Справа № 872/4313/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 рокусправа № 1170/2а-2329/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ясенової
Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

секретар судового засідання:
Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі №1170/2а-2329/12 за позовом
Дочірнього підприємства
„Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
„Державна акціонерна компанія
„Автомобільні дороги України" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
„Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
„Державна акціонерна компанія
„Автомобільні дороги України" (далі за
текстом - ДП „Кіровоградський
облавтодор" ВАТ ДАК „Автомобільні
дороги України") звернулось до суду з
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби (далі за текстом -
Кіровоградська ОДПІ Кіровоградської
області ДПС), в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення від 13.03.2012 року
№, яким визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 100181 грн. - за основним
платежем та 50091 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС від 13.03.2012
року №, яким визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в частині
нарахування 85751,54 грн. - за основаним
платежем та 42875,77 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Судом встановлено, що ДП
„Кіровоградський облавтодор" ВАТ ДАК
„Автомобільні дороги України"
зареєстроване як юридична особа 23.05.2002
року виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.

Кіровоградською ОДПІ Кіровоградської
області ДПС проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
правомірності нарахування податкового
кредиту з податку на додану вартість та
правомірності декларування валових
витрат в деклараціях з податку на
прибуток по взаємовідносинах з ПП
„Белвас" за період з 01.08.11 по 30.09.11, ТОВ
„Формула Петрол" за період з 01.03.11 по
31.03.11 та з 01.05.11 по 31.05.11.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 27.02.2012
року № 23-30/32039992, відповідно до
висновків якого позивачем порушено
п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість
всього на суму 100181 грн., у тому числі:
січень 2011 року на суму 59751 грн.; березень
2011 року на суму 3083 грн.; травень 2011 року
на суму 6580 грн.; серпень 2011 року на суму
14429 грн.; вересень 2011 року на суму 16338
грн.

Не погоджуючись з висновками акта
перевірки позивач подав до
Кіровоградської ОДПІ заперечення на
акт перевірки.

На підставі зазначеного акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.03.2012 року
№, яким визначено грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 10181 грн. - за основним
платежем та 50091 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного
оскарження скарги позивача залишені
без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення від 13.03.2012 року
№ - без змін.

В розділі 3.1.1 „податковий кредит" акта
перевірки відповідач зазначає про
завищення позивачем податкового
кредиту на суму 100181 грн. в т.ч. за січень
2011 р. - 59751 грн., за березень 2011 р. - 3083 грн.,
за травень 2011 р. - 6580 грн., серпень 2011 р. -
14429 грн., за вересень 2011 р. - 16338 грн.

Такі висновки відповідача ґрунтуються
на встановленні порушення щодо
фіктивності правочинів укладених
позивачем з ТОВ „Формула Петрол", ТОВ
„Компанія Тегра" та ПП „Белвас".

Стосовно посилання відповідача щодо
нікчемності правочинів укладених
позивачем з ТОВ „Формула Петрол", судом
обґрунтовано зазначено наступне.

Позивач уклав з ТОВ „Формула-Петрол"
генеральні договори №26-10/01 від 26.10.2010 р.,
№23-9/01 від 23.09.2010 р., №20-10/01 від 20.10.2010 р. та
додаткові угоди до них про купівлю
нафтопродуктів.

Відповідно до зазначених договорів ТОВ
„Формула-Петрол" поставило позивачу
нафтопродукти, що підтверджується:
рахунком-фактурою №6697 від 04.01.2011 р. №6543
від 05.01.2011 р.; видатковими накладними
№РН-0001194 від 04.01.2011 р., №РН-0001196 від 04.01.2011
р., №РН-0001195 від 04.01.2011 р., №РН-0001021 від
05.01.2011 р., №РН-0001144 від 04.01.2011 р., №РН-0001145
від 04.01.2011 р.; податковими накладними
від 04.01.2010 р. №1210, від 04.01.2011 р. №1212, від
04.01.2011 р. №1211, від 05.01.2011 р. №1032, від 04.01.2011
р. №1160, від 04.01.2011 р. №1161, від 04.01.2011 р.
№1111.

Транспортування товару
підтверджується ТТН від 04.01.2011 р. №3836,
від 04.01.2011 р. №3807, від 04.01.2011 р. №3808, від
05.01.2011 р. №3934, від 04.01.2011 р. №3782, від 04.01.2011
р. №3783.

Крім того, позивачем надано копії
рішень господарського суду від 10.05.2011 р.
у справі №5013/572/11, від 16.05.2011 р. у справі
№5013/576/11, від 18.05.2011 р. у справі №5013/572/11,
якими позовні вимоги ТОВ
„Формула-Петрол" задоволенні повністю
та стягнуто з ДП „Кіровоградський
облавтодор" ВАТ ДАК „Автомобільні
дороги України" заборгованість за
поставлені нафтопродукти.

Тобто, позивач правомірно сформував
податковий кредит за січень 2011 р. в сумі
59751 грн.

Крім того, згідно постанови
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11.01.2013 р. у
справі № 1170/2а-2228/12 позовні вимоги ДП
„Кіровоградський облавтодор" ВАТ ДАК
„Автомобільні дороги України"до
Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС про визнання протиправними
та скасування рішень задоволено
частково. В даній постанові судом
перевірялась правомірність формування
валових витрат та податкового кредиту
за січень 2011 р. по господарських
операціях з ТОВ „Формула-Петрол" з
огляду на визнання таких операцій
податковим органом нікчемними.

Тобто, податковий орган двічі з одних і
тих самих підстав перевірив
правомірність формування позивачем
податкового кредиту за господарськими
операціями з ТОВ „Формула-Петрол", що
мали місце в січні 2011 р., а відтак двічі
збільшив грошове зобов'язання з ПДВ за
січень 2011 р., винісши два різних
податкових повідомлення - рішення, з
огляду не неправомірне, як на думку
податкового органу, формування
позивачем податкового кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 61
Конституції України, ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем за
правовідносини позивача з ТОВ
„Формула Петрол" в січні 2011 р. двічі
було визначено податок на додану
вартість за цими правочинами, а відтак
встановлення судом факту подвійного
притягнення позивача до фінансової
відповідальності за одні й ті ж самими
господарськими правовідносинами є
самостійною підставою для скасування
оскаржуваного рішення в частині
визначення ПДВ в сумі 59751 грн.

Стосовно посилання відповідача щодо
нікчемності правочинів укладених
позивачем з ТОВ „Компанія Тегра", суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновкуз огляду на
наступне.

Позивачем укладено з ТОВ „Компанія
Тегра" договір № 16/05-11 від 16.05.2011 р.
предметом якого є поставка товару. ТОВ
„Компанія Тегра" виписало
рахунок-фактуру №СФ-1000348 від 16 травні
2011 р. для оплати позивачем. ТОВ
„Компанія Тегра" поставило позивачу
мінеральний порошок в кількості 94 тон,
що підтверджується видатковою
накладною №РН-1000348 від 20.05.2011 р. та
податковою накладною від 20.05.2011 р.
№1000348. Розрахунок за мінеральний
порошок проведено в безготівковій
формі, що підтверджується випискою з
рахунку позивача.

Транспортування мінерального порошку
відбулось за рахунок ТОВ „Компанія
Тегра", що підтверджується
товаро-транспортною накладною від
20.05.2011 р. №120346.

Отриманий мінеральний порошок від ТОВ
„Компанія Тегра" в подальшому
використано позивачем у власній
господарській.

Позивач правомірно сформував
податковий кредит в травні 2011 р. за
правочином з ТОВ „Компанія Тегра" в
сумі 6580 грн.

Враховуючи наведене, висновки
відповідача щодо нікчемності
правочину, укладеного позивачем з ТОВ
„Компанія Тегра" помилкові, та як
наслідок протиправність висновків
щодо завищення податкового кредиту в
сумі 6580 грн. за травень 2011 р.

Позивачем укладено з ТОВ „Компанія
Тегра" усний договір купівлі-продажу
на підставі якого ТОВ „Компанія Тегра"
поставило позивачу гідроциліндр ДЗ-143
та виписало рахунок-фактуру №СФ-1000172
віл 31.03.2011 р. видаткову накладну
№РН-1000173 від 31.03.2011 р. та податкову
накладну від 31.03.2011 р. №1000173. Розрахунок
за товар проведено в безготівковій
формі, що підтверджується випискою з
рахунку позивача.

Отриманий від ТОВ „Компанія Тегра"
товар в подальшому використано
позивачем у власній господарській
діяльності.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що позивач правомірно сформував
податковий кредит в березні 2011 р. за
угодою з ТОВ „Компанія Тегра" в сумі
3084,34 грн.

Крім того, згідно постанови
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11.01.2013 р. у
справі № 1170/2а-2467/12 позовні вимоги ДП
„Кіровоградський облавтодор" ВАТ ДАК
„Автомобільні дороги України" до
Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС про визнання протиправними
та скасування рішень задоволено
повністю. В даній постанові судом
перевірялось правомірність формування
податкового кредиту за березень 2011 р.
на підставі господарських операцій з
ТОВ „Компанія Тегра. Тобто, податковий
орган двічі з одних і тих самих підстав
перевірив правомірність формування
податкового кредиту за господарськими
операціями з ТОВ „Компанія Тегра", що
мали місце в березні 2011 р., а відтак і
двічі збільшив грошове зобов'язання з
ПДВ за січень 2011 р. з огляду не
неправомірне, як на думку податкового
органу, формування позивачем
податкового кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 61
Конституції України, ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем за
правовідносини позивача з ТОВ
„Компанія Тегра" в березня 2011 р. двічі
було визначено податок на додану
вартість за цим правочином, а відтак
дане є самостійною підставою для
скасування оскаржуваного рішення в
частині визначення ПДВ в сумі 3084,34 грн.

Стосовно посилання відповідача щодо
нікчемності правочинів укладених
позивачем з ПП „Белвас", суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку з огляду на наступне.

Позивачем укладено з ПП „Белвас"
договір купівлі-продажу №КП-023 від
01.09.2011 р. предметом якого є поставка
бітуму. ПП „Белвас" виписало накладну
№78 про відпуск філії позивача через
ОСОБА_1 бітум та податкову накладну від
20.09.2011 р. №7. Транспортування бітум
відбулось ФОП Шило, що підтверджується
товарно-транспортною накладною від
20.09.2011 р. Розрахунок за бітум проведено
в безготівковій формі, що
підтверджується випискою з рахунку
позивача. Крім того, представник
позивача зазначав, що ПП „Белвас" під
час поставки бітуму надало копію
сертифікату відповідності
реалізуємого бітуму.

Отриманий бітум в подальшому
використано позивачем у власній
господарській, що підтверджується
звітом про виконані роботи та витрати
матеріалів за жовтень 2011 р.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позивач правомірно
сформував податковий кредит в вересні
2011 р. за правочином з ПП „Белвас" в сумі
16337,97 грн., а відтак оскаржуване рішення
в частині визначенно грошового
зобов'язання в сумі 17337,97 грн. підлягає
скасуванню.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового Кодексу України від 2
грудня 2010 року N 2755-VI податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Враховуючи зазначене, податкові
документи на підставі яких позивач
сформував податковий кредит
відповідають вимогам Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" та Податкового
Кодексу України України, а відтак мають
силу первинних документів. Крім того
під час судового розгляду позивачем
доведено реальність господарських
операцій.

З урахування наведеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення
адміністративного позову в частині
скасування оскаржуваного рішення в
сумі 85751,54 грн. - за основаним платежем
та 42875,77 (85751,54 х 50%) грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Стосовно правомірності визначення
податку на додану вартість в сумі 14429,32
грн. за серпень 2011 р. по господарським
операціям з ПП „Белвас", суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив
наступне.

Позивачем укладено з ПП „Белвас"
договір на перевезення вантажів
автомобільним транспортом від 01.05.2011 р.,
згідно якого ПП „Белвас"
зобов'язується здійснити перевезення
вантажу власним транспортом та договір
№34-КР від 18.07.2011 р., згідно якого ПП
„Белвас" забезпечує надання послуги
КАМАЗа, DAFа. За наслідками виконання
зазначених договрів ПП „Белвас" та
позивач укладено акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 31.08.2011 р. Крім
того, позивачу, як на доказ реально
виконаних робіт надав копії
товарно-транспортних накладних.

ПП „Белвас" виписані податкові
накладні від 31.08.2011 р. №132, від 29.08.2011 р.
№118, від 18.08.2011 р. №77, від 31.08.2011 р. №130.

Абзацом 1 пункту 198.6 ст.198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з визначення, наданим в статті 1
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16 липня 1999 року N 996-XIV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

У відповідності до абзацу 4 частини 2
статті 9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
N 996-XIV, первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції.

Акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 31.08.2011 р., який міститься на
233 аркуші справи том 1 не містить змісту
господарської операції, оскільки
зазначено лише, що надані автопослуги
без зазначення які саме, якими
автомобілями і на яку відстань.

Акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 31.08.2011 р., який міститься на
196 аркуші справи том 1 містить зміст
господарської операції - перевезення
відсіву в кількості 1551,69 т. на 65 км із
Знам'янського кар'єроуправління,
вартість послуг перевезення відсіву
вказана в сумі 75645,32 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від
13.11.2012 р. витребувано у Знам'янського
кар'єроуправління ДП „Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України" інформацію чи здійснювалось
відвантаження відсіву позивачу через
ПП „Белвас" та інформацію щодо
наявності в журналі реєстрації
зареєстрованих ТТН, виписаних ПП
„Белвас".

Згідно наданої відповіді Знам'янським
кар'єроуправлінням ДП „Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України" від 03.12.2012 р., ТТН на
перевезення відсіву, виписані ПП
„Белвас" не оформлювались та в журналі
реєстрація ТТН не проводилась. До
відповіді також надані копії
договорів, укладених між Знам'янськом
кар'єроуправлінням ДП „Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України" та філією „Знам'янський
райавтодор" ДП „Кіровоградський
облавтодор" ВАТ „ДАК „Автомобільні
дороги України" із специфікаціями
щебеню по видах та кількості.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджені
наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 р. N 363 та
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568 (далі
Правила) товарно-транспортна накладна -
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно з пунктом 11.5 розділу 11 Правил,
товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Пунктом 11.7 розділу 11 Правил визначено,
що перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Тобто, перевізник, яким є ПП „Белвас" не
дотримався Правил перевезення
вантажів, що як на думку суду, також
свідчить про не здійснення перевезень
саме ПП „Белвас".

Позивач надано видаткові накладні,
виписані Знам'янським
кар'єроуправлінням ДП „Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України".

Згідно видаткових накладних, позивач
отримав відсіву на загальну суму 29571,98
грн., а вартість послуг з перевезення
цього ж відсіву, як зазначено в акті
прийняття робіт складає 75645,32 грн.
Тобто, вартість отриманого товару
майже 2,55 рази дешевша, ніж послуга
перевезення такого товару.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність економічно виваженого
результату від договору перевезення з
ПП „Белвас".

Крім того, як вбачається із даних
видаткових накладних, виписаних
Знам'янським кар'єроуправлінням ДП
„Управління промислових підприємств
державної адміністрації залізничного
транспорту України" кількість
відвантаженого товару становить 1963,31
м.куб., а згідно ТТН кількість відсіву,
який перевезено становить 1295,1 куб.м.
Дана невідповідність також дає
підстави дійти висновку про
розбіжність у первинних документах.

У відповідності до пункту 2.1 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України

від 24 травня 1995 р. N 88 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України

5 червня 1995 р. за N 168/704 (далі Положення)
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Пунктом 2.2 Положення визначено, що
первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньопісля її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Тобто, видаткова накладна складається
по факту відвантаження товару.

Згідно виписаних Знам'янським
кар'єроуправлінням ДП „Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України" видаткових накладних факт
відвантаження мав місце 01, 02, 04, 09, 15, 16, 18,
23, 26 та 29 серпня 2011 р. (десять днів), а
згідно ТТН - факт відвантаження мав
місце 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19,
22, 23, 25, 26, 29, 30, 31 серпня 2011 р.(двадцять три
дні). Тобто, згідно наданих ТТН,
перевезення товару відбувалось навіть
у ті дні, коли Знам'янським
кар'єроуправлінням ДП „Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України" не здійснювалось
відвантаження товару.

Згідно ТТН, виписаних ПП „Белвас",
зазначені реєстраційні номери
транспортних засобів. Ухвалою суду від
01.10.2012 р., витребувано від ДАІ в
Кіровоградській області інформації
щодо власників транспортних засобів
трьох транспортних засобів.

У відповіді ДАІ Кіровоградської
області від 15.10.2012 р. №10/8694 лише два із
зазначених транспортних засобів
зареєстровані в Кіровоградській
області, а один транспортний засіб
ВА1614АМ, як зазначено у відповіді не
значиться на обліку.

Згідно відповіді МВС України
транспортний засіб КАМАЗ з номерним
знаком ВА1614АМ серед зареєстрованих
транспортних засобів в базі даних АІС
"НБД Автомобіль" не значиться.

Тобто, в ТТН №б/н від 22.08.11, №б/н від
04.08.11, №б/н від 25.08.11, №б/н від 08.08.11, №б/н
від 09.08.11, №б/н від 10.08.11, №б/н від 11.08.11,
№б/н від 12.08.11, №б/н від 15.08.11, №б/н від
16.08.11, №б/н від 18.08.11, №б/н від 19.08.11, №б/н
від 23.08.11, №б/н від 01.08.11, №б/н від 02.08.11,
№б/н від 03.08.11, №б/н від 04.08.11, №б/н від
05.08.11, всього 18 шт. - це 53% від усіх
виписаних ПП „Белвас" ТТН, які долучені
до справи вказаний транспортний засіб,
який в органах ДАІ взагалі не
зареєстрований взагалі.

Згідно відповіді ДАІ в Кіровоградській
області від 15.10.2012 р. №10/8694 транспортний
засіб за номером НОМЕР_1 зареєстрований
за ОСОБА_2, а транспортний засіб за
номером НОМЕР_2 зареєстрований за
ОСОБА_3, які були допитані судом в
якості свідка.

Свідком ОСОБА_3 повідомлено, що він не
знає ПП „Белвас", жодних договорів з ПП
„Белвас" він не укладав. Свідок
зазначив, що роботу з перевезення
відсіву йому знайшов ОСОБА_2

Свідоком ОСОБА_2 повідомлено про те, що
між ним та ПП „Белвас" був укладений
договір оренди транспортного засобу.

Проте, покази свідка ОСОБА_2
спростовуються матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_3 сам є приватним
підприємцем, проте він не є платником
ПДВ, а відтак саме для формування
податкового кредиту був задіяний ПП
„Белвас".

У відповідності до пункту 198.3 статті 198
ПК України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, у
якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Правовою підставою для формування
податкового кредиту є належним чином
оформлена податкова накладна, яка
виписана тільки за наслідками
реалізації товарів, робіт або послуг.
При цьому позивач зводить аналіз
обставин у спорі тільки до з'ясування
відомостей про документи, а не про
юридичні факти, як підтверджують
здійснення господарської операції.
Сама формальна наявність податкових
накладних не може бути вищою за зміст
господарської операції. А відтак, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
податкові накладні, які стали
підставою для формування податкового
кредиту, не підтверджують реальність
господарських операцій щодо послуг
перевезення ПП „Белвас".

Враховуючи наведене, суд дійшов
вірного висновку про правомірність
висновків відповідача щодо визначення
податку на додану вартість в сумі 14429,46
грн. в зв'язку з завищенням позивачем
податкового кредиту за серпень 2011 р. по
взаємовідносинах з ПП „Белвас".

Судом встановлено, що сума штрафної
фінансової санкції в зв'язку з
вищеописаним порушенням складає 7214,73
грн. (14429,46 грн. х 50%).

У відповідності до пункту 123.1 статті 123
Податкового Кодексу України, у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування -тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Враховуючи, що за період з 01.01.2012 р. по
13.03.2012 р. відповідачем вже були
встановлені суми податкового
зобов'язання, порушення за якими
позивач визнав, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо
правмірності застосування
відповідачем ставки штрафної санкції
на рівні 50% від суми нарахованого
порушення, а відтак визначення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем в
сумі 14429,46 грн. та штрафної санкції в
розмірі 7214,73 грн. є правомірно, у зв'язку
з чим в цій частині адміністративний
позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та правильно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі №1170/2а-2329/12 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання у повному
обсязі шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров