Справа № 680/1417/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 680/1417/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яцина О.І.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області на постанову Новоушицького
районного суду Хмельницької області
від 03 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області про визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці , -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Новоушицькому районі Хмельницької
області, про визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Постановою Новоушицького районного
суду Хмельницької області від 03.12.2013
року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом при дослідженні
матеріалів справи, ОСОБА_2 з 12.04.1976р. по
22.06.1987р. працював на посаді судді
Новоушицького районного суду
Хмельницької області, з 22.06.1987р. по
23.03.2000р. працював головою Новоушицького
районного суду Хмельницької області та
його стаж на посаді судді становить 34
роки 8 місяців.

Згідно постанови ВР України №2766-VI від 02
грудня 2010 року позивач був звільнений з
посади голови Новоушицького районного
суду Хмельницької області у зв'язку з
поданням письмової заяви про
відставку.

Після виходу у відставку позивачу
призначено довічне грошове утримання.

Відповідно до відомостей, що містяться
у довідці територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Хмельницькій області №239 від
21.06.2013 року визначена суддівська
винагорода на посаді голови
Новоушицького районного суду
Хмельницької області та з 01.01.2012 року
посадовий оклад був встановлений у
розмірі 15451,20 грн., а з 01.01.2013 року в
розмірі 20646 грн.

30 червня 2013 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Новоушицькому районі Хмельницької
області із заявою про перерахунок, як
судді у відставці, щомісячного
довічного грошового утримання ,
виходячи з встановленого з 01.01.2012 року
та з 01.01.2013 року розміру суддівської
винагороди голови суду.

02 липня 2013 року листом управління
Пенсійного фонду України у
Новоушицькому районі Хмельницької
області №20/5-7 відмовлено позивачу у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утриманняз підстави того, що
згідно з ст. 138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів",
перерахунки довічного грошового
утримання суддів окрім суддів
Конституційного Суду України не
передбачені.

Вказана відмова послугувала підставою
звернення позивача до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з того,
що Пенсійним органом не доведено
правомірності прийнятого ним рішення
про відмову у перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2, а відтак адміністративний
позов належить задовольнити.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07 липня
2010 року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Частиною 1 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
віку 62 роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Відповідно до статті 129 Закону «Про
судоустрій і статус суддів», яка діє з
01.01.2012р., змінено розмір посадових
окладів працюючих суддів та інших
виплат, з яких складається заробітна
плата суддів у бік їх збільшення.
Зазначена обставина є підставою для
перерахунку раніше обрахованого
довічного грошового утримання суддів у
відставці, зокрема довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування,

який працює на відповідній посаді.

Згідно з ч. 4 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" у разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів Конституційного
Суду України з дня виникнення права на
відповідний перерахунок.

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II „Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
пов'язаний із розміром заробітної
плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

Як встановлено судом, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачувалось позивачу у
відповідності до норм Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25 січня 2008
року № 3-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2008 року за № 200/14891, яким не передбачено
перерахунку довічного грошового
утримання суддів у відставці.

Між тим, враховуючи пріоритетність
законів на підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що зазначена
норма не підлягає застосуванню,
оскільки Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" прямо
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Крім того, зазначений порядок не може
бути застосований у спірних
правовідносинах як такий, що прийнятий
раніше, ніж Закон України "Про
судоустрій і статус суддів", оскільки
відповідно до ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії у часі, а статтею
22 Конституції України встановлено, що
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру довічного
грошового утримання позивача як судді
у відставці застосуванню підлягають
положення ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", а не
наведена вище постанова правління
Пенсійного фонду України, яка істотно
звужує обсяг встановлених законом прав
позивача.

Щодо тверджень відповідача про
те, що Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді
передбачено виключно для суддів
Конституційного Суду України, колегією
суддів не беруться до уваги, з огляду на
таке.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суди
загальної юрисдикції утворюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є
Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч.4 ст. 17
вказаного Закону, єдність системи
судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема: єдиними
засадами організації та діяльності
судів; єдиним статусом суддів; єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів; фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що суддею є громадянин України, який
відповідно до Конституції України та
цього Закону призначений чи обраний
суддею, займає штатну суддівську
посаду в одному з судів України і
здійснює правосуддя на професійній
основі. Судді в Україні мають єдиний
статус незалежно від місця суду в
системі судів загальної юрисдикції чи
адміністративної посади, яку суддя
обіймає в суді.

Згідно ч.5 ст.109 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" за суддею,
звільненим за його заявою, про
відставку, зберігається звання судді
га гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судді, що працюють або
працювали у системі судів загальної
юрисдикції, не повинні ставитись у менш
вигідне становище в питаннях
пенсійного забезпечення, а саме
нарахування та виплати довічного
грошового утримання судді у відставці,
порівняно із суддями Конституційного
Суду України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що щомісячне довічне грошове утримання
виплачується, з заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді, тому порушені права позивача
підлягають захисту.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Новоушицького районного
суду Хмельницької області від 03 грудня
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.