Справа № 712/20444/12
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 р.
Справа № 876/11980/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від
26.06.2013р. про закриття провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Ужгородської міської виконавчої
дирекції Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - управління Пенсійного фонду
України в м.Ужгороді про нарахування та
виплату допомоги по вагітності та
пологах,-

встановив:

10.10.2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась в
суд з адміністративним позовом до
відповідача - Ужгородської міської
виконавчої дирекції Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, третя особа
управління Пенсійного фонду України в
м.Ужгороді Закарпатської області про
нарахування та виплату допомоги по
вагітності та пологах.

09.04.2013 року представник відповідача
Ужгородської міської виконавчої
дирекції Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності подав до суду
клопотання в порядку ст.157 КАС України
про закриття провадження у справі.

19.04.2013 року позивач ОСОБА_1 подала до
суду заяву про те, що відповідачем
добровільно виконано позовну вимогу в
частині призначення та виплати на
користь ОСОБА_1 допомоги по вагітності
та пологах. Позивач зазначила що в цій
частині претензій до відповідача у неї
немає. Відтак просила суд розглянути її
вимоги щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 26.06.2013 р.
прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до
Ужгородської міської виконавчої
дирекції Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, третьої особи
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області про
нарахування та виплату допомоги по
вагітності та пологах.

Провадження по адміністративній
справі за позовною заявою ОСОБА_1 від
позову до Ужгородської міської
виконавчої дирекції Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, третьої особи
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області про
нарахування та виплату допомоги по
вагітності та пологах - закрито.

Стягнуто з Ужгородської міської
виконавчої дирекції Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в користь ОСОБА_1
32 (тридцять дві) гривні 19 копійок
судового збору.

При прийнятті судового рішення суд
керувався п.2 ч. 1 ст. 157 КАС України та ст.
95 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з помилковим застосуванням
норм матеріального права, порушенням
норм процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
оскаржувану ухвалу в частині стягнення
з відповідача на користь позивача
судового збору та прийняти нову, якою
визнати судовий збір таким, що не
відшкодовується.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що суд,
приймаючи оскаржувану ухвалу,
керувався ст.95 КАС України, згідно якої
- якщо позивач відмовився від
адміністративного позову внаслідок
задоволення його відповідачем після
подання адміністративного позову, то
суд за заявою позивача присуджує всі
понесені ним у справі витрати із
відповідача, як наслідок суд прийшов до
висновку про стягнення з Ужгородської
міської виконавчої дирекції
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
користь ОСОБА_1 32 (тридцять дві) гривні 19
копійок судового збору.

Однак апелянт вважає, що дії
Ужгородської міської виконавчої
дирекції в даному випадку не можуть
вважатися добровільними, оскільки
фінансування матеріального
забезпечення по вагітності та пологах
позивачу було здійснено на підставі її
заяви - розрахунку від 28.03.2013 року, а не
шляхом задоволення адміністративного
позову після його подання. Тому дана
норма ст.95 КАС України не підлягає до
застосування в даному випадку.

Як наслідок, апелянт зазначає, що в
даних правовідносинах слід
застосувати норму ст. 95 КАС України, яка
передбачає, що в разі відмови позивача
від адміністративного позову понесені
ним витрати відповідачем не
відшкодовуються.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам колегія суддів
виходить з наступного.

Так, ст.157 КАС України передбачені
підстави для закриття провадження у
справі.

Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у
справі: якщо позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом.

Враховуючи наведену правову норму
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно застосовану дану норму
права у спірних правовідносинах,
оскільки 19.04.2013 року позивач ОСОБА_1
подала до суду заяву про те, що
відповідачем добровільно виконано
позовну вимогу в частині призначення
та виплати на користь ОСОБА_1 допомоги
по вагітності та пологах. Позивач також
зазначила що в цій частині претензій до
відповідача у неї немає (а.с.54). Відтак,
на думку суду апеляційної інстанції,
заяву позивача можна розцінювати як
відмову від адміністративного позову в
частині позовних вимог.

В частині позовних вимог щодо
відшкодування судових витрат то суд
першої інстанції вірно застосував ст.95
КАС України в частині стягнення з
Ужгородської міської виконавчої
дирекції Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в користь ОСОБА_1 32
(тридцять дві) гривні 19 копійок
судового збору, оскільки вищевказана
стаття зокрема передбачає, що якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову внаслідок
задоволення його відповідачем після
подання адміністративного позову, то
суд за заявою позивача присуджує всі
понесені ним у справі витрати із
відповідача.

Із наявної у матеріалах справи
квитанції № від 10.10.2012 року
вбачається, що ОСОБА_1 сплатила судовий
збір за подання адміністративного
позову у розмірі 32 (тридцять дві) гривні
19 копійок (а.с.2).

Як наслідок, колегія суддів вважає
заяву подану ОСОБА_1 19.04.2013 року як
відмову від адміністративного позову в
частині задоволених позовних вимог,
оскільки спірні правовідносини щодо
призначення та виплати на користь
ОСОБА_1 допомоги по вагітності та
пологах втратили свою актуальність,
так як були задоволені відповідачем.
Тому суд першої інстанції вірно
стягнув з Ужгородської міської
виконавчої дирекції Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в користь ОСОБА_1
32 (тридцять дві) гривні 19 копійок
судового збору.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 26.06.2013р. про закриття
провадження по справі № 712/20444/12 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик