Справа № 805/2940/14
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.
Справа № 805/2940/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Михайлик А.С. розглянув в порядку
письмового провадження в приміщенні
Донецького окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до державного підприємства
«Макіїввугілля» про стягнення коштів в
сумі 2 095 670,94 грн.

Макіївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до державного
підприємства «Макіїввугілля» про
стягнення коштів у розмірі 2 095 670,94
гривень з банківських рахунків. В
обґрунтування вимог позивач зазначив,
що за відповідачем обліковується
заборгованість з податку на додану
вартість, що виникла через несплату у
встановлені законодавством строки
самостійно визначених податкових
зобов'язань, задекларованих в
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року.
Посилаючись на вимоги підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 та підпункту 20.1.18
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України, позивач просив суд стягнути з
рахунків відповідача кошти в рахунок
погашення податкового боргу.

11 березня 2014 року через канцелярію суду
від позивача надійшла заява про
розгляд справи за відсутності
представника податкової інспекції.

11 березня 2014 року через канцелярію суду
представником відповідача
Скупінським О.В. надано заяву, в якій
представник відповідача позовні
вимоги про стягнення коштів з рахунків
у банках у розмірі 2 095 670,94 грн. визнав в
повному обсязі та просив розглянути
справу за відсутності представника
підприємства.

З урахуванням положень частини 6 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутністю представників сторін в
порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - державне підприємство
«Макіїввугілля» є юридичною особою,
зареєстровано та обліковується в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за
кодом 32442295, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами (арк. справи 13, 14-17).
Відповідно до довідки № 1/10/29-014-8 від 22
вересня 2006 року, копія якої міститься в
матеріалах справи, відповідач як
платник податків з 15 травня 2003 року
перебуває на обліку в Макіївській
об'єднаній державній податковій
інспекції (позивач у справі) (арк.
справи 18).

20 січня 2014 року відповідач надав до
податкової інспекції декларацію з
податку на додану вартість за звітний
податковий період грудень 2013 року (арк.
справи 79), в якій задекларував до сплати
зобов'язання з податку на додану
вартість на 3 184 476,00 гривень.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до статті 54 зазначеного
Кодексу крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Кодексу платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 202.1 статті 202 Податкового
кодексу України звітним (податковим)
періодом з податку на додану вартість
визначено календарний місяць.

Відповідно до вимог статті 203 Кодексу
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

У встановлені законодавством терміни
відповідачем не було перераховано
коштів в рахунок їх погашення
задекларованої суми податку за грудень
2013 року в повному обсязі. Згідно даних
облікової картки з податку на додану
вартість станом на 18 лютого 2014 року
відповідачем не сплачені податкові
зобов'язання за грудень 2013 року в сумі 2
095 670,94 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковим боргом є сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

12 вересня 2002 року позивачем сформовано
податкову вимогу № 1/16, яку згідно
відмітки на корінці вимоги отримано
уповноваженою особою підприємства
відповідача 13 вересня 2002 року (арк.
справи 25).

15 жовтня 2002 року позивачем сформовано
податкову вимогу № 2/19, яку згідно
відмітки на корінці вимоги отримано
уповноваженою особою підприємства
відповідача 17 жовтня 2002 року (арк.
справи 26).

Серед наявних в матеріалах справи
відсутні документи, які б свідчили про
наявність підстав для визнання
зазначених вимог відкликаними та
втрати ними юридичної сили.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Частиною 3, 4 статті 112 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову. Суд не
приймає визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, враховуючи встановлені
судом обставини, суд дійшов висновку
про те, що визнання відповідачем позову
не суперечить закону та не порушує
чиїх-небудь прав, свобод або інтересів,
що є підставою для прийняття судом
визнання позову та можливості
прийняття постанови про задоволення
заявлених позивачем вимог.

Згідно приписів частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на зазначене, на підставі
положень Податкового кодексу України
та керуючись ст. ст. 8 - 11, 40, 94, 112, 136, 158 - 163,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до державного
підприємства «Макіїввугілля» про
стягнення коштів за податковим боргом
у розмірі 2 095 670,94 гривень з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків, - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків державного
підприємства «Макіїввугілля» (, адреса: 86157, Донецька
область, м. Макіївка, вул. Радянська,
буд. 2) кошти в сумі 2 095 670,94 грн. (два
мільйони дев'яносто п'ять тисяч шістсот
сімдесят гривень 94 копійки) на р/р
0064, код платежу: 14010100, отримувач:
державний бюджет, , банк
отримувача ГУ ДКУ СУ в Донецькій
області, МФО 834016.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її отримання
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11 березня 2014 року.

Суддя
Михайлик А.С.