру визначеного ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 22 травня 2008 року порушив
норми процесуального права, а саме
замість залишення без розгляду в
частині позовних вимог за межами
шестимісячними строку звернення до
суду суд першої інстанції в цій частині
задовольнив позовні вимоги, крім того
задовольнивши позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
позивачу, виходячи з розміру
визначеного ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
23 серпня 2011 року.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Однак, колегія суддів зазначає, що
Законом України від 14.06.2011, № 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Разом з тим, на виконання пункту 7
Закону України від 14 червня 2011 року N
3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" Кабінет Міністрів України
виніс постанову від 06.07.2011, № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", на підставі якої
будуть проводиться соціальні виплати у
2011 році, яка набрала чинності 23 липня 2011
року.

На час звернення позивача із такою
заявою у відповідача не було підстав
для її задоволення, тому дії
відповідача є правомірними.

Таким чином в цій частині в задоволенні
позову слід відмовити.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивач є постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 2
категорія, та проживає на території
радіоактивного забруднення, що
підтверджується копією посвідчення,
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію у відповідача,
додаткову пенсію та доплату за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідності до
ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі Закон).

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 2 категорії
призначається у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 1 від
03.01.2002 року, а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 1 від 03.01.2002 р.
відповідач не правомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено ст. 51 зазначеного
Закону.

Таким чином колегія суддів
погоджується в висновком суду першої
інстанції, щодо часткового задоволення
позовних вимог та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивача та виплатити
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену додаткову пенсію,
встановлену ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за межами
строку звернення до суду, то судова
колегія приходить до висновку про
необхідність скасування судового
рішення в цій частині, з огляду на
наступне.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав,свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду ,
якщо суд за заявою особи, яка його
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Таким чином, пропуск строку звернення
до суду є підставою для залишення його
без розгляду.

Так як позивач, звернувшись до суду 18
серпня 2011 року, в порушення вимог ч.1
ст.71 КАС України не надав суду доказів у
підтвердження поважності строку
звернення до суду, а зазначені судом
першої інстанції причини пропуску
строку на звернення не є поважними, то
адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 22 травня 2008
року по 18 лютого 2011 року по ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що Законом
України від 14.06.2011, № 3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Разом з тим, на виконання пункту 7
Закону України від 14 червня 2011 року N
3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" Кабінет Міністрів України
виніс постанову від 06.07.2011, № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", на підставі

З огляду на вищезазначене позовні
вимоги слід задовольнити в частині
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії позивачу, виходячи з розміру
визначеного ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 18
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року, а
позовні вимоги за період з 22 травня 2008
року по 18 лютого 2011 року слід залишити
без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 99, 100, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області - задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 23 серпня 2011
року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 пенсії в розмірі меншому ніж
передбачено ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2
за період з 18 лютого 2011 року по 22 липня
2011 року з урахуванням проведених
виплат, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю визначеного ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи»у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Позовні вимоги за період з 22 травня 2008
року по 18 лютого 2011 року слід залишити
без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.