Справа № 127/16423/13-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Романчук Р.В.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Загороднюка А.Г. Сушка О.О.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідача - Лірника І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
виконавчого комітету Вінницької
міської ради на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 05
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_6 до
виконавчого комітету Вінницької
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся в суд
iз позовом до виконавчого комітету
Вінницької міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №1443 від 20.06.2013 року "Про
скасування архітектурно-планувального
завдання, зі змінами та доповненнями,
на проектування об'єкта архітектури по
АДРЕСА_1".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6
зазначив те, що з 2009 року виконувались
будівельні роботи з реконструкції
приватного житлового будинку по
АДРЕСА_1. Будівельні роботи
здійснювались на підставі дозволу на
виконання будівельних робіт №437 від 28
грудня 2009 року виданого Інспекцією
ДАБК у Вінницькій області відповідно
до проектної документації, яка
розроблена ТОВ ВКФ "Комета". Зазначений
дозвіл видавався відповідачем на
підставі і в порядку визначеному ст.29
Закону України "Про планування і
забудову територій", чинного на момент
виникнення спірних відносин, і є
документом, що засвідчує право
замовника та підрядника на виконання
підготовчих (якщо підготовчі роботи
не були виконані раніше відповідно до
дозволу на виконання підготовчих
робіт) і будівельних робіт,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд. Відповідно
до пункту 8 Прикінцевих положень Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17 лютого 2011 року,
дозволи на виконання будівельних
робіт, отримані до набрання чинності
цим Законом, є чинними до завершення
будівництва об'єкта.

24.12.2007 року начальником управління
містобудування і архітектури
Вінницької міської ради затверджено
архітектурно-планувального завдання
(далі-АПЗ) №348 на реконструкцію
приватного житлового будинку по
АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Вінницької
міської ради від 20.06.2013 року №1443
скасовано АПЗ №348. На момент
затвердження АПЗ, управління
містобудування і архітектури
Вінницької міської ради діяло на
підставі Положення, яке є додатком 7 до
рішення міської ради від 22.12.2006 року №737
"Про утворення секретаріату міської
ради, виконавчих органів міської ради
та територіальних центрів соціального
обслуговування населення м. Вінниці та
затвердження їх положень". За даним
Положенням управління містобудування
і архітектури є виконавчим органом
міської ради, створюється міською
радою, їй підконтрольне, підзвітне і
підпорядковане виконкому міської ради
та міському голові. Оскаржуване
рішення виконавчий комітет Вінницької
міської ради прийняв, керуючись ст. ст.
52, 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в України".

Вважаючи таке рішення протиправним,
позивач звернувся до суду з
відповідним позовом.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.11.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_6
задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач - виконавчий комітет
Вінницької міської ради подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, а також на
неповне з'ясування судом всіх обставин,
що мають значення для вирішення справи,
просив скасувати постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 05.11.2013 року та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_6

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі та просив щодо її
задоволення.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечували проти
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
постанови Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.11.2013 року,
просили відмовити в задоволенні
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, надавши
правову оцінку наявним у справі
доказам, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги
виконавчого комітету Вінницької
міської ради та необхідності залишення
в силі постанови Вінницького міського
суду Вінницької області від 05.11.2013 року,
враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судом першої інстанції,
предметом оскарження в даній справі
стало рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1443 від 20.06.2013
року "Про скасування
архітектурно-планувального завдання,
зі змінами та доповненнями, на
проектування об'єкта архітектури по
АДРЕСА_1", яким скасовано
архітектурно-планувальне завдання №348
від 24.12.2007 року, надане управління
містобудування і архітектури міської
ради позивачу ОСОБА_6, на проектування
об'єкта архітектури по АДРЕСА_1 зі
змінами та доповненнями від 27.05.2008 року
№М-1-1847/01-09, та від 13.06.2012 року
№М-05-16394/05-05-8.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_6, тим самим
визнаючи протиправним та скасувавши
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1443 від 20.06.2013
року, виходив з того, що вимоги позивача
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи та наявним матеріалам, у зв'язку
з чим позов підлягає задоволенню
відповідно до чинного законодавства та
у межах заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
планування і забудову територій», в
редакції чинній на час видання дозволу
на виконання будівельних робіт, дозвіл
на виконання будівельних робіт -
документ, що засвідчує право
замовника та підрядника на виконання
підготовчих (якщо підготовчі роботи
не були виконані раніше відповідно до
дозволу на виконання підготовчих
робіт) і будівельних робіт,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд. Дозвіл на
виконання будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Замовник та підрядник для одержання
дозволу на виконання будівельних
робіт подають до відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
письмову заяву, до якої додаються: 1)
документи від замовника будівництва; 2)
документи від підрядника будівництва.
Розгляд заяви, прийняття рішення про
надання дозволу на виконання
будівельних робіт або про відмову у
його наданні, видача та реєстрація
дозволу на виконання будівельних робіт
(або відмови в його наданні)
здійснюються інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю протягом місяця з дня
реєстрації заяви.

Відповідно до п.8 Прикінцевих положень
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» дозволи на
виконання будівельних робіт,
отримані до набрання чинності цим
Законом, є чинними до завершення
будівництва об'єкта. Дозволи на
виконання підготовчих робіт, отримані
до набрання чинності цим Законом, є
чинними до завершення їх виконання або
до реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт чи
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Згідно п.п. 21, 26, 27 Порядку надання
архітектурно-планувального завдання
та технічних умов щодо інженерного
забезпечення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1999 р. № 2328
архітектурно-планувальне завдання
розробляється, затверджується та
видається замовнику місцевим органом
містобудування та архітектури у
місячний термін за умови надання всіх
необхідних матеріалів, зазначених у
пунктах 26 і 27 цього Порядку. Для
розроблення та отримання
архітектурно-планувального завдання
на нове будівництво або розширення
об'єкта архітектури замовник подає
заяву до місцевого органу
містобудування та архітектури. Для
розроблення та одержання
архітектурно-планувального завдання
на реконструкцію, реставрацію та
капітальний ремонт об'єкта
архітектури (крім пам'яток історії та
культури) замовник подає заяву до
місцевого органу містобудування та
архітектури.

Як слідує з матеріалів справи,
будівельні роботи позивачем
здійснювались на підставі дозволу на
виконання будівельних робіт, який
видається на підставі проектної
документації, а не АПЗ, яке є частиною
вихідних даних на виготовлення такої
проектної документації. Наведене
вбачається зі ст.29 Закону України "Про
планування і забудову територій", а
також абз.2 п.1 Порядку надання
архітектурно-планувального завдання
та технічних умов щодо інженерного
забезпечення об'єкта архітектури і
визначення розміру плати за їх видачу.

Таким чином вбачається, що
архітектурно-планувальне завдання
реалізується у проекті і з моменту
затвердження останнього є виконаним.
Всі інші дозвільні документи надаються
вже на підставі проекту, як окремого
документу.

Крім того, якщо
архітектурно-планувальне завдання
вважати рішенням місцевого органу
містобудування та архітектури, то
колегія суддів вважає вірним посилання
суду першої інстанції на Рішення
Конституційного Суду України у справі
за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в
Україні"(справа про скасування актів
органів місцевого самоврядування) від
16 квітня 2009 р. №7-рп/2009 в якому
зазначено, що в Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає вірним висновком суду
першої інстанції, що
архітектурно-планувальне завдання №348
від 24.12.2007 року, скасоване рішенням
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №1443 від 20.06.2003 року "Про
скасування архітектурно-планувального
завдання, зі змінами та доповненнями,
на проектування об'єкта архітектури по
АДРЕСА_1" станом на час слухання справи
в суді - виконано, а тому не може бути
скасоване відповідачем після його
виконання.

Надавши правову оцінку діям
відповідача щодо прийняття відносно
позивача оскаржуваного рішення,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, колегія суддів
повністю погоджується з висновками
суду першої інстанції та вважає їх
обґрунтованими та повноцінно
вмотивованими судом в рішенні від
05.11.2013 року.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції та є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги виконавчого комітету
Вінницької міської ради та залишення в
силі постанови Вінницького міського
суду Вінницької області від 05.11.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, відповідно до ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.159 КАС України, законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак, підстав для скасування такого
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Вінницької міської ради, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 05 листопада 2013 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
на протязі п'яти днів.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Загороднюк А.Г.

/підпис/ Сушко О.О.

З оригіналом згідно:

секретар