Справа № 464/501/13-а,2а-464/44/13
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 7897/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Большакової О.О.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Сихівської районної державної
адміністрації Львівської міської ради
на постанову Сихівського районного
суду м. Львова від 24.04.2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Сихівської
районної державної адміністрації
Львівської міської ради, третьої особи
- ОСОБА_2 про оскарження розпорядження, -

В С Т А Н
О В И В:

18.01.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом та просив
скасувати розпорядження голови
Сихівської районної адміністрації від
09.02.2012 р. № 47 «Про самочинну
реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з
влаштуванням балкона».

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що розпорядження прийнято із
порушенням вимог «Положення про
порядок врегулювання питань
самочинного будівництва у м. Львові»,
затвердженого рішенням Львівської
міської ради № 835 від 09.09.2011 р., яким
врегульовано порядок розгляду питань
щодо самочинного будівництва на
території м. Львова, в тому числі,
визначено перелік виконавчих органів
міської ради, уповноважених на
прийняття відповідних рішень та їх
повноваження, права та обов'язки осіб,
які здійснили чи здійснюють самочинне
будівництво, рішення, які можуть бути
прийняті за результатами розгляду.

Вважає, що прийнявши оскаржуване
рішення про знесення бетонної
конструкції під балкон в квартирі
АДРЕСА_1 відповідач перевищив власні
повноваження чим порушив вимоги ст. ст.
25, 31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст. 19
Конституції України.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 24.04.2013 року позов
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано розпорядження Сихівської
районної адміністрації № 47 від 09
лютого 2012 року «Про самочинну
реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з
влаштуванням балкону».

Не погодившись із постановою суду її
оскаржив відповідач - Сихівська
районна державна адміністрація
Львівської міської ради. Вважає дану
постанову такою, що підлягає
скасуванню, оскільки судом неправильно
застосовані норми матеріального права
та порушено норм процесуального права.
Просить прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

У своїх апеляційних вимогах зазначає,
що Положенням про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у м.
Львові, врегульовано порядок розгляду
питань самочинного будівництва у м.
Львові уповноваженими на це
структурними підрозділами міської
ради та визначено механізм виконання
прийнятих рішень.

Зазначає, що 07.02.2012р. на засіданні
міжвідомчої комісії Сихівської
районної адміністрації розглянуто
заяву ЛКП «Новий Львів» та вирішено, що,
оскільки самочинно розпочаті роботи з
влаштування балкона в квартирі АДРЕСА_1
проводяться без погодженої проектної
документації, розрахунку несучої
здатності конструкцій, самочинно
збудована бетонна плита розміром 7,5x1,2 м
підлягає демонтажу.

А відтак, в межах делегованих
повноважень, головою Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради прийнято оскаржуване
розпорядження, яким затверджено
висновок міжвідомчої комісії. Дане
розпорядження прийняте на підставі та
у межах повноважень, наданих
Положенням про Сихівську району
адміністрацію, затвердженим рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 06.01.2012 року №07.

Третя особа - ОСОБА_2, у надісланих суду
апеляційної інстанції поясненнях,
просив суд здійснювати розгляд
апеляційної скарги без його участі та
зазначив про відсутність спору між ним
та позивачем.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню. При цьому колегія суддів
зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та матеріалами справи, що власником
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, крім неї у
квартирі зареєстровані донька - ОСОБА_3
та зять - ОСОБА_4„ що підтверджується
Довідкою ЛКП «Новий Львів» № 221 від
25.01.2012 р.

Власник АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який
зареєстрований та проживає в даній
квартирі здійснили самовільне
влаштування бетонної конструкції під
балкон розміром 7,5 х 1,2 м в квартирі
АДРЕСА_1

13.08.2010 р. головним інженером ЛКП «Новий
Львів» складено акт-попередження
відносно ОСОБА_4 про самочинне
будівництво балкону на швелерах до
АДРЕСА_1 розміром 7,0 х 1,2 м. Також
директором ЛКП «Новий Львів» складено
попередження про зобов'язання мешканця
АДРЕСА_1 припинити роботи з влаштування
балкону до вказаної квартири, так як
такі проводяться без належної
документації. Із вказаним
попередженням ознайомлено ОСОБА_4

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області за дане порушення
притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної
відповідальності та винесено
постанову по справі про накладення
адміністративного стягнення.

Положенням про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у м.
Львові, яке затверджено рішенням
виконкому Львівської міської ради від
09.09.2011 року № 835 (далі Положення)
врегульовано порядок розгляду питань
самочинного будівництва у м. Львові
уповноваженими на це структурними
підрозділами міської ради та визначено
механізм виконання прийнятих рішень.

Згідно п. 3.1. Положення, розгляд питань
за фактами здійсненого самочинного
будівництва об'єктів за підвідомчістю
справ здійснює районна адміністрація
відповідного району, у якому здійснено
самочинне будівництво.

Будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна вважається самочинним, якщо в
діях особи є хоча б одна з ознак,
передбачених ч. 1 ст. 376 ЦК України : 1)
забудова проведена чи здійснюється на
земельній ділянці, що не була відведена
для цього будівництва; 2) забудова
проведена або здійснюється без
одержаного у встановленому порядку
дозволу чи належно затвердженого
проекту; 3) забудова проведена з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Частиною 7 ст. 376 ЦК України передбачено,
що в разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.

Отже, за змістом наведеного збудований
самочинно об'єкт може бути знесений на
підставі судового рішення в
передбачених ст. 376 ЦК України випадках
у справі за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК).
Способами захисту цивільних прав та
інтересів, зокрема, можуть бути
припинення дії, яка порушує право,
відновлення становища, яке існувало до
порушення (ч.2 ст.16 ЦК).

Відповідно до Положення про Сихівську
районну адміністрацію Львівської
міської ради до повноважень позивача
належить розгляд та вжиття заходів
щодо фактів самовільного будівництва,
звернення у встановленому порядку до
судових органів з позовними заявами, що
виникають у процесі здійснення
районною адміністрацією повноважень,
зокрема пп.4.2.2, 4.5.1.

Оцінюючи правові підстави винесення
спірного розпорядження, суд
апеляційної інстанції вважає, що орган
місцевого самоврядування не мав
правових підстав для винесення
розпорядження про демонтаж збудованої
бетонної конструкції, оскільки лише в
судовому порядку визначаються
підстави для проведення відповідного
демонтажу об'єктів самочинного
будівництва.

Судом першої інстанції правильно
зазначено, що рішення про необхідність
знесення самочинного будівництва може
бути прийнято лише за умови
встановлення порушення забудовником
вимог державних будівельних норм і
правил, про що не було доведено на
засіданні міжвідомчої комісії при
Сихівській районній адміністрації від
07.02.2012 року, оскільки відповідний орган
взяв до уваги лише відсутність
погодженої проектної документації, а
не її відповідність будівельним
нормам.

У відповідності до вимог «Положення
про порядок врегулювання питань
самочинного будівництва у м. Львові»,
затвердженого рішенням Львівської
міської ради № 835 від 09.09.2011 р.,
міжвідомчі комісії при районних
адміністраціях можуть приймати у
кожному конкретному випадку
самочинного будівництва одне з таких
рішень:

- про передачу матеріалів до суду у разі
істотного відхилення будівництва від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
або істотного порушення будівельних
норм і правил з відповідним позовом про
зобов'язання проведення особою, що
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, відповідної перебудови;

- про передачу матеріалів до суду щодо
визнання за територіальною громадою
міста права власності на нерухоме
майно, яке самочинно збудоване на
земельній ділянці, що знаходиться у
комунальній власності, якщо це не
порушує права інших осіб.

про знесення у терміни, визначені
розпорядчими документами, самочинного
будівництва особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво, за її
кошти: у разі неможливості виділення
земельної ділянки для цього
будівництва, у разі заперечення
виконавчим органом міської ради
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
земельній ділянці, що знаходиться у
комунальній власності і не підлягає
передачі у власність,у разі порушення
прав інших осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись, ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Сихівської районної
державної адміністрації Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 24.04.2013 року у справі №
2а-464/44/13 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

О.О. Большакова