Справа № 127/28835/13-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є. М.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

за участю: секретаря судового
засідання Швець А.І.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Іскри С. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Вінницькій області на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 лютого 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області про
визнання незаконною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
казначейської служби, в якому просила
визнати незаконною бездіяльність
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області, що полягає у
невиконанні постанови Вінницького
окружного адміністративного суду
№2-а-13322/07 від 11.10.2007р. на підставі
дублікату виконавчого листа, виданого
Вінницьким окружним адміністративним
судом 20.09.2011 р. по справі № 2-а-13322/07 та з
врахуванням ухвал цього суду від
05.09.2011р. та від 23.07.2013р., а також
зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області виконати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду №2-а-13322/07 від
11.10.2007р. на підставі дублікату
виконавчого листа, виданого Вінницьким
окружним адміністративним судом 20.09.2011
р. по справі № 2-а-13322/07 та з врахуванням
ухвал цього суду від 05.09.2011р. та від
23.07.2013р., а саме у вставлений Законом
строк виплатити їй заборгованість в
сумі 4 610,91 грн. за судовими рішеннями у
справі №2-а-13322/07.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року справу передано на розгляд до
Вінницького міського суду Вінницької
області, постановою від 05 лютого 2014
року якого позов ОСОБА_2 задоволено
повністю.

Визнано незаконною бездіяльність
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області, що полягає у
невиконанні постанови Вінницького
окружного адміністративного суду
№2-а-13322/07 від 11.10.2007р. на підставі
дублікату виконавчого листа, виданого
Вінницьким окружним адміністративним
судом 20.09.2011 р. по справі № 2-а-13322/07 та з
врахуванням ухвал цього суду від
05.09.2011р. та від 23.07.2013р.

Зобов'язано Головне управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області виконати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду №2-а-13322/07 від
11.10.2007р. на підставі дублікату
виконавчого листа, виданого Вінницьким
окружним адміністративним судом 20.09.2011
р. по справі № 2-а-13322/07 та з врахуванням
ухвал цього суду від 05.09.2011р. та від
23.07.2013р., а саме - у вставлений Законом
строк виплатити ОСОБА_2 заборгованість
в сумі 4 610,91 грн. за судовими рішеннями
у справі №2-а-13322/07.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 05 лютого 2014 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні
заперечила відносно задоволення
апеляційної скарги та просила рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 05
лютого 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Вінницького окружного
адміністративного суду №2-а-13322/07 від
11.10.2007р. частково задоволено позов
ОСОБА_2 до виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності та
управління праці і соціального захисту
населення в Ленінському районі м.
Вінниця № 1 (Центр) про стягнення
заборгованості з допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та зобов'язання
здійснити перерахунок. Зобов'язано
управління праці і соціального захисту
населення в Ленінському районі м.
Вінниця № 1 (Центр) здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з 11.07.2007р. та
встановити її в розмірі, не нижчому
прожиткового мінімуму.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду №2-а-13322/07 від
17.09.2009р. встановлено спосіб виконання
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду № 2-а-13322/07 від
11.10.2007р. та зобов'язано Головне
управління праці і соціального захисту
населення Вінницької міської ради
виплатити на користь ОСОБА_2
заборгованість з допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в сумі 4 610,91 грн.

Відповідно до ухвали Вінницького
окружного адміністративного суду від
05.09.2011р. замінено сторону виконавчого
провадження на Департамент праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.07.2013р.
змінено встановлений спосіб виконання
постанови суду та стягнуто з
Департамента праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради на користь ОСОБА_2 заборгованість
з допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в сумі 4
610,91 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова суду та ухвала про
встановлення способу її виконання досі
не виконані.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УДВС Головного управління юстиції у
Вінницькій області від 26.09.2013р.,
виконавчий лист повернутий стягувачці
для подання до органу казначейства, у
зв'язку з прийняттям Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень»

01 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
управління Державної казначейської
служби України у м. Вінниці із заявою
про примусове виконання вищевказаних
судових рішень, яку разом з доданим до
неї пакетом документів, останнє
направило до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області.

Однак, листом Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області від 11.10.2013
року №15-15/1428-7342 управлінню Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці було повернуто пакет
документів щодо стягнення на користь
ОСОБА_2 заборгованості по виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в сумі
4610,91 грн. без виконання, для усунення
виявлених недоліків.

Листом управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці від 17.10.2013р. повідомлено
позивачку про відмову у виплаті
заборгованості на підставі поданих
документів з посиланням на невірне
оформлення дубліката виконавчого
листа, виданого Вінницьким окружним
адміністративним судом 20.09.2011 р. по
справі № 2-а-13322/07.

До додатків відмови у виконанні
рішення суду відповідачем також
долучений лист боржника за виконавчим
документом - Департаменту праці і
соціального захисту населення, який
визнав, що відсутні підстави для
зупинення або відкладення безспірного
списання коштів на користь ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2 в
повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою КМУ від 3
серпня 2011 р. № 845 виконавчі
документи пред'являються до виконання
протягом одного року з дня, що настає за
днем набрання рішенням про стягнення
коштів законної сили, якщо інше не
передбачено законом. Строки
пред'явлення виконавчих документів
перериваються в разі пред'явлення їх до
виконання.

В інформаційному листі ВАСУ від 13.06.2013
№ 846/12/13-13 зазначено, що існує реальна
можливість виконання судових рішень,
пов'язаних із соціальними випалатами в
порядку, передбаченому Законом України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень".

Відповідно до статті 2 цього Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.

Частиною другою статті 3 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку.

Проаналізувавши зміст дубліката
виконавчого листа, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відповідність його усім
вимогам Закону, враховуючи що останній
виданий на виконання постанови суду з
врахуванням винесеної ухвали суду про
встановлення способу її виконання, а
висновки відповідача щодо його
невідповідності не узгоджуються із
нормами ст. 258 КАС України та Закону
України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 258 КАС України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист.

Види судових рішень, які приймає
адміністративний суд в процесі
розгляду справи, перелічені в ст. 158 КАС
України, де зазначені, в тому числі, і
ухвали суду.

Відповідно до ст. 259 КАС України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження".

Враховуючи правила статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою встановлено вимоги до
виконавчого документа, колегія суддів
вважає, що зміст дубліката виконавчого
листа повністю відповідає змісту
прийнятих адміністративним судом у
справі № 2-а-13322/07 постанови та ухвал та
не спотворює їх.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
вбачається бездіяльність відповідача,
що полягає у невиконанні вимог судових
рішень на користь ОСОБА_2

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання представника відповідача на
Закон України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо виконання
судових рішень», який набув чинності
16.10.2013р. та яким було внесено зміни до
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень",
оскільки він не поширювався на
правовідносини між сторонами, зважаючи
на те, що набув чинності після подання
позивачкою заяви про примусове
виконання судового рішення від 01.10.2013р.
до відповідача, а тому останній повинен
був її прийняти та виконати належним
чином відповідно до норм Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" в редакції,
що діяла на той момент.

Отже, здійснивши системний аналіз
діючого законодавства та наданих у
справі доказів, суд апеляційної
інстанції вважає, що Вінницький
міський суд Вінницької області дійшов
вірного висновку щодо бездіяльності
відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позивачкою надано
суду достатньо належних доказів, які
свідчать про правомірність заявлених
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 05 лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
18 березня 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.