Справа № 826/16322/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» до
Київської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 01.02.2013 року між ТОВ з
іноземними інвестиціями «Цеппелін
Україна ТОВ» (покупець) та Компанією
«Zeppelin International AG» (продавець, Швейцарія)
був укладений Договір купівлі-продажу
обладнання №ZIAG-ZUK-2013. Відповідно до
умов цього Договору продавець
зобов'язується продавати та
поставляти, а покупець приймати та
оплачувати екскаватори, бульдозери,
грейдери та іншу техніку и частини до
неї згідно кількості та цін, зазначених
в інвойсах, які є додатком до цього
договору.

Для реалізації умов вказаного Договору
купівлі-продажу у серпні 2013 року
позивачем було заявлено для митного
оформлення: двигун внутрішнього
згорання поршневий з компресійним
запалюванням, дизельний промисловий
двигун CAТERPILLAR, за митною декларацією
№125130000/2013/564631 від 09.08.13 року.

Позивачем Митна вартість визначена за
1-м методом (за ціною угоди) такого
визначення. Товар поставлявся на
умовах СІР м. Київ, у зв'язку з чим
додаткові транспортні витрати, витрати
на страхування відсутні.

Проте, митним органом було прийнято
рішення про коригування митної
вартості від 09.08.2013 року №125000004/2013/110964/2
відповідно до якого митна вартість
товару склала 36326,48 доларів США та
надана декларанту картка відмови в
прийнятті митної декларації від 09.08.2013
року №125130000/2013/00721.

Вважаючи такі дії протиправними та
такими, що порушують законні права
позивача, останній звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товару.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що митна вартість імпортованих
товарів не могла бути визначена за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки Митницею, під
час здійснення контролю наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей, використаних при
обчисленні митної вартості, було
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості, не містять всіх даних
відповідно до обраного методу
визначення митної вартості та містили
розбіжності.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вже було зазначено, митним органом
було прийнято рішення про коригування
митної вартості від 09.08.2013 року
№125000004/2013/110964/2 відповідно до якого
митна вартість товару склала 36326,48
доларів США та надана декларанту
картка відмови в прийнятті митної
декларації від 09.08.2013р. №125130000/2013/00721.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів, на
думку митного органу, метод за ціною
договору не застосовується тому, що
декларантом не подано додаткові
документи для підтвердження митної
вартості. Методи за ціною договору щодо
ідентичних товарів та за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів не застосовуються у зв'язку з
невиконанням вимог ст.59-60 МКУ ; методи
згідно зі статтями Митного кодексу
України 62 та 63 не застосовуються у
зв'язку з відсутньою інформацією щодо
ціни складових для визначення за
даними методами. Резервний метод був
використаний з урахуванням інформації,
наявної в митному органі (МД від 14.08.12
року №125110007/2012/375206).

Так, засади організації та здійснення
митної справи в Україні, регулює
економічні, організаційні, правові,
кадрові та соціальні аспекти
діяльності митної служби України
визначаються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 259 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Приписи ст. 260 МК України визначають, що
митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.

Порядок та методи визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та умови
їх застосування встановлюються цим
Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 261 МК відомості про митну
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
використовуються для нарахування
податків і зборів (обов'язкових
платежів), ведення митної статистики, а
також у відповідних випадках для
розрахунків у разі застосування
штрафів, інших санкцій та стягнень,
встановлених законами України.

Статтею 262 МК України передбачено, що
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості. Порядок на
умови декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 264 МК України
заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 266 МК України визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, здійснюється
за такими методами: 1) за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; 3) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; 4) на основі віднімання
вартості; 5) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); 6)
резервного.

При цьому, основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)(ч. 2 ст.
266 МК України).

Однак, у разі неможливості визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, відповідно до
вимог ст.ст. 268 і 269 цього Кодексу за
основу може братися або ціна, за якою
оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю відповідно до вимог ст.. 271, або
обчислена відповідно до вимог ст.. 272
цього Кодексу вартість товарів. При
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, установлених ст. 273 цього Кодексу
(ч.ч. 4-7 ст. 266 МК України).

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У разі виникнення потреби в уточненні
заявленої митної вартості товарів або
в разі незгоди декларанта з митною
вартістю, визначеною митним органом,
декларант має право звернутися до
митного органу з проханням випустити
товари, що декларуються, у вільний обіг
під гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною митним органом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем подано заяву №05.09-13 від 05.09.2013
року, до якої були надані додаткові
документи: Облікова картка суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності №
100/2012/0000965 від 05.10.2012 року;
Зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу № ZIAG-ZUK-2013 від 01.02.2013
року; Договір консигнації № 09-CONSIGN-ZUK-ZIAG
від 12.01.2013 року; ВМД ІМ-74 № 125130000/2013/230820
від 05.08.2013 року; ВМД ІМ-40 № 125130000/2013/564689
від 09.08.2013 року; Міжнародна
товарно-транспортна накладна CMR № 2507
від 31.07.2013року; Рішення про коригування
митної вартості № 125000004/2013/110964/2 від
09.08.2013 року; Інвойс № 204755/514 від 06.08.2013
року; Звіт № 192 від 23.08.2013 року про
оцінку товару; Декларація митної
вартості до ВМД ІМ-40 № 125130000/2013/564631 від
09.08.2013 року; Копія листа «Цеппелін
Інтернешил АГ» від 15.05.2013 року про
відсутність у виробника техніки
прайс-листів; Договір купівлі-продажу
обладнання № SP014/13 від 12.02.2013 року;
Видаткова накладна № KVRN0007947 від 15.08.2013
року; Проміжний інвойс між
нерезидентами № 36GE609608 від 19.06.2013 року;
Картка відмови № 125130000/2013/00721 від 09.08.2013
року; Виписки з банку по рахунку № 147/1
від 08.08.2013 року, № 043/1 від 05.03.2013.

Проте, надані позивачем документи в
якості додаткових, не стали підставою
для підтвердження заявленої митної
вартості товару, оскільки надані не в
повному обсязі. Декларантом не подано:
прайс-лист виробника; договір з третіми
особами, пов'язаний з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; довідкову інформацію
щодо вартості у країні-експортері
ідентичних та подібних/аналогічних
товарів.

Крім того, митним органом встановлено,
що подані додаткові документи містили
розбіжності, а саме в наданому
рахунку-фактурі від Caterpillar Швейцарія
від 19.06.2013 №91733481, а виробник Caterpillar Inc.
США. Та наявна знижка в розмірі 30% та 12.5%,
яка жодним документом не обумовлена.
Даний рахунок не містить жодних
печаток та підписів сторін.

Оскільки позивачем у встановленому
порядку не підтверджено заявлену ним
митну вартість товару, як того вимагає
законодавство, а саме декларантом не
надано в повному обсязі додаткові
документи, які б підтвердили заявлену
митну вартість товарів, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про правомірність прийнятого
відповідачем рішення про коригування
митної вартості від 09.08.2013 року
№125000004/2013/110964/2.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Цеппелін
Україна ТОВ» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.