Справа № К/9991/38951/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/38951/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Шевченківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
провести перерахунок та стягнення
недоплаченої грошової допомоги, за
касаційною скаргою Шевченківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради на постанову
Шевченківського районного суду міста
Львова від 16 червня 2009 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 6 червня 2011 року, -

встановив:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила: визнати
дії Шевченківського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради неправомірними;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок усіх видів отриманої нею
допомоги згідно чинного законодавства
з моменту призначення допомоги і до
теперішнього часу; стягнути з
Шевченківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на її
користь недоплачену суму одноразової
допомоги при народженні дитини у
розмірі 1963,76 грн., недоплачену суму
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 820,59 грн. за період з 1
жовтня 2007 року по 1 січня 2008 року та суму
індексації по невиплаченій державній
допомозі по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 60,72 грн. за період з 1 жовтня 2007
року по 1 січня 2008 року; зобов'язати
відповідача виплачувати їй допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у сумі не менше
встановленого прожиткового мінімуму
на дитину до 6 років.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Львова від 16 червня 2009 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 6 червня 2011 року, позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Шевченківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
відмови провести перерахунок розміру
призначеної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 2007 рік. Зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату ОСОБА_4
щомісячної державної допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення нею трирічного віку за
період з 16 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007
року включно відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», виходячи з розміру, що
обчислюється на підставі
встановленого статтею 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Шевченківський
відділ соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4
має право на отримання недоплаченої за
період з 16 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007
року допомоги по догляду за дитиною
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції апеляційний суд встановив,
що позивач є матір'ю малолітньої
дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1, і відповідно до
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в межах прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, а частиною 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» було встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Тобто, закон, відповідно до якого
повинна бути призначена позивачеві
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, її
розмір та порядок нарахування,
визначається в залежності від статусу
позивача в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вирішуючи даний спір суди першої та
апеляційної інстанцій не встановили
належним чином статус позивача в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
вказали на різні закони (Закон України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням») відповідно до яких ОСОБА_4
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, при цьому визначили,
що таку допомогу за період з 16 жовтня 2007
року по 31 грудня 2007 року позивач
повинна отримувати у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
хоча вказаними законами було
передбачено різні розміри допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Необхідно звернути увагу, що пунктами
23, 25 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» і Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень», а пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
цього Закону - у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців». Із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію положення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року
відновили свою дію попередні редакції
статей 13, 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», які діяли до внесення до них
змін Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи суду слід взяти до уваги
викладене в цій ухвалі, всебічно, повно
й об'єктивно встановити
обставини, які підлягають доведенню в
судовому процесі відповідно до
предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Шевченківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради - задовольнити
частково.

Постанову Шевченківського районного
суду міста Львова від 16 червня 2009 року
та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 6 червня 2011 року
- скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4
до Шевченківського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та стягнення недоплаченої
грошової допомоги - направити до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.