Справа № 818/710/14
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.
Справа №818/710/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/710/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"

до Відділу державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції,

третя особа - ОСОБА_1,

про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" (далі по
тексту - позивач, ПАТ "КБ "Надра")
звернулось до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції (далі по тексту
-відповідач, ВДВС Шосткинського МРУЮ),
третя особа - ОСОБА_1, в якому просить
суд:

- зобов'язати вчинити дії, а саме: зняти
арешт з нежитлової будівлі (торговий
павільйон) загальною площею 43,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належної на праві власності ОСОБА_1, що
перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра".

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідно до кредитного
договору №09/2008/07/423138052 від 05.09.2008 р. та
додаткової угоди до нього ВАТ КБ
«Надра» (правонаступником якого є ПАТ
КБ «Надра») надав ОСОБА_1 кредит в
розмірі 110000,00 грн. зі сплатою за
користування кредитом 20,9 % річних зі
строком погашення до 04 вересня 2018 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№09/2008/07/423138052 від 05 вересня 2008 року, між
ВАТ КБ банк «Надра» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_1 05
вересня 2008 року було укладено та
нотаріально посвідчено Договір
іпотеки, у відповідності з яким ОСОБА_1
передав в іпотеку позивачу:

- нежитлову будівлю (торговий
павільйон) загальною площею 43,9 кв м, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності серії САА номер 88438,
видане Виконавчим комітетом
Шосткинскої міської ради 09.02.2005 р.

До Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та до
Державного реєстру іпотек, у зв'язку з
укладенням договорів іпотеки, було
внесено відповідні записи про
обтяження зазначеного предмету
іпотеки від 05.09.2008 року

Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання щодо
своєчасного повернення Кредиту та
сплати процентів за його користування,
у встановлені терміни. Але взятих на
себе зобов'язань Кредитним договором
не виконав, заборгованість за кредитом
не сплатив.

Станом на 11.03.2014 року загальна сума
заборгованості за кредитним договором
№09/2008/07/423138052 від 05 вересня 2008 року
складає 116044,28 грн.

Позивачем з Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 15.01.2014 р. виявлено запис про арешт
нерухомого майна відповідно до номера
запису про обтяження : 4250321 від 16.03.2010 р. ,
який внесено на підставі Постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, серія та
номер: б/н, виданий 16.03.2010,
видавник:старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Шосткинського міського управління
юстиції ОСОБА_2. Обтяжувач: Відділ
державної виконавчої служби
Шосткинського міскрайонного
управління юстиції.

Відповідно до частини першої статті 181
КАС України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Згідно положень ст.ст.54, 57 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувана - заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України
"Про виконавче провадження", звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Згідно з ч.3, ч.4 ст. 63 Закону України „
Про виконавче провадження" у разі
звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення чи земельну
ділянку державний виконавець подає
запит до відповідних місцевих органів,
що здійснюють реєстрацію та облік
майна, про належність такого майна
боржнику на праві власності, а також
перевіряє, чи не перебуває це майно під
арештом. Після надходження
документального підтвердження
належності боржнику на праві власності
будинку чи іншого нерухомого майна
державний виконавець накладає на них
арешт та вносить відомості про такий
арешт до відповідних реєстрів в
установленому законодавством порядку.
Про накладення арешту на будинок чи
інше нерухоме майно, заставлене третім
особам, державний виконавець
невідкладно повідомляє таким особам.

Примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України "Про іпотеку".

За змістом ст.1 Закону України "Про
іпотеку", іпотекою є вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку"
передбачено переважне право
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими особами, права чи вимоги яких на
передане в іпотеку нерухоме майно не
зареєстровані у встановленому законом
порядку або зареєстровані після
державної реєстрації іпотеки. Якщо
пріоритет окремого права чи вимоги на
передане в іпотеку нерухоме майно
виникає відповідно до закону, таке
право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки (ч. 7 ст. З
Закону України «Про іпотеку»).

Тобто, пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Крім того, відповідно до Витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 15.01.2014 р. у зв'язку з
укладенням договору іпотеки, 05.09.2008 р.
були внесені записи про іпотеку № 4250343
та відповідно 05.09.2008 р. про обтяження №
4250305 спірного майна.

Разом з тим, з Витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 15.01.2014 р. позивачем встановлено, що
на момент накладення арешту на майно
ОСОБА_1, в тому числі і на нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 остання була обтяжена на
підставі договору іпотеки від 05.09.2008
року, зареєстрованого у встановленому
законом порядку раніше ніж
Відповідачем здійснено реєстрацію
обтяження у вигляді арешту майна
відповідно до запису про обтяження
№4250321 від 16.03.2010 р.

Тому, відповідач - орган державної
виконавчої служби - зобов'язаний був
перевірити наявність обтяження майна
ОСОБА_1 та повідомити іпотекодержателя
ПАТ «КБ «Надра» про накладення арешту
на зазначену вище нежитлову будівлю, що
в порушення норм чинного
законодавства, зроблено не було.

Виконавче провадження, в межах якого
накладено арешт на нерухоме майно
ОСОБА_1, було відкрито відносно інших
його боргових зобов'язань. Моментом
державної реєстрації іпотеки та
встановленням заборони відчуження на
нежитлову будівлю (торговий павільйон)
загальною площею 43,9 кв. м, яка
знаходиться а адресою: АДРЕСА_1 ПАТ КБ
«Надра» набув пріоритет права
іпотекодержателя відносно вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно.

Враховуючи вище викладене позивач
вважає, що право іпотеки ПАТ КБ «Надра»
виникло раніше, ніж право іншого
стягувана у виконавчому провадженні.

Таким чином, дії відповідача щодо
арешту нерухомого майна, належного
ОСОБА_1, яке знаходиться в заставі ПАТ
КБ «Надра» (зареєстрованої раніше всіх
інших заборон) порушують права
останнього як іпотекодержателя, який
має вищий пріоритет на переважне
задоволення своїх вимог до боржника,
однак наявність зареєстрованих
публічних обтяжень Відділу ДВС
Шосткинського МРУЮ фактично
унеможливлює використання Банком
свого права як іпотекодержателя,
позбавляє його права задовольнити свої
вимоги за рахунок предмету іпотеки.

Отже, позивач, приходить до висновку, що
позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Представники позивача та відповідача,
а також третя особа надали клопотання
про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження).

Таким чином, фіксування судового
засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору №09/2008/07/423138052 від
05.09.2008 р. та додаткової угоди до нього
ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого
є ПАТ КБ «Надра») надав ОСОБА_1 кредит в
розмірі 110000,00 грн. зі сплатою за
користування кредитом 20,9 % річних зі
строком погашення до 04 вересня 2018 року
(а. с. 7-10, 11-15).

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№09/2008/07/423138052 від 05 вересня 2008 року, між
ВАТ КБ банк «Надра» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_1 05
вересня 2008 року було укладено та
нотаріально посвідчено Договір
іпотеки, у відповідності з яким ОСОБА_1
передав в іпотеку позивачу нежитлову
будівлю (торговий павільйон) загальною
площею 43,9 кв. м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
серії САА номер 88438, видане Виконавчим
комітетом Шосткинскої міської ради
09.02.2005 р. (а.с. 16-17).

Судом також, встановлено, що згідно
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 15.01.2014 р. є
запис про арешт нерухомого майна
відповідно до номера запису про
обтяження : 4250321 від 16.03.2010 р., який
внесено на підставі постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, серія та
номер: б/н, виданий 16.03.2010 року,
видавник:старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Шосткинського міського управління
юстиції ОСОБА_2. Обтяжувач: Відділ
державної виконавчої служби
Шосткинського міскрайонного
управління юстиції (а.с. 18-21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією і
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За змістом ч.2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу» встановлено, що застава - це
спосіб забезпечення зобов'язань, якщо
інше не встановлено законом. В силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.

За змістом ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача- заставодержателя.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставо держателю.

Як встановлено з матеріалів справи,
право застави виникло на нежитлову
будівлю (торговий павільйон) загальною
площею 43,9 кв. м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1
раніш ніж було накладено арешти на
іпотечне майно, а вартість іпотечного
майна є значно нижчою ніж розмір
заборгованості боржника перед
позивачем.

Зазначена обставина підтверджується
договором іпотеки, згідно якого
узгоджена вартість предмета іпотеки
складає 1 073 600 грн., а заборгованість за
кредитним договором складає згідно
розрахунку 1 833657,02 грн. (а.с.10,11,17).

Відповідно до положень ст. 572
Цивільного Кодексу України, ст. 1 Закону
України "Про іпотеку" в разі порушення
боржником забезпеченого заставою
(іпотекою) зобов'язання, кредитор
(заставодержатель/іпотекодержатель)
має право переважно перед іншими
кредиторами задовольнити свої вимоги
за рахунок заставленого (переданого в
іпотеку) майна.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України
"Про іпотеку", зареєстровані права та
вимоги на нерухоме майно підлягають
задоволенню згідно з їх пріоритетом - у
черговості їх державної реєстрації (ч. 6
ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Враховуючи, що право на заставлене
майно у позивача виникло раніше
винесеного державним виконавцем
обмеження на нерухоме майно, на
переконання суду, позивач наділений
переважним правом задовольнити свої
вимоги за рахунок заставленого майна,
проте, наявність зареєстрованих
публічних обтяжень Відділу державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
фактично унеможливлює використання
позивачем свого права як
заставодержателя.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача зняти арешт з нежитлової
будівлі (торговий павільйон) загальною
площею 43,9 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, належної на праві
власності ОСОБА_1, що перебуває в
іпотеці ПАТ КБ "Надра" є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до Відділу державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції,
третя особа - ОСОБА_1, про зобов'язання
вчинити дії - задовольнити в повному
обсязі.

Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
зняти арешт з нежитлової будівлі
(торговий павільйон) загальною площею
43,9 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, належної на праві власності
ОСОБА_1, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ
"Надра".

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя
О.А. Прилипчук