Справа № 820/11994/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р.Справа № 820/11994/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання
Лаптій О.Ю.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Биковченко
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р.
по справі № 820/11994/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Міністерства Внутрішніх Справ України
в Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області ,в якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області від 07.11.2013 року №994 «Про
покарання старшого оперуповноваженого
в ОВС відділу УДСБЕЗ ГУМВС України в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_1».

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014 року
у задоволенні зазначеного
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні судом
обставин, що мають значення для справи,
з обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції позивач підтримав
апеляційну скаргу, просив задовольнити
її, посилаючись на доводи та
обґрунтування, викладені в апеляційній
скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник відповідача,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції, просив залишити його без
змін, а апеляційну скаргу позивача - без
задоволення.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1, майор міліції,
проходить службу в органах внутрішніх
справ на посаді старшого
оперуповноваженого в органах
внутрішніх справ Управління державної
служби по боротьбі з економічною
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області.

09 жовтня 2013 року до ГУМВС України в
Харківській області надійшло
доручення керівництва МВС України про
забезпечення розгляду звернення
народного депутата Немілостівого В.О.

За дорученням МВС України 31.10.2013 року
наказом начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
№970 за службовою телеграмою МВС
України від 30.10.2013 №НР2250, призначено
службове розслідування за фактами,
викладеними у службовій телеграмі МВС
України, а саме за фактом невнесення
працівниками ГУМВС України в
Харківській області відомостей до
ЄРДР, викладених в депутатському
зверненні Немілостівого В.О.

07 листопада 2013 року за результатами
проведеного службового розслідування
складено висновок службового
розслідування, яким підтверджено факти
викладені у службовій телеграмі МВС
України. Висновок службового
розслідування затверджено заступником
начальника полковником міліції
Свєточевим М.Т. Відповідно до висновку
видано оскаржуваний наказ №994 «Про
покарання старшого оперуповноваженого
в ОВС відділу УДСБЕЗ ГУМВС України в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_1»

Позивач не погодившись із вказаним
наказом оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
дії відповідача пов'язані з винесенням
оскаржуваного наказу повністю
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства, вчинені у межах
повноважень та у спосіб, що встановлені
законами України, з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як свідчать письмові докази, 09.10.2013 року
до ГУМВС України в Харківській області
надійшло доручення керівництва МВС
України про забезпечення розгляду
звернення народного депутата
Немілостівого В.О.

Розгляд звернення, згідно резолюції
т.в.о. начальника ГУМВС полковника
міліції Фоменка М.І. від 09.10.2013 року,
доручено начальнику УДСБЕЗ ГУМВС
України в Харківській області
підполковнику міліції Плащенкову С.О.,
який в свою чергу за резолюцією розгляд
звернення доручив ОСОБА_1 (а.с. 39).

Цього ж дня на ім'я т.в.о. начальника
ГУМВС полковника міліції Фоменка М.І.
за підписом заступника начальника
УДСБЕЗ підполковника міліції
Гайворонського А.В. (виконавець -
ОСОБА_1) надійшов рапорт з проханням
продовжити термін розгляду звернення
народного депутата до 01.11.2013 року (а.с.
38).

Також, 09.10.2013 року за вих. №44/Н-723 на ім'я
начальника ДДСБЕЗ МВС України
генерал-майора міліції Міщенка С.Г.
направлено інформацію про розгляд
депутатського звернення Немілостівого
В.О. та зазначено, що звернення
відповідно до вимог наказу МВС №1050 та
ст. 216 КПК України направлено за
належністю до територіального органу
внутрішніх справ для вирішення питання
про відкриття кримінального
провадження (виконавець - ОСОБА_1) (а.с.
46).

Суд критично відноситься до доводів
позивача про те, що отримане ним на
виконання звернення народного
депутата не містить повідомлення про
злочин, а також про те, що фактично
зазначене звернення отримано на
виконання 10.09.2013 року, оскільки вони
спростовуються вищезазначеними
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи.

11 жовтня 2013 року звернення народного
депутата позивачем направлено до
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області за належністю
листом від 10.10.2013 року за №44/Н-723 за
підписом заступника начальника
УДСБЕЗ підполковника міліції
Гайворонського А.В. (а.с. 40), де і було
зареєстровано в єдиному обліку за №9506,
що також підтверджується витягом з
єдиного обліку (а.с. 37).

Таким чином, отримавши 09.10.2013 року до
виконання звернення народного
депутата та проінформувавши цього ж
дня начальника ДДСБЕЗ МВС України
генерал-майора міліції Міщенка С.Г. про
направлення депутатського звернення
за належністю до територіального
органу внутрішніх справ, фактично
ОСОБА_1 направив зазначене звернення до
територіального органу за належністю
тільки 11.10.2013 року.

Слід зауважити, що відповідно до п. 3.9
Інструкції про порядок ведення єдиного
обліку в органах і підрозділах
внутрішніх справ України заяв і
повідомлень про вчинені кримінальні
правопорушення та інші події,
затвердженої наказом МВС України від
19.11.2012 №1050, прийнявши депутатське
звернення до виконання позивач повинен
забезпечити контроль за внесенням
відповідних відомостей до журналу ЄО у
відповідному територіальному органі
внутрішніх справ з дотриманням вимог
негайності реєстрації заяв і
повідомлень про вчинені кримінальні
правопорушення та інші події.

Отже, обов'язок щодо забезпечення
контролю за внесенням відповідних
відомостей до журналу ЄО у
відповідному територіальному органі
внутрішніх справ покладено в даному
випадку на позивача

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів вважає правомірним висновок
суду першої інстанції про порушення
позивачем службової дисципліни, що
потягло несвоєчасну реєстрацію в
єдиному обліку депутатського
звернення народного депутата України
та призвело до порушень вимог п. 2.1
Інструкції №1050.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначаються Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV (далі -
Дисциплінарний статут).

За правилами ст. 12 Дисциплінарного
статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту
передбачений порядок накладення
дисциплінарних стягнень, відповідно до
якого начальник призначає службове
розслідування з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу. Перед
накладенням дисциплінарного стягнення
начальник або особа, яка проводить
службове розслідування, повинні
зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення. Про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо. У разі притягнення
до дисциплінарної відповідальності
осіб рядового і начальницького складу,
які мають дисциплінарне стягнення і
знову допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Колегія суддів зазначає, що при
вирішенні питання про притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності ГУМВС України в
Харківській області застосовувались
норми Інструкції про порядок
проведення службового розслідування в
органах внутрішніх справ України,
затвердженої наказом МВС України від
12.03.2013 року №230.

Вказаною Інструкцією №230 визначено
порядок проведення службового
розслідування стосовно особи (осіб)
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ у разі
надходження до органів та підрозділів
внутрішніх справ України, навчальних
закладів та науково-дослідних установ
системи Міністерства внутрішніх справ
України відомостей про вчинення нею
(ними) дій, які порушують права і
свободи громадян, службову дисципліну,
оформлення результатів службового
розслідування та прийняття за ними
рішення, а також компетенцію
структурних підрозділів та посадових
осіб органів внутрішніх справ України
(далі - ОВС) при його проведенні.

Відповідно до п. 2.1 вказаної Інструкції
підставами для проведення службового
розслідування є порушення особами
рядового і начальницького складу
службової дисципліни, у тому числі
скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами рядового і начальницького
складу діянь, які порушують права і
свободи громадян, службову дисципліну,
інші події, пов'язані із загибеллю
(смертю) осіб рядового і
начальницького складу чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб
рядового і начальницького складу і
можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п. 3.1 вказаної Інструкції
начальники ГУМВС, УМВС мають право
призначати службові розслідування
стосовно осіб рядового і
начальницького складу тих органів чи
підрозділів внутрішніх справ,
діяльність яких вони координують або
контролюють.

Так, відповідно до наказу ГУМВС України
в Харківській області від 16.08.2013 року
№512 «Про внесення змін до наказу ГУМВС
від 25.04.2013 року №142» внесено зміни до
додатку наказу ГУМВС «Про затвердження
функціональних обов'язків заступника
начальника ГУМВС України в Харківській
області Свєточева М.Т.» та визначено, що
він, за дорученням начальника ГУМВС
координує та контролює діяльність
управління державної служби боротьби з
економічною злочинністю.

Як вбачається з матеріалів службового
розслідування, за дорученням МВС
України 31.10.2013 року наказом начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області №970 за службовою телеграмою
МВС України від 30.10.2013 №НР2250,
призначено службове розслідування за
фактами, викладеними у службовій
телеграмі МВС України, а саме за фактом
невнесення працівниками ГУМВС України
в Харківській області відомостей до
ЄРДР, викладених в депутатському
зверненні Немілостівого В.О.

07.11.2013 року за результатами проведеного
службового розслідування складено
висновок службового розслідування,
яким підтверджено факти викладені у
службовій телеграмі МВС України.
Висновок службового розслідування
затверджено заступником начальника
полковником міліції Свєточевим М.Т.
Відповідно до висновку видано
оскаржуваний наказ №994 «Про покарання
старшого оперуповноваженого в ОВС
відділу УДСБЕЗ ГУМВС України в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_1», з урахуванням того, що на
момент видання наказу позивач мав
діюче дисциплінарне стягнення
(зауваження).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав письмові пояснення по
суті скоєного дисциплінарного
проступку, що підтверджує його
обізнаність про проведення відносно
нього службового розслідування з
питань несвоєчасності реєстрації в
єдиному обліку звернення.

Таким чином, сукупністю доказів,
зібраних під час службового
розслідування відповідачем чітко
визначено, за яке саме порушення
службової дисципліни позивач підлягає
притягненню до дисциплінарної
відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для визнання протиправним та
скасування наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
від 07.11.2013 року №994 «Про покарання
старшого оперуповноваженого в ОВС
відділу УДСБЕЗ ГУМВС України в
Харківській області майора міліції
ОСОБА_1».

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р. по
справі № 820/11994/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.

Повний текст ухвали виготовлений
17.03.2014 р.