Справа № 2а/0570/1550/2011
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Київ К/9991/27169/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Юрченка В.В.,

провівши попередній розгляд справи за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Слов'янську
Донецької області про зобов'язання
відшкодувати витрати, за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Слов'янську Донецької
області на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Слов'янську
Донецької області (далі УПФ) звернулося
до суду з позовом про стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Слов'янську
Донецької області (далі відділення
Фонду) витрат на виплату та доставку
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, підвищення
до пенсії, допомогу на поховання та
державну адресну допомогу, яка
включається до складу пенсії, у період
з 1 липня по 31 грудня 2010 року в сумі 524
330,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог УПФ
зазначало, що відповідно до положень
Закону України від 23 вересня 1999 року №
1105-ХІV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі Закон № 1105-ХІV) відділення
Фонду повинно відшкодовувати всі
виплати, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 2 березня 2011
року позов задоволено частково,
зобов'язано відповідача відшкодувати
на користь позивача спірні витрати в
розмірі 521 227, 79 грн., в решті позовних
вимог відмовлено.

Оскаржуваною постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2011 року, постанову суду
першої інстанції скасовано, ухвалено
нову постанову, якою позов задоволено
частково, зобов'язано відділення Фонду
відшкодувати на користь УПФ витрати на
виплату та доставку основного розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві чи
професійного захворювання громадянам,
які отримали каліцтво в державах СНД в
розмірі 68 730,59 грн. В решті позовних
вимог відмовлено.

У поданій до Вищого адміністративного
суду України касаційній скарзі,
позивач, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалене
ним рішення скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції і задовольняючи частково
позовні вимоги, апеляційний суд на
підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що постановою правління ПФУ та
правління Фонду від 4 березня 2003 року №
5-4/4 затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697; далі - Порядок), яким
визначено механізм відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій,
призначених відповідно до Закону №
1105-ХІV.

При цьому, статтею 21 Закону № 1105-ХІV не
передбачено можливості відшкодування
Фондом витрат з виплати державної
адресної допомоги. Така адресна
допомога не передбачена ані в переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом відповідно до статті 21 Закону №
1105-ХІV, ані у встановленому пунктом 4
Порядку переліку виплат, передбачених
до відшкодування Фондом ПФУ.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-ХІV, відповідної якій Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону № 1105-ХІV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Таким чином, висновок апеляційного
суду про безпідставність вимог УПФ
щодо відшкодування за рахунок
відділення Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою державної адресної допомоги,
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального і
процесуального права, відповідають
судовій практиці, доводи касаційної
скарги їх висновків не спростовують, а
тому підстав для скасування рішень
судів колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську Донецької області
відхилити, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.