Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/50044/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Вижницької районної
державної адміністрації на постанову
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 27.01.2010 та
ухвалу Апеляційного суду Чернівецької
області від 17.03.2011 у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом про зобов'язання
перерахувати та виплатити недоплачену
суму допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку згідно
положення ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» за
період 10.07.2007 по ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі
3236,7 грн.

Постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 27.01.2010, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Чернівецької області від 17.03.2011,
позов задоволено частково за період з
09.07.2007 по 31.12.2007, в задоволенні решти
позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
прийняти нове, яким повністю відмовити
у позові.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Судами встановлено, що позивач є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
позивачу виплачується відповідачем
безпідставно в розмірі меншому, ніж
передбачено статтею 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», оскільки рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
визнано неконституційними положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» в частині обмеження
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку на 2007
рік. Щодо вимог за 2008 рік, то суди
визнали їх безпідставними, оскільки
обмеження такої виплати, встановлені
Законами України про Державний бюджет
на відповідні роки, не визнавались
неконституційними, а тому відповідачем
вірно проведено нарахування та виплату
позивачу спірної допомоги за ці роки.
Строк звернення до суду позивач не
пропустила, оскільки скористалась
можливістю вирішити спір в
позасудовому порядку, однак отримала
відмову 18.08.2009.

З висновками судів колегія суддів
погоджується і вважає їх такими, що
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки чинним
законодавством повноваження по
нарахуванню та виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в Україні покладені на
органи праці та соціального захисту
населення, а відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
невиконання відповідним суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього обов'язків. В свою чергу
реалізація особою права на отримання
соціальних виплат не може бути
поставлена у залежність від наявності
відповідних бюджетних асигнувань.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процессуального права, а тому
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 27.01.2010 та ухвалу Апеляційного суду
Чернівецької області від 17.03.2011 у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

І.В. Штульман