Справа № 2а-4660/10/2270
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014р.
Справа № 9104/32071/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дунаївці
Хмельницької області

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010р. у
справі №2а-4660/10/2270/5

за поданням Державної податкової
інспекції у Дунаєвецькому районі
Хмельницької області, м.Дунаївці
Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Дунаївці Хмельницької області

про продовження терміну застосування
адміністративного арешту активів до 8760
годин, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2010р. Державна податкова інспекція у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області звернулась до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
поданням про продовження терміну
застосування адміністративного арешту
активів фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, просила продовжити повний
адміністративний арешт активів
приватного підприємця ОСОБА_1, код
ЄДРПОУ НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на строк до 8760
годин.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010р. у
справі №2а-4660/10/2270/5 подання Державної
податкової інспекції у Дунаєвецькому
районі Хмельницької області
задоволено частково, продовжено строк
застосування адміністративного арешту
активів, які належать фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 терміном на 30
діб з часу проголошення рішення судом;
у задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач:
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, який
у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану постанову. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовано тим,
що зі змісту позовної заяви вбачається,
що позивач нічим не обґрунтував
наявність достатніх підстав вважати,
що звільнення активів з-під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненням або
знищенням.

27.02.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшло клопотання, у якому останній
апеляційну скаргу підтримав у повному
обсязі та просив розгляд справи
проводити за його відсутності.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення:
31.01.2014р. - фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 та Державній податковій
інспекції у Дунаєвецькому районі
Хмельницької області, тому колегія
суддів, керуючись вимогами ст.197 КАС
України, вважає можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що відповідно до плану проведення
комплексних документальних перевірок
суб'єктів підприємницької діяльності
фізичних осіб на 1 квартал 2010р.
Державною податковою інспекцією у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області було видано направлення №206
від 25.03.2010р. на проведення виїзної
планової документальної перевірки
приватного підприємця ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2008р. по
31.12.2009р. за місцем фактичного
знаходження суб'єкта господарювання
(код ЄДРПОУ НОМЕР_1 за юридичною
адресою: АДРЕСА_1).

У судовому засіданні першої інстанції
встановлено, проти чого не заперечував
відповідач та його представник, що до
перевірки працівників податкової не
було допущено, так як відповідно до
положень Закону України від 15.12.2009р.
№1759-VІ "Про внесення змін до деяких
законів України щодо спрощення умов
ведення бізнесу в Україні", яким
встановлено до 01.01.2011р. мораторій,
зокрема: на здійснення заходів
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами щодо суб'єктів
малого підприємництва, крім: -
проведення перевірок суб'єктів малого
підприємництва, господарська
діяльність яких віднесена до високого
ступеня ризику, критерії визначення
якого затверджено Кабінетом Міністрів
України відповідно до вимог Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності"; - проведення
органами державної податкової служби
планових та позапланових виїзних
перевірок (крім перевірок, які
проводяться згідно з пунктами 4 і 8
частини шостої статті 11-1 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні").

29.06.2010р. начальником Державної
податкової інспекції у Дунаєвецькому
районі Хмельницької області винесено
рішення №1 про застосування повного
адміністративного арешту активів у
відповідності до пп.9.1.2. п.9.1., п.п.9.3.1.,
9.3.3. п.9.3. ст.9 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1, який при наявності законних
підстав для проведення перевірки не
допустив до її проведення та не надав
бухгалтерські документи для перевірки.

Частково задоволюючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
подання про продовження терміну
застосування адміністративного арешту
активів є обґрунтованим та є достатні
підстави вважати, що звільнення
активів з-під адміністративного арешту
може загрожувати їх зникненням або
знищенням. З такими висновками суду
першої інстанції колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
не погоджується з огляду на наступне:

У відповідності до вимог пп.9.1.1. п.9.1. ст.9
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" №2181-III від 21.12.2000р., у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин (Закон №2181-III),
адміністративний арешт активів
платника податків є виключним способом
забезпечення можливості погашення
його податкового боргу.

Арешт у відповідності до пп.9.3.3. п.9.3. ст.9
Закону №2181-III може бути накладено на
активи строком до 96 годин від години
підписання відповідного рішення
курівником податкового органу (його
заступником). Зазначений строк не може
бути продовжений в адміністративному
порядку, у тому числі за рішенням інших
державних органів, за винятком
випадків, коли власника заарештованих
активів не встановлено (не виявлено), - у
цьому випадку такі активи перебувають
під режимом адміністративного арешту
протягом строку, визначеного
законодавством для визнання їх
безхазяйними, або у разі коли такі
активи є такими, що швидко псуються, -
протягом граничного строку,
визначеного законодавством, після
якого вони підлягають продажу за
процедурою, встановленою статтею 10
цього Закону.

Згідно із вимогами підпункту "г" пп.9.1.2.
п.9.1. ст.9 Закону №2181-III, арешт активів
може бути застосовано, якщо платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб податкового
органу до обстеження приміщень, що
використовуються для одержання
доходів або пов'язані з отриманням
інших об'єктів оподаткування,
електронних контрольно-касових
апаратів, комп'ютерних систем, що
застосовуються для розрахунків за
готівку або з використанням карток
платіжних систем, ваго-касових
комплексів, систем та засобів
штрихового кодування.

Відповідно до вимог абз.2 пп.9.3.3. п.9.3. ст.9
Закону №2181-III, керівник відповідного
податкового органу (його заступник) має
право звернутися до суду з поданням про
продовження строку арешту активів
платника податків за наявності
достатніх підстав вважати, що
звільнення активів з-під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненням або
знищенням, а суд повинен прийняти
відповідне рішення протягом 48 годин
від моменту отримання зазначеного
звернення. Строки, визначені цим
підпунктом, не включають години, що
припадають на вихідні та святкові дні.

Аналізуючи наведені норми, колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду зазначає, що в даному випадку
законодавством передбачено
обов'язкову умову продовження строку
адміністративного арешту, а саме,
існування реальної загрози знищення
або зникнення активів платника
податків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із вимогами ч.1 ст.70 КАС України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до уваги докази, які не
стосуються предмету доказування.

При цьому, відповідно до вимог ч.4 цієї
статті, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Обов'язок доказування, встановлений у
ст.71 КАС України, полягає у тому, що
відповідно до вимог ч.1 цієї статті
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем:ДПІ у Дунаєвецькому районі
Хмельницької області не надано суду
будь-яких доказів на підтвердження
факту існування загрози знищення або
зникнення активів платника податків,
які у подальшому унеможливлять
забезпечення можливості погашення
його податкового боргу. Також
позивачем не надано доказів того, що на
момент пред'явлення позову у
відповідача існував податковий борг.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
хибні висновки, які не відповідають
обставинам справи, не дотримано норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участі в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дунаївці
Хмельницької області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010р. у
справі №2а-4660/10/2270/5 за поданням
Державної податкової інспекції у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, м.Дунаївці Хмельницької
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Дунаївці Хмельницької
області про продовження терміну
застосування адміністративного арешту
активів до 8760 годин, - задоволити.

2. Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010р. у
справі №2а-4660/10/2270/5 за поданням
Державної податкової інспекції у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, м.Дунаївці Хмельницької
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Дунаївці Хмельницької
області про продовження терміну
застосування адміністративного арешту
активів до 8760 годин, - скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга