Справа № 806/8232/13-а
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
Житомир справа № 806/8232/13-a

категорія 8.2.6

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участі секретаря Барібан А.І.,

за участі представників:

позивача: Верховського О.В.,

відповідача: Савицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Дніпровуд" до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 03.08.2011 р.
№.,

встановив:

Приватне акціонерне товариство
"Дніпровуд" звернулося до суду з
позовом до Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, в якому просить
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 3 серпня 2011 року №.
Позов обґрунтовує тим, що податковий
орган при проведенні перевірки з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2010 по 31.03.2011 та при
винесенні оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення прийшов до
хибних висновків про невключення
товариством до складу валових доходів
грошових коштів у сумі 1934662 грн.,
отриманих від компанії "New Global Enterprises
Limited" та СП ТОВ "Керос - Київ" в якості
оплати за акції, чим на думку
відповідача порушено вимоги п. 4.1.6
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" та відсутність
у ПрАТ "Дніпровуд" права на формування
валових витрат у сумі 2893474 грн. при
придбанні дошки та половника від його
контрагентів у зв'язку з відсутністю
товаро - транспортних накладних та
інших документів, які підтверджують
транспортування товарів, та актів
прийняття - передачі вказаних товарів.
Вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення винесено
податковим органом без наявності на те
підстав, встановлених чинним
законодавством та просить його
скасувати.

Представник позивача позов підтримав
просив його задовольнити у повному
обсязі з підстав наведених у позовній
заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував.
Пояснив, що у зв'язку із тим, що ПрАТ
"Дніпровуд" випуск акцій не провело,
кошти, які надійшли від компанії "New Global
Enterprises Limited" та СП ТОВ "Керос - Київ" в
якості оплати за акції, не можуть
вважатись такими, що надійшли у вигляді
прямих інвестицій в корпоративні права
і тому зазначені кошти в сумі 1934662 грн.
підлягають включенню до складу
валового доходу позивача. Також
зазначив, що позивач неправомірно
завищив витрати на придбання товарів
за період з 01.04.2010 по 31.03.2011 на суму 2893474
грн., які не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, а лише провів
оприбуткування на підставі накладних.
У зв'язку з наведеними порушеннями
вважає, що спірне податкове
повідомлення-рішення винесене
правомірно та відсутні підстави для
задоволення позову судом.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Бердичівською
ОДПІ було проведено виїзну планову
перевірку ЗАТ "Дніпровуд" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2012 по 31.03.2011, про що складено
акт від 18.07.2011 № 2995/23-01/31030962 (І том а.с.
49-108).

За наслідками проведеної перевірки
встановлено порушення п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст.
4, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.1997 № 283/97 - ВР в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся на
1207037 грн., у тому числі за: півріччя 2010
року в сумі 69321 грн., за 3 квартали 2010
року в сумі 226057 грн., за 2010 рік в сумі 494377
грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 712658 грн.

На підставі вказаного акту податковим
органом винесено спірне податкове
повідомлення - рішення від 3 серпня 2011
року № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання та
донараховано податок на прибуток
підприємств у сумі 1207084 грн. та
застосовано штрафні (фінансові )
санкції у сумі 123595 грн. (І том а.с. 48).

Однак, суд не погоджується з даними
висновками податкового органу з огляду
на наступне.

На думку податкового органу, в І
кварталі 2011 року встановлено
заниження, задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 01.6
Декларацій "інші доходи" на загальну
суму 1934850 грн. В порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" до складу
валового доходу не включено суму
коштів, які надійшли від компанії "New
Global Enterprises Limited" та Спільного
українсько-американського
підприємства в формі Товариства з
обмеженою відповідальністю "Керос -
Київ" (далі - СП ТОВ "Керос - Київ") згідно
договорів підписки на акції від 4 липня
2006 року (том І а. с. 55 ).

З матеріалів справи вбачається,
зокрема згідно з договорами підписки
на акції від 4 липня 2006 року укладених
між позивачем і Компанією "New Global Enterprises
Limited" за №04/07-ЦБ та між позивачем і СП
ТОВ "Керос-Київ" за №45-ЦБ позивач
повинен був провести випуск акцій в
кількості 1297 штук номінальною вартістю
однієї акції 1500 грн. (том ІІІ а.с. 43-54).

На виконання вказаних договорів на
розрахункові рахунки ЗАТ "Дніпровуд"
надійшли кошти від Компанії "New Global
Enterprises Limited" на загальну суму 231573,39 євро,
що в гривневому еквіваленті складає
1484850,10 грн. та від СП ТОВ "Керос -Київ" 450000
грн. Котрі позивачем не включено до
валового доходу.

Однак, податковий орган дійшов
висновку, що ЗАТ "Дніпровуд" було
неправомірно зменшено розмір валового
доходу в І кварталі 2011 року на загальну
суму 1934662,00 грн.

Суд не погоджується з даними
висновками відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 4.1. ст. 4 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" (в редакції на момент
виникнення правовідносин) валовий
доход - загальна сума доходу платника
податку від усіх видів діяльності,
отриманого (нарахованого) протягом
звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Згідно з положеннями пункту 4.2.5. ст. 4
вказаного Закону для визначення
об'єкта оподаткування не враховуються
доходи: суми коштів або вартість майна,
що надходять платнику податку у
вигляді прямих інвестицій або
реінвестицій у корпоративні права,
емітовані таким платником податку, в
тому числі грошові або майнові внески,
згідно з договорами про спільну
діяльність на території України без
створення юридичної особи.

Відповідно до пунктів 1 й 4 ст. 22 Закону
України "Про цінні папери та фондову
біржу" від 18.06.1991, № 1201-XII (закон чинний 11
травня 2006 року - в момент прийняття
позивачем рішення про додатковий
випуск акцій) емітент має право на
випуск акцій, облігацій підприємств з
моменту реєстрації цього випуску у
Державній комісії з цінних паперів та
фондового ринку (далі - ДКЦПФР), порядок
реєстрації випуску облігацій
підприємств і акцій, а також інформації
про їх випуск визначається ДКЦПФР.

На виконання приписів статті 22 Закону
України "Про цінні папери та фондову
біржу" від 18.06.1991, № 1201-XII рішенням
ДКЦПФР № 167 від 11 червня 2002 року було
затверджене Положення про порядок
реєстрації випуску акцій закритих
акціонерних товариств (далі - Положення
№167), та рішенням ДКЦПФР №158 від 6 жовтня
2000 року - Положення про порядок
збільшення (зменшення) розміру
статутного фонду акціонерного
товариства (далі - Положення №158).

У відповідності до п.п. є) п. 2.2.
Положення № 167, для реєстрації випуску
акцій, емітент, серед інших документів,
подає довідку, засвідчену підписами та
печатками емітента, про сплату кожним з
акціонерів або засновників не менше 50 %
номінальної вартості акцій до дня
реєстрації змін до статуту товариства,
пов'язаних із збільшенням розміру
статутного капіталу товариства (при
першому випуску акцій - до дня
скликання установчих зборів), з
переліком внесків, унесених в оплату за
акції із наданням засвідчених копій
документів, які підтверджують сплату.

Тобто, вказаним положенням
передбачалося, що оплата акцій
додаткового випуску здійснюється
акціонерами до моменту реєстрації
випуску акцій та внесення змін,
пов'язаних із збільшенням статутного
капіталу, до статуту акціонерного
товариства. Фактично, оплата акцій
додаткового випуску проводилась
виключно на підставі прийнятого
загальними зборами акціонерів рішення
про збільшення статутного капіталу
товариства та додатковий випуск акцій.

Відповідно до протоколу Загальних
зборів акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" № 26
від 11.05.2006, акціонерами товариства було
прийнято рішення про додатковий випуск
акцій. В результаті чого позивачем було
підписано договори підписки на акції з
Компанією "New Global Enterprises Limited" та СП ТОВ
"Керос -Київ" та отримано кошти в
рахунок оплати акцій (том І а.с. 30-36).

Рішенням Загальних зборів акціонерів
ЗАТ "Дніпровуд" від 17 грудня 2008 року в
Протоколі №29 було затверджено
результати розміщення акцій
додаткового випуску та внесені зміни
до статуту, пов'язані із збільшенням
статутного капіталу ЗАТ "Дніпровуд" на
суму додатково розміщених акцій (том І
а.с. 37-40) .

13 травня 2006 року набув чинності Закон
України "Про цінні папери та фондовий
ринок" від 23.02.2006, № 3480-IV. Вказаним
Законом, зокрема статтею 28, визначався
порядок реєстрації випуску цінних
паперів (у тому числі акцій) при їх
закритому (приватному) розміщенні, який
є абсолютно відмінним від порядку, що
діяв раніше. Основна відмінність цих
порядків полягає у необхідності
реєстрації випуску акцій у ДКЦПФР до
початку їх розміщення.

Пунктом 6 розділу VII "ПРИКІНЦЕВІ
ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про цінні
папери та фондовий ринок" від 23.02.2006, №
3480-IV було визначено, що дія вказаного
Закону не поширюється на емісії цінних
паперів, рішення про які були прийняті
до набрання чинності цим Законом.

Оскільки рішення про додатковий випуск
акцій було прийняте ЗАТ "Дніпровуд" 11
травня 2006 року, додатковий випуск акцій
повинен був здійснюватись ЗАТ
"Дніпровуд" у відповідності до
Положення № 167 від 11 червня 2002 року та
Положення № 158 від 6 жовтня 2000 року.

Рішеннями ДКЦПФР від 22 лютого 2007 року №
387, від 26 квітня 2007 року № 942 Положення
№ 158 та Положення № 167 були скасовані.
Натомість, вказаними рішеннями були
затверджені положення про порядок
реєстрації випуску акцій, розроблені
на виконання вимог Закону України "Про
цінні папери та фондовий ринок" від
23.02.2006, № 3480-IV.

Таким чином, у лютому-квітні місяці 2007
року ДКЦПФР були скасовані
нормативно-правові акти, у
відповідності до яких ЗАТ "Дніпровуд"
мало здійснювати реєстрацію
додаткового випуску акцій, хоча у
відповідності до пункту 6 розділу VII
"ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України
"Про цінні папери та фондовий ринок" від
23.02.2006, № 3480-IV, реєстрація додаткового
випуску акцій ЗАТ "Дніпровуд" мала
проводитись у відповідності до
порядку, що діяв до моменту набуття
чинності вказаним законом, тобто, у
відповідності до скасованих ДКЦПФР
Положення № 167 від 11 червня 2002 року та
Положення № 158 від 6 жовтня 2000 року та не
могла проводитись у відповідності до
положень, розроблених на виконання
вимог Закону України "Про цінні папери
та фондовий ринок" від 23.02.2006, № 3480-IV.

У зв'язку із скасуванням вказаних
нормативно-правових актів, випуск
акцій ЗАТ "Дніпровуд" не було
зареєстровано Територіальним
управлінням ДКЦПФР у Житомирській
області. В результаті чого позивачем не
було передано акції акціонерам.

Таким чином, оскільки додатковий
випуск акцій здійснювався позивачем із
дотриманням процедур, встановлених
законодавством України, та обов'язок по
передачі оплачених акціонерами акцій
або повернення акціонерам коштів у
випадку відмови від випуску акцій, на
час перевірки не припинено, підстави
для включення коштів, отриманих від
акціонерів в якості оплати акцій
додаткового випуску, до складу доходів
позивача на підставі п. 4.1.6. Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств"), відсутні.

Крім того, позивачем надано до
матеріалів справи докази про включення
підприємством до декларації з податку
на прибуток підприємства за 2006-2010 роки
(том ІІІ а.с. 100-116) та в балансі
товариства за 2006-2010 роки до складу
інших поточних зобов'язань (стр. 610) (том
ІІІ а.с. 117- 126) коштів, отриманих згідно
договорів підписки на акції від 4 липня
2006 року укладених між позивачем і
Компанією "New Global Enterprises Limited" за №04/07-ЦБ
та між позивачем і СП ТОВ "Керос-Київ" за
№45-ЦБ .

Таким чином, враховуючи правовий
статус коштів, які надійшли на рахунок
позивача як прямі інвестиції у
корпоративні права, безпідставними є
висновки податкового органу про
необхідність їх віднесення до складу
валових доходів.

Крім того, на відсутність у відповідача
зауважень щодо законності проведення
позивачем додаткового випуску акцій та
щодо невідображення коштів, отриманих
від Компанії "New Global Enterprises Limited" та СП
ТОВ "Керос-Київ" в рахунок оплати акцій
у складі валового прибутку позивачем
свідчать копії актів перевірок, які
проводилися податковим органом
протягом 2007-2010 років та копії довідок
податкового органу про загальну
інформацію щодо ЗАТ "Дніпровуд" та
результати його діяльності (том ІІІ а.с.
127- 217). Судом не приймаються до уваги
пояснення представника відповідача
про те, що вказане порушення було
виявлено лише в 2011 році через неналежне
виконання свої службових обов"язків
працівниками, які проводили попередні
перевірки, оскільки вони не
спростовують висновок про
безпідставність доводів податкового
органу.

Враховуючи викладене суд вважає, що
висновок податкового органу про те, що
ПрАТ "Дніпровуд" неправомірно зменшив
розмір валового доходу в І кварталі 2011
року на загальну суму 1934662,00 грн. є
надуманим та таким що суперечить
дійсним обставинам справи.

Щодо висновку податкового органу про
безпідставність включення позивачем
до валових витрат коштів у розмірі 2893475
грн. при придбанні дошки та половника
суд зазначає наступне.

Встановлено, що в період з 01.04.2009 до
31.03.2010 - в бухгалтерському обліку ЗАТ
"Дніпровуд" відображено придбання
дошки та половника на загальну суму
2893474 грн. від ряду приватних
підприємців, зокрема: від ПП ОСОБА_3 на
суму 89050 грн. (без ПДВ), ПП ОСОБА_4 на суму
47364 грн. (без ПДВ), ПП ОСОБА_5 на суму 57263
грн. (без ПДВ), ПП ОСОБА_6 на суму 64318 грн.
(без ПДВ), ПП ОСОБА_7 на суму 122462 грн. (без
ПДВ), ПП ОСОБА_8 на суму 275157 грн. (без ПДВ),
ПП ОСОБА_9 на суму 133675 грн. (без ПДВ), ПП
ОСОБА_10 на суму 45826 грн. (без ПДВ), ПП
ОСОБА_11 на суму 191903 грн. (без ПДВ), ПП
ОСОБА_12 на суму 79773 грн. (без ПДВ), ПП
ОСОБА_13 на суму 536282 грн. (без ПДВ), ПП
ОСОБА_14 на суму 471708 грн. (без ПДВ), ПП
Халімончука В М. на суму 778693 грн. (без
ПДВ).

Порушення п.п. 5.2.1 п. 5.2, 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", відповідачем
обґрунтовується тим, що матеріали
оприбутковані від вказаних
контрагентів лише на підставі
накладних. Для перевірки не надано
товарно-транспортні накладні та інші
документи, які підтверджують
транспортування товару, акту
приймання-передачі сировини
підприємство. У зв'язку із відсутністю
товарно-транспортних накладних
відповідачем зроблено висновок про
відсутність у ЗАТ "Дніпровуд" права на
формування валових витрат у зв'язку з
відсутністю доказів фактичного
отримання пиломатеріалів, та як
наслідок, безпідставно включено до
складу валових витрат ЗАТ "Дніпровуд"
2893475 грн.

Однак, суд не погоджується даними
висновками податкового органу
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі по тексту - Закон),
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з п.п. 5.2.1 п. 5.2 вказаного Закону,
до складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Відповідно до абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Пунктом 5.11 статті 5 Закону визначено, що
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 N 996-XIV
(далі - Закон №996)визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Статтею 2 Закону №996 вказано, що сфера
дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності; які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

З пункту 2 ст. 3 вищевказаного Закону
вбачається, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші вид
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерської обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначено п.1.2 ст. 1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за № 168/704. У п. 2.1 ст.2 цього Положення
зазначено, що первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

У розділі І Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14 жовтня 1997 року
за №363, зазначено, що
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. За змістом п. 3.1. цих
Правил, учасниками транспортного
процесу є перевізник,
вантажовідправник та
вантажоодержувач. У відповідності до
Розділу І цих Правил
вантажоодержувачем є будь-яка фізична
або юридична особа, яка здійснює
приймання вантажів, оформлення
товарно-транспортних документів та
розвантаження транспортних засобів у
встановленому порядку.

Встановлено, що передача
пиломатеріалів від зазначених у акті
контрагентів здійснювалась
безпосередньо на складі ЗАТ "Дніпровуд"
у м. Бердичеві, по вул.
Піонтковського,2-А. Факт постачання
пиломатеріалів оформлявся накладними,
що підписані безпосередньо приватними
підприємцями - постачальниками та
відповідальними особами ЗАТ
"Дніпровуд". Факт наявності у ЗАТ
"Дніпровуд" накладних відповідачем не
заперечується.

Оскільки ЗАТ "Дніпровуд" не
користувалось транспортними
послугами, пов'язаними з доставкою
пиломатеріалів на власний склад, а
також не здійснювало приймання вантажу
безпосередньо від перевізників
постачальника, а приймало
пиломатеріали безпосередньо від
фізичних осіб-постачальників, ЗАТ
"Дніпровуд" не є вантажоотримувачем
вказаної продукції.

Таким чином, оскільки ЗАТ "Дніпровуд" не
є учасником транспортного процесу по
доставці продукції, для ЗАТ "Дніпровуд"
товарно-транспортні накладні на
продукцію, отриману за
місцезнаходженням ЗАТ "Дніпровуд" не є
обов'язковими первинним документами,
які підтверджують факт поставки
продукції.

На підтвердження поставки вказаних ТМЦ
позивачем до матеріалів справи надані
копії видаткових накладних, платіжних
доручень та рахунків (том І а.с. 141 - 249,
том ІІ а.с 1- 26), а також копії журналу
ввозу (вивозу) матеріальних цінностей
(том ІХ а.с. 1-96), що підтверджують факт
транспортування та отримання товару.

Отриманий від контрагентів товар
позивачем був оприбуткований та
використаний в межах господарської
діяльності, що підтверджується копіями
актів, накладних, розрахунків,
матеріальних звітів про подальше
здійснення з отриманими
пиломатеріалами операцій, зокрема:
сушки, переміщення та переробки (том ІІ
а.с. 27-252, том ІІІ а.с. 1 - 35, ), копіями
договорів, копіями актів
приймання-передачі, переліком будівель
та споруд, які належать ЗАТ "Дніпровуд",
копіями специфікацій, копіями
податкових, видаткових накладних,
копіями вантажно-митних декларацій,
копіями інвойсів, копіями
довіреностей, банківськими виписками,
копіями платіжних доручень, копіями
контрактів та специфікацій (том ІV а.с.
42-244, том V а.с. 1-250, том VI а.с. 1-216, том VІІ
а.с. 1-253, том VІІІ а.с. 1-249).

Крім того, предметом діяльності
позивача є діяльність у сфері
заготівлі, обробки та переробки
деревини, напівфабрикатів та відходів
деревини; створення та експлуатація
виробничих потужностей по переробці
деревини, а отже, зміст цих операцій
цілком відповідає господарській
діяльності позивача.

Таким чином, позивач мав всі правові
підстави та виконав всі умови щодо
включення до складу витрат на суму 2893475
грн. Придбання товарно-матеріальних
цінностей в межах господарської
діяльності ЗАТ "Дніпровуд" та було
спрямоване на отримання в майбутньому
прибутку.

Враховуючи наведене, суд вважає
правомірним включення ЗАТ "Дніпровуд"
до складу витрат суму 2893475 грн.,
сплачену за придбання пиломатеріалів,
а висновок податкового органу про
нікчемність (безтоварність) вказаних
операцій є безпідставним.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 1 ст.70 КАС України встановлено,
що належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх
доказів на підтвердження
правомірності винесення податкового
повідомлення - рішення № від
03.08.2011 р., а тому оскаржуване рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
прийняте Бердичівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області податкове
повідомлення-рішення від 03.08.2011 р.
№.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 03
березня 2014 р.