Справа № 2318/4078/12
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2318/4078/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2014
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючої-судді Годік Л.С.

при секретарі Мельник І.О.

з участю: адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умані справу
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Родниківської сільської ради
Уманського району, третя особа: ОСОБА_6
про визнання незаконним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 24
квітня 2010 року звернулися до
Уманського міськрайонного суду з
адміністративним позовом до
Родниківської сільської ради
Уманського району, третя особа: ОСОБА_6
про визнання незаконним та скасування
рішення, у якому просять суд визнати
незаконним та скасувати рішення
Родниківської сільської ради від 02.11.2006
року № 4-10/ V «Про розгляд заяв громадян»
в частині виділення в приватну
власність земельної ділянки ОСОБА_7 для
ведення особистого селянського
господарства розміром 0,17 га за адресою
АДРЕСА_1. Позивачі в позові посилаються
на те, що 13.04.2010 року в ході судового
розгляду Уманським міськрайонним
судом цивільного позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_6 про визнання недійсним з
моменту укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки
позивачі з поданої Родниківською
сільською радою виписки з рішення
дізналися про існування рішення
Родниківської сільської ради від 2
листопада 2006 року № 4-10/ V «Про розгляд
заяв громадян». Відповідно до цієї
виписки з посиланнями на положення п. 34
ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування» сільська рада
відмінила своє рішення № 7-5 від 28.03.2003
року про передачу в приватну власність
ОСОБА_7 земельної ділянки розміром 0,25
га для ведення особистого підсобного
господарства по АДРЕСА_1 та виділила в
приватну власність ОСОБА_7 для ведення
особистого селянського господарства
0,17 га по АДРЕСА_1. Позивачі вважають, що
означене рішення Родниківської
сільської ради прийнято з перевищенням
своєї компетенції, незаконно, воно
порушує права позивачів, так як
винесене стосовно земельної ділянки,
що закріплена за будинковолодінням,
співвласниками якого вони є.
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 06 грудня 2006 року, укладеного між
ОСОБА_7 та третьою особою - ОСОБА_6,
відчужено земельну ділянку розміром 0,17
га. ІНФОРМАЦІЯ_1 (через 4 дні після
вчинення угоди) ОСОБА_7 помер. Позивач
ОСОБА_3 та інші співвласники
будинковолодіння про вчинену угоду
купівлі-продажу земельної ділянки
дізналися після відкриття спадщини.
Вказана спірна земельна ділянка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та до
моменту відчуження була частиною всієї
земельної ділянки - двору та городу
будинковолодіння НОМЕР_1 по цій же
вулиці. Співвласниками вказаного
будинковолодіння є ОСОБА_4 - ? частина,
ОСОБА_5 - ? частина та був власником ?
частини покійний батько - ОСОБА_7,
спадкоємцем якого є він, позивач
ОСОБА_3. Відповідно до довідки голови
Родниківської сільської ради Яремчука
Р.А. земельна ділянка, що закріплена за
вказаним будинковолодінням складала
0,3773 га, частину з вказаної земельної
ділянки й було відчужено по договору
купівлі - продажу. Будинок по АДРЕСА_1
перебував на момент поділу земельної
ділянки, що закріплена за будинком, в
спільній частковій власності у
позивачів по справі та покійного
ОСОБА_7, а тому у нього було відсутнє
право самостійно та без участі інших
співвласників розпоряджатися частиною
земельної ділянки. Виділення частини
земельної ділянки, що в подальшому
протягом декількох днів була продана
ОСОБА_6, проводилося на підставі акту
погодження меж землеволодіння від 30
листопада 2006 року, який замість всіх
власників
будинковолодіння-землекористувачів
земельною ділянкою, розміром 0,3773 га,
був погоджений лише з ОСОБА_7

Таким чином, виділення частини
земельної ділянки при
будинковолодінні АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та її
подальша приватизація і продаж є
незаконною та порушує права інших
співвласників будинковолодіння.
Вказаним рішенням органу місцевого
самоврядування також грубо
порушується право власності позивачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на частину їх майна, що
перебуває у спільній частковій
власності, а саме ворота та паркан
будинковолодіння, який фактично також
був відчужений разом з частиною
земельної ділянки. Також всі позивачі
позбавлені можливості користуватися
та обробляти город біля будинку, так як
в наслідок проведеного відчуження
частини земельної ділянки неможливо
заїхати до двору та на город. Крім
порушень чинного земельного
законодавства також вбачається ряд
фальсифікацій за участю службових осіб
Родниківської сільської ради, в тому
числі документів, на підставі яких
виносилося оскаржуване рішення.

Позивач ОСОБА_3, який діє в інтересах
позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задоволити.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, вважає що є
всі підстави для задоволення позову,
оскільки мало місце незаконне
відчуження земельної ділянки по
АДРЕСА_1. У вказаному будинковолодінні
проживала сім'я складом : ОСОБА_7, його
дружина ОСОБА_5 та їх діти - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які є зведеними братом та
сестрою позивача. Після смерті матері
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшло у спадок по ?
частині будинковолодіння. Будинок не
було розділено між співвласниками в
натурі і кожному із них не було
виділено у натурі його частку. За
вказаним будинковолодінням також
закріплена земельна ділянка площею 0,37
га, на якій розташований будинок. У ході
розгляду цивільної справи 13.04.2010 року
представником Родниківської сільської
ради було надане для огляду
оскаржуване рішення сільської ради,
саме того дня і стало відомо позивачам
про наявність рішення сільської ради
про передачу у власність ОСОБА_7
частини земельної ділянки, що була
закріплена за будинковолодінням. У
акті узгодження меж міститься підпис
лише ОСОБА_7, а інші співвласники
взагалі не мали уяви про наявність
цього акту, а дізналися лише в суді.
Вважає, що земельна ділянка відчужена
незаконно, що призвело до порушення
прав позивачів. Просить суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник Родниківської сільської
ради в судовому засіданні просив
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на пропуск позивачами
строку на звернення до
адміністративного суду. Та пояснив, що
рішення було прийняте законно,
оскільки ОСОБА_7 мав право на ?
земельної ділянки, закріпленої за
домоволодінням АДРЕСА_1, тобто на 0,185 га,
а йому було передано у власність менше ?
частини цієї земельної ділянки - 0,17 га,
а за домоволодінням залишилося 0,2072 га.
Тому права позивачів щодо права
користування ? частиною земельної
ділянки під домоволодінням не було
порушене оскаржуваним рішенням.
Позивачі ОСОБА_5 не з'являлися на
земельну ділянку майже 20 років, не
користувалися нею. Між співвласниками
не проведено розподілу домоволодіння,
а тому і земельна ділянка не підлягає
поділу.

Представник третьої особи ОСОБА_6 -
ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не
визнав та заперечував проти його
задоволення, вказавши, що ОСОБА_6 на
законних підставах було придбано
земельну ділянку та всі документи
оформленні належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
станом на 02.11.2006 року, коли було
прийнято оскаржуване рішення
Родниківської сільської ради,
домоволодіння по АДРЕСА_1, належало
трьом особам: ? частина - ОСОБА_4, ОСОБА_5
по ? частині кожному, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 01.12.1989 року,
зареєстроване в реєстрі за № 3040; ?
частина належала ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 19.10.1987 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1869.
Вказане домоволодіння складається з
житлового будинку, з прибудовами,
надвірних споруд: сараю, погребу,
огорожі № 1, хвіртки під № 2, воріт під №
3.

Згідно довідки виконкому
Родниківської сільської ради № 113 від 19
березня 2008 року за господарством по
АДРЕСА_1 числилась земельна ділянка у
розмірі 0,3773 га, із них передано у
приватну власність ОСОБА_7 в розмірі 0,17
га для ведення особистого селянського
господарства, згідно державного акту
від 30.11.2006 року, яка була продана ОСОБА_6,
згідно договору купівлі-продажу від
06.12.2006 року.

2 листопада 2006 року Родниківською
сільською радою прийнято рішення №
4-10/V, про передачу в приватну власність
ОСОБА_7 земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована по АДРЕСА_1, розміром 0,17
га. та на підставі оскаржуваного
рішення 30.11.2006 року ОСОБА_7 видано
Державний акт серії ЯГ № 636517 на право
власності на земельну ділянку розміром
0,17 га по АДРЕСА_1. На підставі договору
купівлі-продажу від 06.12.2006 року
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6
земельна ділянка розміром 0,17 га по
АДРЕСА_1, була продана ОСОБА_6.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Спадкоємцем
всього майна після смерті ОСОБА_7 є його
син ОСОБА_3, який в установлений
шестимісячний строк для прийняття
спадщини звернувся до нотаріальної
контори із відповідною заявою. 27 червня
2007 року державним нотаріусом Уманської
районної державної нотаріальної
контори позивачу ОСОБА_3 видано
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом на майно ОСОБА_7, а
саме на ? частину будинку АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити в позові,
посилаючись на пропуск позивачами
строку на звернення до
адміністративного суду.

Представник позивача пояснив, що про
існування оскаржуваного рішення
дізналися в 2008 році під час розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання
угоди недійсною, однак на той час
рішенням Родниківської сільської ради
від 02.11.2006 року за № 4/10V права позивачів
не порушувалися, тому підстав для
оскарження даного рішення не було. Про
порушення їх прав та наявність
оскаржуваного рішення позивачі
дізналися лише 13.04.2010 року в ході
розгляду Уманським міськрайонним
судом цивільної справи за їхнім
позовом про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, коли голова
Родниківської сільської ради надав
суду виписку з цього рішення.

Такі доводи позивачів спростовуються
письмовими доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Так згідно
матеріалів справи, вбачається, що під
час розгляду справи Уманським
міськрайонним судом цивільної справи
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про визнання угоди недійсною
судом до матеріалів справи були
приєднані копії технічної
документації ОСОБА_7 та державного акта
на право власності ОСОБА_7, де
зазначено, що підставою видачі Акта є
рішення Родниківської сільської ради
від 02.11.2006 року за № 4/10V, дані документи
досліджені судом в судовому засіданні,
що підтвердили в судовому засіданні
позивач та його представник.

Отже, суд вважає достовірно
встановленим, що не пізніше 22 квітня 2008
року позивачі повинні були дізнатися
про порушення своїх прав - про те, що
земельна ділянка була приватизована
ОСОБА_7 на підставі оскаржуваного ними
рішення Родниківської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, яка
діяла до внесення в неї змін Законом
України від 07.07.2010 р. № 2453-VI, пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлене інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачі повинні були дізнатися про
порушене на їх думку право 22 квітня 2008
року, з моменту ухвалення рішення суду
по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання угоди
недійсною, тому суд вважає, що
позивачами пропущений строк для
звернення до адміністративного суду.

Позивачами 17.01.2014 року подано заяву про
поновлення строків звернення до
адміністративного суду, поважними
причинами пропуску строків подачі
адміністративного позову зазначають
те, що за час судового розгляду
цивільної справи в 2008 році ОСОБА_3, як
позивачу дійсно було відомо про
наявність акту про право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7, в якому
мались реквізити оскаржуваного
рішення Родниківської сільської ради,
однак, з скасуванням судами договору
купівлі-продажу означеної земельної
ділянки означене рішення
Родниківської сільської ради не
впливало на його права і обов'язки.
Разом з тим, в справі відсутні будь-які
докази про те, що ОСОБА_5 як позивачі
знали про оскаржуване рішення, а тому
не можливо спростувати їх доводи про
те, що вони дізналися про оскаржуване
рішення виключно перед подачею
адміністративного позову від ОСОБА_3 в
2010 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС
України, що діяла до 07.07.2010 року, якщо
суд визнає причину пропущення строку
звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Судом достовірно встановлено, що
позивачі знаючи про існування рішення
Родниківської сільської ради, яке
досліджувалося в судовому засіданні
22.04.2008 року, мали б дізнатися і про
порушене їх право в 2008 році, а не як
зазначають в заяві про поновлення
строків звернення до
адміністративного суду в 2010 році, крім
цього суд не вважає поважними причини
пропуску строку звернення до суду
зазначені позивачами.

Керуючись ст.ст. 17,19,99,100,158,159, 160-163
КАС України, суд,-

п о с т
а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Родниківської сільської ради
Уманського району, третя особа: ОСОБА_6
про визнання незаконним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Уманський міськрайонний суд
Черкаської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення постанови.

Суддя:
Л.С. Годік