Справа № 826/15852/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Петрика І.Й., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Приватного
підприємства «Українська служба
безпеки» на Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Українська служба безпеки» до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
скасування податкового повідомлення -
рішення форми «Р»,-

В С Т А Н О В И В :

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
першої інстанції скасувати повністю та
прийняти нове судове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
Постанову суду першої інстанції
скасувати з ухваленням нової
Постанови, якою адміністративний позов
задовольнити з наступних підстав.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові, виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 75.1.2. ст. 75 зазначеного
Кодексу, документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності хоча
б однієї з обставин, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 Податкового
кодексу України, документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно із ст. 79 Податкового Кодексу
України, документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом; документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби виключно на підставі
рішення керівника органу державної
податкової служби, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.1. п.78.1. ст.78
Податкового кодексу України,
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язків письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;
про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом. Право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки (п.78.4. ст.78
Кодексу).

Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Позивача з питань фінансово -
господарських взаємовідносин із
платником податків Приватним
підприємством «Безпека - комплекс» () їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.06.2013
року по 30.06.2013 року, про що складено
відповідний Акт від 04.09.2013 року №
884/26-51-2201/37116353 (далі - Акт), копія якого
наявна в матеріалах справи (а.с. 12-15).

Перевіркою встановлено порушення
Позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.3,
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а
саме, заниження ним у червні 2013 року на
117390 грн. суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до
бюджету.

На підставі вищезазначених порушень,
Відповідачем прийнято податкове
повідомлення рішення форми «Р» від
23.09.2013 року № , копія якого також
наявна в матеріалах справи (а.с. 16), та
яким збільшено на 176085 грн. суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах), в тому числі на 117390
грн. за основним платежем і на 58695 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивача належним чином про проведення
зазначеної перевірки не повідомлено,
доказів протилежного Відповідачем
суду не надано.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
вважає, що Відповідачем порушено
вимоги п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу
України, відповідно до якого перевірка
проводиться за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки, тобто, належного
повідомлення суб'єкта господарювання
про проведення перевірки.

Підставою для прийняття Відповідачем
оскарженого податкового повідомлення -
рішення є Акт «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Приватного підприємства «Безпека -
комплекс» () щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами за червень 2013 року» від
15.08.2013 року № 1203/26-57-22-04-09/36038201, копія
якого наявна в матеріалах справи (а.с.
23-25), з висновку якого вбачається, що
звіркою Приватного підприємства
«Безпека - комплекс» документально не
встановлено здійснення господарських
відносин із платниками податків, їх
вид, обсяг, якість та розрахунки за
червень 2013 року.

Відповідно до частини п'ятої ст. 203 та
частини першої, другої ст. 215
Цивільного кодексу України, правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним; підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу;
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається; у випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Згідно із п.п. 201.1, 201.4, 201.6 - 201.8, 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: у паперовому вигляді; в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим. У податковій накладній
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: порядковий
номер податкової накладної; дата
виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).
Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця; податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Контролюючі органи
за даними реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних,
наданих в електронному вигляді,
повідомляють платника податку про
наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу;
податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс). У разі якщо
частка товарів/послуг, послуг не
містить відокремленої вартості,
перелік (номенклатура) частково
поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань; право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу;
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3
та частин першої, другої ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-ХІV, первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення; метою
ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства; підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій; первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи;
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з Договору про надання
послуг з охорони об'єкта від 01 квітня 2013
року № 16/010413-Ох, укладеного між
Позивачем, як Замовником, та Приватним
підприємством «Безпека - комплекс»,
копія якого наявна в матеріалах справи
(а.с. 38-39), Позивач доручив, а Приватне
підприємство «Безпека - комплекс»
зобов'язалося за плату забезпечити
субпідрядне (через Замовника)
здійснення охоронної діяльності на
об'єктах вказаних у дислокації постів,
визначеного у Додатку 1 до Договору,
копія якого також наявна в матеріалах
справи (а.с. 40).

Позивачем на підтвердження реальності
здійснення господарських операцій,
визначених зазначеним Договором,
надано первинні документи, а саме, Акти
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000053, № ОУ-0000054, № ОУ-0000055,
№ОУ-0000056, № ОУ-0000057 від 30.06.2013 року, копії
яких наявні в матеріалах справи (а.с.42,
44, 46, 48, 50); податкові накладні № 4, № 5, №
6, № 7, № 8 від 30.06.2013 року, копії яких
також наявні в матеріалах справи (а.с. 43,
45, 47, 49, 51); виписки за особовим рахунком,
копії яких наявні в матеріалах справи
(а.с. 52-56).

Відповідачем не доведено
безтоварності укладеного Позивачем
правочину з Приватним підприємством
«Безпека - комплекс» та не надано
відповідних судових рішень, якими
укладені договори з ним визнано
недійсними.

Посилання Відповідача, що господарські
правовідносини між Позивачем та
Приватним підприємством «Безпека -
комплекс» не спрямовано на реальне
настання правових наслідків, є
необґрунтованими, тому, як вини та
умислу Позивача, спрямованих на
заволодіння державним майном,
порушення публічного порядку не
встановлено, Відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, не доведено
умислу укладення угоди між Позивачем
та контрагентом з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, Відповідачем не надано
будь-яких рішень суду у цивільній чи
господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
«безтоварності» здійснених Позивачем
господарських операцій або судових
рішень про визнання Договору
недійсним, що збігається з позицією
Вищого адміністративного суду України,
викладеною, зокрема, в його Ухвалі від
05.12.2012 року (код ЄДРСР 27946361). Крім того,
Позивач не має нести відповідальність
за порушення податкового
законодавства його контрагентами
та/або їх посадовими особами.

Про відсутність факту здійснення
господарської операції можуть
свідчити, зокрема, такі обставини:
всупереч даним податкового обліку будь
- кого з учасників операції відсутні
зміни активів, зобов'язань чи власного
капіталу принаймні в одного з таких
учасників; результати, відображені у
даних податкового обліку будь - кого з
учасників господарської операції,
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій будь-кого
з учасників такої операції (наприклад,
відображення отримання послуг без їх
фактичного надання або в разі їх
надання іншою особою, ніж та, що вказана
у даних податкового обліку чи
первинних документах; імітація купівлі
товару в особи, яка ніколи його не
продавала тощо), що збігається з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною, зокрема, в
його Листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Проте, Відповідачем до судів першої та
апеляційної інстанції будь-які докази
на підтвердження зазначеного не
надано.

Згідно із п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу; податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду,
зокрема, у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; не відносяться до податкового
кредиту, зокрема, суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

На виконання господарських
зобов'язань, підтвердження товарності
господарських операцій Позивачем
оформлено всі необхідні первинні
документи, укладення Договору
спрямовано на реальне настання
правових наслідків, він відповідає
економічному змісту та чинному
законодавству, в зв'язку з чим, колегія
суддів дійшла висновку, що Позивачем
правомірно включено відповідну суму до
податкового кредиту з податку на
додану вартість. Крім того,
Відповідачем порушено порядок
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки, в
зв'язку з чим, суд першої інстанції
помилково дійшов висновку, що
оскаржене податкове
повідомлення-рішення форми «Р» є
правомірним.

Згідно із частиною другою ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод чи інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Позивач просить лише скасувати
оскаржене ним податкове
повідомлення-рішення Відповідача.
Проте, відповідно до частини другої
ст.162 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову, зокрема,
про визнання протиправним рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, тобто, скасування
рішення правового акта індивідуальної
дії є наслідком визнання його
протиправним, в зв'язку з чим, колегія
суддів для повного захисту прав та
інтересів Позивача виходить за межі
позовних вимог і визнає оскаржене
Позивачем податкове
повідомлення-рішення протиправним та
скасовує його.

Відповідно до частини другої ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

Згідно із ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому,
апеляційна скарга задовольняється,
Постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 грудня 2013 року
скасовується, з ухваленням нової
Постанови, якою адміністративний позов
задовольняється повністю.

Відповідно до частини першої ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

В зв'язку з тим, що судове рішення
ухвалюється на користь Позивача, який
не є суб'єктом владних повноважень,
колегія суддів дійшла висновку про
присудження на користь Позивача
здійснених ним документально
підтверджених (квитанція від 03.10.2013
року) судових витрат в сумі 1760 грн. 85
коп. з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Українська служба
безпеки» задовольнити, Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02 грудня 2013 року
скасувати, ухвалити нову Постанову,
якою адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
Податкове повідомлення - рішення форми
«Р» Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві від
23.09.2013 року №.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Українська служба безпеки» () здійснені ним
документально підтверджені (квитанція
від 03.10.2013 року) судові витрати в сумі 1760
грн. 85 коп.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя

Бабенко К.А.

Судді:
Петрик
І.Й.

Собків
Я.М.

Головуючий суддя

Бабенко К.А

Судді:

Петрик І.Й.

Собків Я.М.