Справа № 872/17921/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2014 рокусправа № 186/2249/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області на постанову
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача по нарахуванню та виплаті
сум допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 13 травня по 13 листопада 2013
року; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 13 травня по 13
листопада 2013 року включно з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період; зобов'язати
відповідача вплачувати щомісячно,
починаючи з 14 листопада 2013 року до
закінчення строку передбаченої
законом виплати державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 р. позов задоволено.
Визнано неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 13 травня 2013 року до
досягнення дитиною трирічного віку.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплату державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
дитиною трирічного віку в розмірі
передбаченому ст.15 Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", з
урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення. яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, у зв'язку з чим відповідно до
ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового процесу не здійснювалось.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка має малолітнього сина -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
знаходиться на обліку в управлінні
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області та отримує від нього виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, як
особа, що не застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
розмірі 130 грн. на місяць, що
підтверджується копією довідки
відповідача від 06.11.2013 року № 782, яка
міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, до
яких відноситься позивач, (стаття 13) так
і Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ, а саме: дію статті 13
Закону № 2811-ХІІ з 01 січня 2008 року
поширено і на застрахованих осіб, а ст.
15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній
редакції: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Проте, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01.01.2009 року, діють
положення ст.13 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", якою
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною та
положення ст.15 цього Закону, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Закон України « Про Державний бюджет
України на 2013 рік» № 5515 від 06.12.2012 не
містить будь-яких положень щодо
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ або
делегування повноважень по визначенню
такого розміру Кабінету Міністрів
України.

За таких обставин допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має надаватися у
розмірі, визначеному статтею 15 "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" №
2811-XII від 21 листопада 1992, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» №
5515 від 06.12.2012 року встановлено
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років з 1 січня - 972 гривні, з 01 грудня -
1032 гривні .

За таких обставин, у 2013 році, виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам
не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач при нарахуванні та виплаті
позивачу допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, меншому, ніж визначено
статтею ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" діяв
неправомірно.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 р. - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної з моменту
постановлення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим