Справа № 2а-7860/11 (2а-2/13)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/51806/13

К/800/51613/13

К/800/6387/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційними
скаргами Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), Київської
міської організації Українського
товариства мисливців і рибалок та
Київської міської ради на постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 20 травня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року у справі за позовом Київської
організації Українського товариства
мисливців і рибалок до Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Київська міська рада, Управління
земельних ресурсів в Обухівському
районі Київської області, Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
визнання недійсними рішень,-

в с т а н о в и л а:

Київська організація Українського
товариства мисливців і рибалок
звернулась в суд з позовом до
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, в якому
просила: визнати недійсним рішення
відповідача від 03 лютого 2010 року № 7/67,
від 03 лютого 2010 року №7/68, від 03 лютого
2010 року № 7/69, від 03 лютого 2010 року № 7/70
про передачу у приватну власність
земельних ділянок громадянам ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12; визнати
недійсним рішення відповідача від 01
квітня 2010 року № 17 про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки громадянам ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12; визнати
недійсним рішення відповідача про
передачу у приватну власність
земельних ділянок громадянам ОСОБА_9 та
ОСОБА_8

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Козинською селищною радою
Обухівського району Київської області
протиправно прийнято рішення про
передачу у власність земельних
ділянок, які є комунальною власністю
територіальної громади міста Києва, а
відтак розпорядження цими ділянками
може здійснювати лише Київська міська
рада.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 20 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Київська міська організація
Українського товариства мисливців і
рибалок та Київська міська рада
звернулися до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами.

Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) та Київська міська рада
у своїх касаційних скаргах просять
скасувати оскаржувані судові рішення
судів попередніх інстанцій та
задовольнити позовні вимоги. В свою
чергу, Київська міська організація
Українського товариства мисливців і
рибалок просить скасувати оскаржувані
рішення судів та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційні скарги не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 05 травня 1988 року
рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради народних
депутатів №450 було закріплено за
позивачем в постійному користуванні
земельну ділянку площею 2 га під
будівництво риболовно-спортивної бази
"Козинка".

21 грудня 2001 року рішенням Обухівської
районної ради Київської області
затверджено проект обґрунтування
зміни меж території населеного пункту
смт. Козин Обухівського району
Київської області.

05 січня 2010 року постановою
Обухівського районного суду Київської
області було зобов'язано відповідача
розглянути на найближчий сесії заяви
про передачу земельних ділянок третім
особам: ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, якими вони
користуються, у приватну власність чи
довгострокову оренду, відповідно до
кадастрових планів в межах діючого
законодавства.

03 лютого 2010 року рішеннями відповідача
було передано у власність третім
особам: ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, земельні ділянки та
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою, щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки в
смт. Козин, Обухівського району,
Київської області.

01 квітня 2010 року рішеннями відповідача
було затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки та
передано у власність вказаним особам
земельні ділянки в смт. Козин,
Обухівського району, Київської
області, ГООГ "Заплава-2" для
індивідуального дачного будівництва, в
результаті чого 27 травня 2010 року видано
державні акти на право приватної
власності на земельні ділянки.

10 червня 2011 року позивачем з
представниками відповідних державних
установ було встановлено, що за
позивачем закріплена земельна ділянка,
згідно рішення виконавчого комітету
Київської міської ради народних
депутатів №450 від 05 травня 1988 року під
будівництво риболовно-спортивної бази
"Козинка", на якій здійснюються
будівельні роботи третіми особами,
яким земельні ділянки передані у
власність згідно рішень відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що права
позивача в межах даних відносин
порушені не були, а відповідач здійснив
розпорядження земельними ділянками
які перебували в межах смт. Козин.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судами попередніх інстанцій
встановлено постановою Обухівського
районного суду Київської області від 05
січня 2010 року, яка набрала законної
сили, зобов'язано відповідача
розглянути на найближчий сесії заяви
про передачу третім особам земельних
ділянок, якими вони користуються, у
приватну власність чи довгострокову
оренду, відповідно до кадастрових
планів в межах діючого законодавства.

Вказаною постановою суду встановлено,
що спірні земельні ділянки знаходяться
в межах смт. Козин, Обухівського району,
Київської області, розпорядником яких
є представницький орган даного селища -
Козинська селищна рада Обухівського
району Київської області.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій відносно того, що
відповідач наділений правом
розпоряджатись спірними земельними
ділянками.

Крім того, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до статті 20 Земельного
кодексу Української РСР, якій діяв на
час прийняття рішення про надання
земельної ділянки позивачу,
встановлено, що право
землекористування засвідчується
державними актами на право
користування; право короткострокового
тимчасового користування землею
засвідчується рішенням органу, який
надав земельну ділянку в користування;
право довгострокового тимчасового
користування землею засвідчується
актами; зазначені документи видаються
після відводу земельних ділянок в
натурі.

Згідно зі статтею 22 Земельного кодексу
України (в редакції 1990 року) право
власності або право користування
наданою земельною ділянкою виникає
після встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент виникнення спірних відносин,
право власності та право користування
на земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою та
його державної реєстрації. Право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у позивача було
відсутнє право користування спірними
земельними ділянками, а відтак колегія
суддів погоджується з висновками судів
щодо безпідставності позовних вимог та
відсутності порушень прав позивача,
який у встановленому законом порядку
не оформляв відведену йому земельну
ділянку, а тому не став її належним
користувачем.

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Київської міської організації
Українського товариства мисливців і
рибалок та Київської міської ради
залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 20 травня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша