Справа № 409/993/12
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-2349/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 року

м.Дніпродзержинськ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області Байбара Г.А., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
старшого інспектора ДПС РДПС ДАІ м.
Дніпропетровська Макаренко Валерія
Володимировича щодо оскарження
правового акту індивідуальної дії
суб'єкта владних повноважень у справах
про притягнення до адміністративної
відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до старшого інспектора ДПС
РДПС ДАІ м.Дніпропетровська Макаренко
Валерія Володимировича, в якому
просить суд: визнати незаконними дії
відповідача; постанову серії АЕ1 № 410645
від 16.11.2011 року у справі про
адміністративне правопорушення
визнати недійсною та скачувати, а
справу про адміністративне
правопорушення щодо нього закрити, за
відсутністю в його діях складу
правопорушення.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що
16 листопада 2011 року о 12.25 годині
відповідачем - інспектором ДПС
Макаренко Валерієм Володимировичем
винесено постанову АЕ1 № 410645 в справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, на підставі
Протоколу про адміністративне
порушення АЕ № 504786 про те, що він
керуючи автомобілем ІЖ д/н НОМЕР_3 у
м.Дніпропетровську, на перехресті вул.
Г.Сталинграда-вул. Гальченко, нібито
здійснив рух праворуч і проїхав
перехрестя в той час як додаткова
секція (стрілка) світлофора була
вимкнена, чим порушив вимоги пункту 8.7.3
Правил Дорожнього руху. Вважає, що
відповідач безпідставно склав
відносно нього протокол та виніс
постанову, оскільки через значну
відстань та погані погодні умови він та
зазначений в протоколі свідок не могли
бачити рух його -позивача автомобіля.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності, в
яких позивач підтримує позовні вимоги,
а відповідач проти задоволення позову
заперечує.

Відповідно ч. 4 ст. 122 КАС України, суд
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази у справі,
вважає, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
16.11.2011 року відповідачем -старшим
інспектором ДПС РДПС ДАІ
м.Дніпропетровська Макаренко В.В. було
складено протокол та винесено
постанову про адміністративне
правопорушення серії АЕ1 № 410645, в яких
зазначено, що 16.11.2011 року о 12.25 годині
ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки
«ІЖ»д/н НОМЕР_3 в м.Дніпропетровськ
повертаючи праворуч з вул.
Г.Сталинграда на вул. Гальченко проїхав
перехрестя в той час, як додаткова
секція (стрілка) світлофора в даному
напрямку руху була вимкнена, чим
порушив п. 8.7.3 (з) ПДР та скоїв
правопорушення передбачене ст. 122 ч.2
КУпАП і на нього накладено штраф в
розмірі 430 грн.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач заперечуючи проти позову
зазначив, що адміністративний матеріал
за порушення правил ПДР України
складений ним, правомірно та
обґрунтовано, з позовом позивача не
згоден.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Не зважаючи на те, що позивач не
погоджувався з рішенням інспектора
ДПС, про що особисто написав в
протоколі про адміністративне
правопорушення, суд приймає до уваги як
доказ вчинення адміністративного
правопорушення позивачем -протокол про
адміністративне правопорушення від
16.11.2011 року про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 КУпАП, який також підписаний
свідком ОСОБА_4, що був очевидцем
правопорушення.

Інших доказів, які б спростовували
зазначений вище протокол та сам факт
вчинення правопорушення, суду не
надано.

Враховуючи викладене, суд вважає дії
старшого інспектора ДПС РДПС ДАІ
м.Дніпропетровська Макаренко Валерія
Володимировича по притягненню ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
були правомірними, а адміністративний
позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 8, 9, 11, 69, 71,122, 159-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до старшого інспектора ДПС РДПС ДАІ м.
Дніпропетровська Макаренко Валерія
Володимировича щодо оскарження
правового акту індивідуальної дії
суб'єкта владних повноважень у справах
про притягнення до адміністративної
відповідальності.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А.
Байбара