Справа № 804/2119/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р. Справа № 804/2119/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у
складіголовуючого судді - Коренева
А.О.,розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщення Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за
позовомНікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
в розмірі 439, 28 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Нікопольська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, звернувся до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргув розмірі 439,28 грн. На
обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що спірна сума
податкового боргу виникла у зв'язку з
несплатою відповідачем грошових
зобов'язань з єдиного податку за період
січень-листопад 2013 р. в розмірі 439,28 грн.,
в тому числі пеня в розмірі 7,04 грн. В
судове засідання представник позивача
не прибув, направив до суду клопотання
про розгляд справи без участі
представника позивача (а.с.23).

Відповідач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, в судове засідання не прибув,
причини неприбуття не повідомив,
клопотання про перенесення розгляду
справи до суду надав. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, до суду повернуто
поштове відправлення із повісткою,
направлене на адресу відповідача,
зазначену в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, через "закінчення терміну
зберігання". Відповідно до ст.35 КАС
України в разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Причини неявку
суду не повідомленні, клопотання про
перенесення розгляду справи або
заперечення проти позову до суду
відповідачем не надані.

З огляду на викладене, враховуючи, що
матеріали справи містять докази, які в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, а також зважаючи на
приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
документами, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
суд при винесенні постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач
пройшов передбачену чинним
законодавством процедуру державної
реєстрації, набув правового статусу
фізичної особи - підприємця, як платник
податків, зборів (обов'язкових
платежів) перебуває на обліку у
позивача, реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
відповідача - НОМЕР_1. Як вбачається з
матеріалів справи, зокрема заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування, відповідач обрав
спрощену систему оподаткування з 2011р.,
зі сплатою єдиного податку, щомісячний
розмір платежу якого дорівнює 100 грн.

За даними облікової картки платника
податків єдиний податок за період з
січня по листопад 2013 р. сплачений
відповідачем частково (67,76 грн.), сума в
розмірі 432,24 грн. не сплачена останнім.
Крім того, за несвоєчасну сплату
відповідачем грошового зобов'язання з
єдиного податку в 2011 р. відповідачу
нарахована пеня в розмірі 7,04 грн.

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
відповідно до п. 295.1. ст. 295 ПКУ платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
держави податкової служби на підставі
заяви такого платника єдиного податку
(п. 295.2. ст. 295 ПКУ). Положеннями п.300.1 ст.300
ПКУ визначено, що платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Згідно з пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. За
приписами пп. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПК України
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання - є податковим
боргом.

З огляду на викладене, враховуючи дані
облікової картки платника податків
відповідача (а.с.25-26) несплачена
відповідачем сума грошового
зобов'язання з єдиного податку та пені
в розмірі 439,28 грн. набула статусу
податкового боргу. Згідно з п.10.1 ст. 10
ПКУ єдиний податок належить до
місцевих податків, своєчасна сплата
яких, відповідно до Конституції
України (ст.67) та положень Податкового
кодексу України (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16), є
обов'язком платника податків.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ).
Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем на адресу відповідача
направлена податкова вимога від 28.04.11
№90 на суму 129,73 грн. (а.с.12)

Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що
орган стягнення, яким згідно з пп. 20.1.28
п.20.1 ст.20 ПКУ є орган державної
податкової служби, звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази сплати відповідачем
спірної суми податкового боргу, а судом
самостійно на виконання вимог ст.11 КАС
України не виявлено ознак існування
таких доказів, суд доходить висновку,
що вимога позивача про стягнення з
відповідача суми заборгованості по
сплаті єдиного податку в розмірі 439,28
грн. підлягає задоволенню, адже
доведена матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 122, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
користь місцевого бюджету податковий
борг зєдиного податку в розмірі439 грн.
(чотириста тридцять дев'ять гривень) 28
коп.

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя А.О. Коренев