Справа № 2а-4279/10/0770
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 р.
Справа № 9104/28934/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши у письмовому провадженнні
в м. Львові апеляційну скаргу
приватного підприємця ОСОБА_2 на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 березня
2011 року по справі за позовом приватного
підприємця ОСОБА_2 до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Закарпатській
області про визнання протиправною
відмову з видачі дозволу на викиди
забруднюючих речовин, -

В С Т А Н О
В И Л А:

15 листопада 2010 року приватний
підприємець ОСОБА_2 звернувся в
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовом до
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Закарпатській області в якому просив
визнати протиправною відмову №1672/07 від
02 вересня 2010 року відповідача, по
видачі йому дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря; зобов'язати Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в Закарпатській
області надати приватному підприємцю
ОСОБА_2 дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що у
листі за №1672/02 від 02 вересня 2010 року,
Державне управління охорони
навколишнього середовища в
Закарпатській області відмовило йому у
видачі дозволу на викиди забруднюючих
речовин у атмосферне повітря, чим
поставило під загрозу функціонування
автозаправної станції, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Дану відмову
відповідача, приватний підприємець
ОСОБА_2 вважає безпідставною, а тому
незаконною.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 березня
2011 року у задоволені адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, приватний
підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на неї, в якій просив постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову, якою в позовні
вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що суд
першої інстанції приймаючи рішення, не
в повній мірі дослідив всі докази по
справі, надані сторонами і не встановив
всі обставини у справі, які мають
суттєве значення для правильного і
законного прийняття постанови по даній
справі.

Також, апелянт по справі зазначав, що
норма Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» містить
вичерпний перелік вимог, яких
необхідно дотримуватись при отриманні
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря і законодавець
жодним чином не ставить можливість
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря в залежність від необхідності
отримати позитивний висновок
державної екологічної експертизи.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 02 серпня 2010 року
ОСОБА_2 звернувся із заявою до
Державного управління навколишнього
природного середовища в Закарпатській
області для надання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря.

02 вересня 2010 року відповідач, листом
№1672/07, відмовив позивачу у видачі
дозволу на викиди забруднюючих речовин
у атмосферне повітря, аргументуючи це
тим, що об'єкт, на який необхідний
дозвіл, а саме автозаправна станція,
немає висновку державної екологічної
експертизи, а також є негативні
результати перевірки даного об'єкту
контролюючими органами.

Згідно із ст.13 Закону України «Про
екологічну експертизу», здійснення
державної екологічної експертизи є
обов'язковим для видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Переліку
видів діяльності та об'єктів, що
становлять підвищену екологічну
небезпеку, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №554 від 27
липня 1995 року, автозаправні станції
входять до такого переліку і є
об'єктами, що становлять підвищену
екологічну небезпеку.

Згідно із ч.2 ст.26 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» - проведення екологічної
експертизи є обов'язковим у процесі
законотворчої, інвестиційної,
управлінської, господарської та іншої
діяльності, що впливає на стан
навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 п. «д» ст.27 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» - екологічній
експертизі підлягають матеріали,
речовини, продукція, господарські
рішення, системи й об'єкти,
впровадження або реалізація яких може
призвести до порушення норм
екологічної безпеки та негативного
впливу на навколишнє природне
середовище.

Згідно із ч.3 ст.29 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» реалізація програм,
проектів і рішень без позитивного
висновку державної екологічної
експертизи забороняється.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
охорону атмосферного повітря" для
визначення безпеки для здоров'я людини
та екологічної безпеки під час
проектування, розміщення, будівництва
нових і реконструкції діючих
підприємств та інших об'єктів
проводиться державна екологічна і
санітарно-гігієнічна експертизи у
порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" передбачено,
що виключно законами, які регулюють
відносини, пов'язані з одержанням
документів дозвільного характеру,
встановлюються вичерпний перелік
підстав для відмови у видачі,
переоформленні, видачі дубліката,
анулюванні документа дозвільного
характеру.

Згідно із статтею 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку повністю відмовляючи в
задоволенні адміністративного позову,
так як відповідачем правомірно було
відмовлено позивачу в наданні дозволу
на викиди забруднюючих речовин, тому що
у позивача не було висновку державної
екологічної експертизи на об'єкт, щодо
якого були встановлені порушення
дотримання вимог природоохоронного
законодавства.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст.
199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС
України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 березня
2011 року у справі № 2а-4279/10/0770 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копії особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.М. Багрій

Суддя
Д.М. Старунський