Справа № 809/495/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.
Справа № 809/495/14

м. Івано-Франківськ

Колегія Івано-Франківського
окружного адміністративного суду у
складі:

Головуючого - судді Мигалюка Ю.В.,

суддів: Остап'юка С.В.,

Могили А.Б.,

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача: Крицького Р.Г.,

представника відповідача: Гавадзина
М.В.,

представника третьої особи: не
з'явився,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«М-Трейд» до Міністерства доходів і
зборів України, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Гусятинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
дій протиправними -

ВСТАНОВИЛА:

10.02.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«М-Трейд» (дальше - ТзОВ «Торговий дім
«М-Трейд») звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Міністерства доходів і зборів України,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Гусятинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області (дальше -
Гусятинська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області) про визнання
дій протиправними, а саме: щодо
неприйняття податкових накладних та
розрахунків коригування кількісних і
вартісних показників до податкових
накладних для реєстрації в Єдиному
державному Реєстрі податкових
накладних за період 2013 року та визнання
таких зареєстрованими в реєстрі
податкових накладних.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
суду пояснив, що відповідач
протиправно відмовив у проведенні
реєстрації податкових накладних та
розрахунків коригування до них з
підстав виявлення такої помилки, як
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів /послуг, вказане у
документі не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Зазначив, що такої підстави для
неприйняття податкових накладних не
існує. Вважає дії відповідача
неправомірними. Просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечив, суду пояснив, що відповідач
правомірно діяв, відмовивши позивачу у
прийнятті податкових накладних з
підстав виявлення помилок. Позивачу
слід було вжити заходів щодо
підтвердження своїх відомостей в
Єдиному державному реєстрі юридичних
та фізичних осіб - підприємців шляхом
подання реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу. Пояснив, що згідно із п.п. 10.1.6 п.
10.1 Порядку обліку платників податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року
до взяття на облік платника податків в
органі ДПС за новим місцезнаходженням
він сплачує податки, збори, подає
податкові декларації (звіти,
розрахунки) та виконує інші
зобов'язання платника податків за
попереднім місцезнаходженням (місцем
проживання). Просив у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Гусятинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області у судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, хоча належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши докази суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач - ТзОВ «Торговий дім
«М-Трейд» зареєстроване 13.08.2008 року як
юридична особа, місцезнаходження якої -
м. Городенка, Івано-Франківська
область, перебуває на обліку як платник
податків у Гусятинській ОДПІ ГУ
Міндоходів у Тернопільській області.

Відповідно до свідоцтва № 200040481 (НБ №
119976) позивач є платником податку на
додану вартість з 02.09.2008 року (а.с. 29-46).

01.07.2011 року між позивачем та
Гусятинською ОДПІ було укладено
договір про визнання електронних
документів, предметом якого є визнання
податкових документів (податкової
звітності, реєстрів отриманих та
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до податкового
органу засобами телекомунікаційного
зв'язку або на електронних носіях, як
оригіналу.

Позивачем під час реєстрації
податкових накладних та розрахунків
коригування кількісних та вартісних
показників до податкових накладних, у
яких сума податку на додану вартість
становить понад 10 000 грн. в Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних у період з 08.07.2013 року по
30.09.2013 року отримано квитанцію № 1 з
шлюзу прийому звітності Державної
податкової служби України,
правонаступником якої є Міністерство
доходів і зборів України, згідно якої
зазначено: «документ не прийнято»,
виявлено помилку: «місцезнаходження
юридичної особи продавця
товарів/послуг, вказане у документі не
відповідає інформації Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» (а.с. 23).

Спірні правовідносини, що виникли
між сторонами у сфері справляння
податків і зборів врегульовані
Податковим кодексом України.

Податкове законодавство визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Пунктом 11 розділу XX «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України визначено, що з 01.01.2012 року
запроваджено реєстрацію податкових
накладних платниками податку на додану
вартість - продавцями в Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних для платників цього податку,
у яких сума податку на додану вартість
в одній податковій накладній становить
понад 10 000 грн.

Згідно із п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Положеннями п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України
встановлено, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з
постачання товарів/послуг платник
податку - продавець товарів/послуг
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну та зареєструвати її в Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних.

Підтвердженням продавцю про
прийняття його податкової накладної
та/або розрахунку коригування до
Єдиного державного реєстру податкових
накладних є квитанція в електронному
вигляді у текстовому форматі, яка
надсилається протягом операційного
дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Механізм внесення відомостей, що
містяться у податковій накладній
та/або розрахунку коригування
кількісних і вартісних показників до
неї, до Єдиного державного реєстру
податкових накладних платників
податку на додану вартість - продавців
товарів (послуг), звіряння даних, що
містяться у виданих платникам такого
податку - покупцям товарів (послуг)
податковій накладній та розрахунку
коригування з відомостями, які
містяться у Реєстрі встановлено
Порядком ведення Єдиного державного
реєстру податкових накладних,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року.

Причиною відмови у прийнятті
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації є: наявність
помилок; відсутність в Реєстрі
відомостей, що містяться у податковій
накладній, яка коригується; факт
реєстрації податкової накладної та/або
розрахунку коригування з такими ж
реквізитами (п. 9 Порядку).

Імперативний характер наведених норм
означає, що податковий орган не вправі
відмовити в реєстрації належним чином
оформленої податкової накладної в
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання умов договорів, укладених з
контрагентами, виписано наступні
податкові накладні та розрахунки
коригування кількісних та вартісних
показників до них: від 08.07.2013 року №1,
від 26.07.2013 року №2, від 29.07.2013 року №3-№7,
№42-№49, від 30.07.2013 року №50, від 31.07.2013
року №101, №124, №94, №64, №127, №129, №130, №152,
№132, №74, №122, №123, №125, №95, №53-№58, №133,
№60, №52, №67, №68, №70-№73, №75-№93; №97-№100,
№102-№105, №107-№121, №61-№63, №65, №51, №66, №59,
№69, №96, №106, №126, №128, №131, №138, №139,
№140-№142, №135, №134, №144, №143, №136, №145-№149,
№137, від 15.08.2013 року №1, від 21.08.2013 року
№2, №3, від 22.08.2013 року №4, від 23.08.2013 року
№5, від 29.08.2013 року №53, №27, №52, №6, №7, №8,
№9, №11-№16, №18-№20, №21, №29, №32, №35, №39,
№43, №44, №58, №40, №55-№57, №28, №26, №30,
№23-№25, №45, №46, №48, №49, №51, №42, №41, №22,
№17, №54, №31, №33, №34, №36, №37, №38, №47, №50,
№10, від 30.08.2013 року №63, №67, №73, №77, №105,
№61, №92, №131, №62, №129, №130, №64-№66, №68-№72,
№74-№76, №78, №79, №103, №104, №106-№122; №80-№91,
№93-№99, №101, №102, №123-№128, №59, №60, №100, від
25.09.2013 року №113,від 26.09.2013 року №1-№3, від
27.09.2013 року №53-№56, №5-№7, №9, №50, №52, №16,
№21, №28, №37, №8, №10-№15, №17-№20, №22-№27,
№29-№36, №38-№49, №51, №55, №57, №4, від 30.09.2013
року №58-№112, розрахунків від 29.07.2013 року
№1-№4,від 31.07.2013 року №5, №6, №8, №10, від
29.08.2013 року №1-№6, від 30 08.2013 року №7, від
27.09.2013 року №1, №2, від 30.09.2013 року №3, №4,
від 25.09.2013 року №5 коригування
кількісних і вартісних показників до
податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, для
здійснення реєстрації в Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних наведені накладні,
розрахунки коригування кількісних і
вартісних показників до податкових
накладних направлено позивачем до
Державної податкової служби (липень) та
Міністерства доходів і зборів України
(серпень, вересень), які згідно
квитанцій № 1 не прийнято внаслідок
виявлення помилки «місцезнаходження
юридичної особи продавця
товарів/послуг, вказане у документі не
відповідає інформації Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців».

В графі «місцезнаходження (податкова
адреса) продавця» було вказано - « 78100,
Івано-Франківська область,
Городенківський район, м. Городенка,
вул. Винниченка, 92».

Платник податку, згідно із п. 201.1
ст. 201 Податкового кодексу України
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, в якій
зазначається, зокрема, такий
обов'язковий реквізит як
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку.

Податковою адресою юридичної
особи (відокремленого підрозділу
юридичної особи), відповідно до п. 45.2 ст.
45 Податкового кодексу України, є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Значення такої ознаки
індивідуалізації юридичної особи як
«місцезнаходження», полягає в тому, що
держава в особі суб'єктів владних
повноважень забезпечує здійснення
функцій контролю за виконанням
імперативних приписів у сфері
господарської діяльності, також щодо
місцезнаходження відповідної
юридичної особи.

Згідно із ч. 4, 2 ст. 17 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» № 755-ІV від
15.05.2003 року в Єдиному державному
реєстрі містяться, зокрема, відомості
щодо місцезнаходження юридичної особи.

Також наведений законодавчий акт в
обов'язковому порядку зобов'язує
юридичних осіб у встановленому порядку
надавати до державного реєстратора
відомості щодо зміни місцезнаходження
з метою внесення цих змін до відомостей
про юридичну особу, які містяться в
Єдиному державному реєстрі.

У відповідності до витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців: серія АБ №
881040 станом на 19.07.2013 року, серія АВ № 546151
станом на 06.08.2013 року, серія АВ № 550249
станом на 08.10.2013 року місцезнаходження
позивача значиться - 78100,
Івано-Франківська область,
Городенківський район, м. Городенка.
вул. Винниченка, 92 (а.с. 29-46).

Тобто, місцезнаходження позивача
відповідало даним довідки про взяття
на облік платника податків форми №
4-ОПП та свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
фактичному місцю знаходження та
відомостям, вказаних у вищезазначених
податкових накладних.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 755-ІV
якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін. Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, є недостовірними і
були внесені до нього, то третя особа
може посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

Таким чином, суд приходить до висновку
що оскільки податкові накладні містять
всі необхідні реквізити, у тому числі і
адресу місцезнаходження юридичної
особи, то дії відповідача щодо
неприйняття останніх до реєстрації в
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних є неправомірними.

Твердження представника відповідача
в судовому засіданні є не
обґрунтованими та не спростовують
доводів представника позивача.

Що стосується вимоги позивача -
визнати податкові накладні та
розрахунки коригування кількісних і
вартісних показників до них
зареєстрованими в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних, суд
вважає як таку що задоволенню не
підлягає.

Нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено що при вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; стягнення з відповідача
коштів; тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян; примусовий
розпуск (ліквідацію) об'єднання
громадян; примусове видворення
іноземця чи особи без громадянства за
межі України; визнання наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин позов підлягає
частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86,
158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо неприйняття податкових накладних:
від 08.07.2013 року №1, від 26.07.2013 року №2, від
29.07.2013 року №3-№7, №42-№49, від 30.07.2013 року
№50, від 31.07.2013 року №101, №124, №94, №64, №127,
№129, №130, №152, №132, №74, №122, №123, №125, №95,
№53-№58, №133, №60, №52, №67, №68, №70-№73,
№75-№93; №97-№100, №102-№105, №107- №121, №61-№63,
№65, №51, №66, №59, №69, №96, №106, №126, №128,
№131, №138, №139, №140-№142, №135, №134, №144, №143,
№136, №145-№149, №137, від 15.08.2013 року №1, від
21.08.2013 року №2, №3, від 22.08.2013 року №4, від
23.08.2013 року №5, від 29.08.2013 року №53, №27,
№52, №6, №7, №8, №9, №11-№16, №18-№20, №21, №29,
№32, №35, №39, №43, №44, №58, №40, №55-№57, №28,
№26, №30, №23-№25, №45, №46, №48, №49, №51, №42,
№41, №22, №17, №54, №31, №33, №34, №36, №37, №38,
№47, №50, №10, від 30.08.2013 року №63, №67, №73,
№77, №105, №61, №92, №131, №62, №129, №130, №64-№66,
№68-№72, №74-№76, №78, №79, №103, №104, №106-№122;
№80-№91, №93-№99, №101, №102, №123-№128, №59, №60,
№100, від 25.09.2013 року №113, від 26.09.2013 року
№1-№3, від 27.09.2013 року №53-№56, №5-№7, №9,
№50, №52, №16, №21, №28, №37, №8, №10-№15,
№17-№20, №22-№27, №29-№36, №38-№49, №51, №55, №57,
№4, від 30.09.2013 року №58-№112, розрахунків
від 29.07.2013 року №1-№4, від 31.07.2013 року №5,
№6, №8, №10, від 29.08.2013 року №1-№6, від 30
08.2013 року №7, від 27.09.2013 року №1, №2, від
30.09.2013 року №3, №4, від 25.09.2013 року №5
коригування кількісних і вартісних
показників до податкових накладних для
реєстрації в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«М-Трейд» сплачений згідно платіжного
доручення № 1002369 від 06.02.2014 року судовий
збір в розмірі 36,54 грн. (тридцять шість
гривень 54 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
24.03.2014 року.

Головуючий суддя
Мигалюк Ю.В.

суддя
Остап'юк С.В.

суддя
Могила А.Б.