Справа № 205/9403/13-а
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/9403/13-а
Справа № 2а/205/274/2013
Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:
судді Шавули В.С.
секретарі Давиденко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови,
зобов'язання вчинити певні дії, -
04 листопада 2013 року позивачка
звернулась до Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська із позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови,
зобов'язання вчинити певні дії.
В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що постановою Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
23.02.2011 року визнано незаконною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради щодо не
донарахування та виплати ОСОБА_2
одноразової щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік, у розмірах
передбачених ст..48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок та виплатити йому
вищевказану грошову допомогу. На
підставі вищевказаної постанови
ОСОБА_2 16.05.2012 року було видано
виконавчий лист, з яким він звернувся
до відділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби для
його виконання. За даним виконавчим
листом було відкрито виконавче
провадження, але ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер. Єдиним його спадкоємцем
та правонаступником являється
позивачка - ОСОБА_1, яка звернулась до
державного виконавця з документами
підтверджуючими її правонаступництво,
з впевненістю що ним буду вчинені дії
щодо заміни сторони виконавчого
провадження ОСОБА_2 на ОСОБА_1
Постановою державного виконавця від
26.04.2013 року позивачці було повернуто
виконавчий лист та запропоновано
звернутися до казначейської служби для
виконання постанови суду. Заміна
сторони виконавчого провадження так і
не була виконана державним виконавцем.
Звернувшись до казначейської служби,
позивачка отримала відмову у виконанні
постанови суду, так як у резолютивній
її частині зазначено спосіб виконання
як «зобов'язати» замість «стягнути»,
так як рішення виконується за умови
стягнення коштів. Тому, позивачка
звернулась до відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби для виконання постанови від
16.05.2011 року. Постановою від 28.05.2013 року
позивачці було повернуто виконавчий
документ без виконання.
На підставі викладеного позивачка
просила суд визнати дії відповідача
неправомірними; визнати протиправною
та скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Селезньова М.О. про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
26.04.2013 року, відновити виконавче
провадження, визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
належного виконання виконавчого листа
від 16.05.2012 року та зобов'язати вжити всі
необхідні заходи щодо належного
Позивачка в особі свого представника
за довіреністю - ОСОБА_4, в судове
засідання не з'явилась. Про день, час та
місце судового розгляду повідомлялась
належним чином. До суду представником
надано письмову заяву, в якій просить
справу розглядати без своєї
присутності. Позовні вимоги підтримує
та просить суд задовольнити їх у
повному обсязі (а.с.37).
Відповідач - відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області, в особі
свого представника в судове засідання
не з'явився. Про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. Про причини неявки
свого представника не повідомив.
Письмових заяв про розгляд справи за
своєї відсутності до суду не надсилав.
Вибір громадянами способу захисту
своїх прав і свобод від порушень та
протиправних посягань гарантовано ч.4
ст.55, ст.124 Конституції України,
відповідно до якої кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань
та закріплено статтями 7, 12 Загальної
декларації про права людини, ст.13
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, що згідно зі статтею 9
Конституції України є складовою
національного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Суд, з'ясувавши обставини по справі,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
В ході розгляду справи судом
встановлено, що постановою Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 лютого 2011 року визнано незаконною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради щодо не
донарахування та виплати ОСОБА_2
одноразової щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік, у розмірах
передбачених ст..48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок та виплату йому
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2010 рік у розмірах,
передбачених ст..48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.8).
На підставі вищевказаної постанови 16
травня 2012 року ОСОБА_2 було видано
виконавчий лист №2а-1233/2011 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем
після його смерті є дружина померлого -
Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області від 26 квітня
2013 року, виконавчий лист № №2а-1233/2011
виданий 16.05.2012 року було повернуто
стягувачеві як частково виконаний, для
подальшого виконання в частині виплати
нарахованої за виконавчим документом
суми до відповідного органу Державної
казначейської служби України
відповідно до закону (а.с.25-27).
Як вбачається із відомостей наданих
Головним управлінням юстиції у
Дніпропетровській області управління
державної виконавчої служби,
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради повідомило,
що добровільно виконало рішення суду в
частині здійснення перерахунку суми,
що підлягає до сплати, яка становить 5
168,00 грн., а також те, що виконання
рішення в частині проведення виплати
на даний час не можливо, так як
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених
Законом здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
фактична виплата нарахованих грошових
коштів буде невідкладно проведена
після відповідного бюджетного
фінансування (а.с.28-29).

За ст.3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Згідно ст.1 Закону України «Про
державну виконавчу службу», державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України
і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

За змістом п.3 ч.1 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи -
сторони виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва.

Так, відповідно до ч.5 ст.8 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. У разі якщо
сторона виконавчого провадження
змінила найменування (для юридичної
особи) або прізвище, власне ім'я чи по
батькові (для фізичної особи),
державний виконавець за наявності
підтверджуючих документів своєю
постановою, яка затверджується
начальником відділу, змінює назву
сторони виконавчого провадження.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд
зауважує, що дії відповідача
здійснювались відповідно до чинного
законодавства, а позивачка в свою чергу
мала можливість вчасно звернутися до
суду із заявою про заміну сторони
виконавчого провадження
правонаступником.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивачки до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови,
зобов'язання вчинити певні дії, не
підлягають задоволенню, оскільки є
безпідставними, необґрунтованими та
взагалі незаконними.

Керуючись Конституцією України,
Законами України «Про державну
виконавчу службу», «Про виконавче
провадження», «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» ст. ст. 7,
8, 11, 17, 70, 86, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови,
зобов'язання вчинити певні дії, -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд
Ленінського району м. Дніпропетровська
у порядку подання апеляційної скарги,
яка може бути подана протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано;
якщо була подана апеляційна скарга, то
постанова суду набиратиме законної
сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя
В.С.Шавула