Справа № П/811/157/14
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

12 березня 2014 року
Справа № П/811/157/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Хилько Л.І., розглянувши в порядку
письмового провадження в залі суду в м.
Кіровограді адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Галант - Україна" до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Галант-Україна"
(позивач) звернулось до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (відповідач), в
якому просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 12.08.2013 року
№, від 21.08.2013 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивачем отримано акт відповідача
№9/11-23-22-05 від 30.07.2013 позапланової
невиїзної документальної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, з висновком, зокрема, по
взаємовідносинах з ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» у березні 2013 р., про
порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено ПДВ за
березень 2013 р. на суму 41 333 грн..

12.08.2013 на підставі вказаного акту
відповідачем винесене податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ всього на 60 724 грн., із них за
основним платежем - 48 579 грн., за
штрафними санкціями - 12 145 грн., у тому
числі в оскаржуваній частині рішення
по взаємовідносинам з ТОВ
"Адвалор-Аккаунт" за основним платежем -
41 333 грн., за штрафними санкціями - 10 333
грн.

Також, позивач отримав акт №14/11-23-22-05
від 08.08.2013 року позапланової
документальної перевірки з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Адвалор-Аккаунт" за квітень 2013
року, за висновком якого позивачем
допущене таке ж порушення - п.п.198.2, 198.3,
198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено ПДВ за
квітень 2013 року на суму 43 333 грн..

21.08.2013 р. на підставі акту перевірки
відповідачем винесене податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачеві суми грошового
зобов'язання з ПДВ на 65 000,00 грн., із них
за основним платежем - 43 333,00 грн., за
штрафними санкціями - 21 667,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржувані рішення
прийняті з порушенням законодавства,
тому вони є протиправними та
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав заяву про
розгляд справи за його відсутності
/а.с.28 т.2/.

Відповідачем подано заперечення проти
позову та зазначено, що на підприємстві
проведено дві позапланові невиїзні
документальні перевірки з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
підприємствами-контрагентами: ТОВ
"Агрофінінвестторг" (код - 37502924) та ТОВ
"Адвалор-Аккаунт" (код - 38490585). За
результатами перевірок було складено
відповідні акти, а саме від 30.07.2013 року
№9/11-23-22-05 та від 08.08.2013 року №14/11-23-22-05, на
підставі яких винесені оскаржувані
податкові повідомлення-рішення. В ході
перевірки взаємовідносин позивача з
підприємствами-контрагентами ТОВ
"Адвалор-Аккаунт", ТОВ
"Агрофінінвестторг" було встановлено,
що ці відносини не були спрямовані на
настання юридичних наслідків, а були
спрямовані на проведення транзитних
фінансових потоків по наданню
податкових вигод з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Таким чином відповідач вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають /а.с.96-98 т.1/.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, проте надав заяву
про розгляд справи за його відсутності
в порядку письмового провадження /а.с.27
т.2/.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відтак, згідно ст.128 КАС справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши подані сторонами документи
і матеріали, об'єктивно оцінивши
докази, що мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідач, в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС
України, є суб'єктом владних
повноважень.

Встановлено, що відповідачем проведена
позапланова невиїзна документальна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ
«Агрофінінвестторг» ()
за листопад 2011 року та ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» () за
березень 2013 року, за результатами якої
складено акт №9/11-23-22-05 від 30.07.2013 р.
/а.с.16-30 т.1/.

Перевіркою встановлено порушення:

1. п.198.2, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу
України, в результаті чого у ІІ-ІУ
кварталі 2011 року позивачем занижено
податок на прибуток всього в сумі 1067
грн.;

2. п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем було занижено податок на
додану вартість в сумі 48579 грн., в т.ч.: за
листопад 2011 року в сумі 7246 грн., за
березень 2013 року в сумі 41333 грн..

На підставі зазначених висновків 12.08.2013
р. відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачу грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 48 579 грн. з основного
платежу, 12 145 грн. з штрафної
(фінансової) санкції /а.с.9 т.1/.

Також відповідачем проведена
позапланова невиїзна документальна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» (код за )
за квітень 2013 року, за результатами
якої складено акт №14/11-23-22-05 від 08.08.2013 р.
/а.с.35-43 т.1/.

Перевіркою були встановлені порушення
позивачем:

1. п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивач занизив податок на додану
вартість за квітень 2013 року в сумі 43 333
грн..

На підставі вказаних висновків
відповідачем 21.08.2013 року винесено
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення позивачу грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 43333 грн. за основним
платежем, 21667 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями /а.с.10 т.1/.

Позивач частково не погоджується з
податковими повідомленнями-рішеннями
відповідача, а саме в частині
визначення грошового зобов'язання з
ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ
"Адвалор-Аккаунт" за період:
березень-квітень 2013 року.

Надаю оцінку спірним правовідносинам
суд зазначає таке.

Обґрунтування відповідачем
правомірності винесення ним
податкового повідомлення-рішення від
12.08.2013 року № полягає в
наступному. Так, перевіркою (акт
№9/11-23-22-05 від 30.07.13 р.) повноти
визначення податкового кредиту за
березень 2013 року встановлено його
завищення всього в сумі 41 333 грн., в тому
числі: за березень 2013 року - 41 333 грн..

Зокрема, позивачем відображено в
податковому обліку, а саме віднесено до
складу податкового кредиту операції з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» на загальну суму ПДВ
- 41 333 грн.. Проте, на думку відповідача,
дані відносини між позивачем та ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» не були спрямовані
на настання юридичних наслідків, а були
спрямовані на проведення транзитних
фінансових потоків по наданню
податкових вигод з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Дані висновки ґрунтуються на тому, що
для проведення перевірки правильності
відображення в обліку та звітності
операцій позивача по господарським
відносинам з ТОВ «Адвалор-Аккаунт» за
березень 2013 року було використано
інформацію ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС, а саме акт від 04.06.2013 р. №2061/
22.8/38490585». В зазначеному акті вказано, що
оскільки ТОВ «Адвалор-Аккаунт» до
перевірки не надано первинних
бухгалтерських та податкових
документів, а проведенні заходи щодо
наявності здійснення будь-якої
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Адвалор-Аккаунт» та його
представників не підтверджують
фактичного постачання товарів та
послуг на адресу ТОВ «Адвалор-Аккаунт»,
що свідчить про відсутність
взаєморозрахунків ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» з його
постачальниками, тому підтвердження
факту наявності фактичного руху
активів відсутнє.

Обґрунтування ж відповідачем
правомірності винесення ним
податкового повідомлення-рішення від
21.08.2013 р. № полягає в слідуючому.
Перевіркою (акт №14/11-23-22-05 від 08.08.13 р.)
повноти визначення податкового
кредиту за квітень 2013 року встановлено
його завищення в сумі 43 333 грн..
Встановлено, що позивачем було
відображено в податковому обліку, а
саме у квітні 2013 р. віднесено до складу
податкового кредиту операції з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» на загальну суму ПДВ
43 333,33 грн.. Проте, на думку відповідача,
дані відносини між позивачем та ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» є нікчемними.

Дана позиція податкового органу знову
ж таки ґрунтуються лише на тому, що для
проведення перевірки правильності
відображення в обліку та звітності
операцій позивача по господарським
відносинам з ТОВ «Адвалор-Аккаунт» за
квітень 2013 року було використано
інформацію ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС, а саме акт від 04.06.2013 р.
№2061/22.8/38490585», про висновки якого
описано вище.

Відтак, в зв'язку з не підтвердженням
податкових зобов'язань з ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» за березень та
квітень 2013 року у позивача відсутнє
право на формування податкового
кредиту за березень 2013 року в сумі 41 333
грн., за квітень 2013 року в сумі 43 333,33
грн..

Суд не погоджується з позицією
відповідача з огляду на таке.

Вбачається, що відповідач шляхом
дублювання змісту акту ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС від
04.06.2013 р. №2061/22.8/38490585 стверджує про
порушення позивачем ст. 198 Податкового
кодексу України в частині
неправомірності формування
податкового кредиту з ПДВ за
березень-квітень 2013 року. При цьому, суд
звертає увагу, з огляду на акти
перевірок позивача за №9/11-23-22-05 від
30.07.13 р. та №14/11-23-22-05 від 08.08.13 р.,
висновки яких стали підставою для
прийняття спірних рішень, відповідач
взагалі не досліджував господарські
операції позивачем та контрагента ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» в березні-квітні 2013
року.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

П.198.3 ст.198 Податкового кодексу України
вказує, що податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є сам факт придбання таких товарів та
послуг з метою їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності (або подальшої реалізації).

Згідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відтак, податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належними первинними документами,
складеними у відповідності до закону,
що в свою чергу відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Встановлено, що ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
зареєстроване як юридична особа, є
платником податку на додану вартість
/а.с.48-52, 93-95 т.1/.

15.02.2013 року між ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
(як постачальником) та позивачем (як
покупцем) було укладено договір
поставки №1502/2003, предметом якого була
поставка піску жовтого /а.с.53-56 т.1/.

Виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним Договором підтверджено:
рахунком на оплату № ГУ000000009 від 01.03.2013
р. /а.с.57 т.1/, видатковою накладною №
ГУ000000009 від 02.03.2013 р. /а.с.58 т.1/,
податковою накладною №9 від 02.03.2013 р.
/а.с.59 т.1/, видатковою накладною №
ГУ000000012 від 04.03.2013 р. /а.с.60 т.1/,
податковою накладною №12 від 04.03.2013 р.
/а.с.61 т.1/, видатковою накладною №
ГУ000000019 від 11.03.2013 р. /а.с.62 т.1/,
податковою накладною №19 від 11.03.2013 р.
/а.с.63 т.1/, видатковою накладною №
ГУ000000030 від 18.03.2013 р. /а.с.64 т.1/,
податковою накладною №30 від 18.03.2013 р.
/а.с.65 т.1/, видатковою накладною № ГУ
000000042 від 25.03.2013 р. /а.с.66 т.1/, податковою
накладною №42 від 25.03.2013 р. /а.с.67 т.1/.

29.04.2013 року між ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
(як постачальником) та позивачем (як
покупцем) було укладено договір
поставки №29/04-13, предметом якого була
поставка піску жовтого /а.с.68-70 т.1/.

Виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним Договором підтверджено:
рахунком на оплату № ГУ000000012 від 29.04.2013
р. /а.с.71 т.1/, видатковою накладною №
ГУ000000112 від 30.04.2013 р. /а.с.72 т.1/,
податковою накладною №112 від 30.04.2013 р.
/а.с.73 т.1/.

Згідно до наявних в справі доказів, в
т.ч. карток рахунків, копій ТТН, витягів
з журналу реєстрації довіреностей та
квитанцій, встановлено факт отримання
та подальше використання позивачем
отриманого від ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
товару (піску) /а.с.138-255 т.1, а.с.1-15, 29-42 т.2/.

ТОВ «Адвалор-Аккаунт» підтвердило
реальність господарської операції з
позивачем в березні-квітні 2013 року
/а.с.43-66 т.2/.

Відповідно вимог п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Згідно до п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Отримані позивачем від ТОВ
«Адвалор-Аккаунт» податкові накладні
оформлені належним чином.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За змістом зазначеної норми, при
розгляді судом спору щодо
неправомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків визначено грошове
зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Всупереч ст.71 КАС України відповідач не
надав суду доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку
про спростування тверджень
відповідача в частині допущення
позивачем порушень ст.198 Податкового
кодексу України, а тому податкові
повідомлення-рішення від 12 серпня 2013 р.
№, від 21 серпня 2013 р. № є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з п.п.3 п.9 розділу VI Прикінцевих
та перехідних положень Бюджетного
кодексу України у разі безспірного
списання коштів державного бюджету
(місцевих бюджетів) центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 12
серпня 2013 року за №
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 21
серпня 2013 року за №
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Стягнути на користь Приватного
підприємства «Галант-Україна» (код -
36119824) з державного бюджету судові
витрати по справі, що складаються із
судового збору в сумі 254 грн. 12 коп.,
шляхом їх безспірного списання із
рахунка Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня її оголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Л.І. Хилько