Справа № 648/2648/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 648/2648/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Сімчук С.Б.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Білозерському районі
Херсонської області на постанову
Білозерського районного суду
Херсонської області від 10 вересня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області про визнання неправомірними
дій, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії та виплатити
заборгованість згідно перерахунку
пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

10 липня 2013 року ОСОБА_2 завернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України в
Білозерському районі Херсонської
області про визнання дій по відмові у
зарахуванні періоду роботи з 15 березня
1972 року по 28 квітня 1989 року до
пільгового додаткового стажу та
перерахунку пенсії неправомірними,
зобов'язати зробити перерахунок пенсії
з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6
місяців додаткового пільгового стажу
за період з 15 березня 1972 року по 28
квітня 1989 року та зобов'язати проводити
виплати перерахованої пенсії з дня
звернення з першою заявою про
перерахунок пенсії, тобто з 16 липня 2004
року, з виплатою заборгованості, що
утворилася.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачка вказувала, що відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійний фонд
неправомірно не здійснив зарахування
періоду роботи з 15 березня 1972 року по 28
квітня 1989 року до пільгового
додаткового стажу та перерахунок
пенсії з урахуванням кратності 1 рік за
1 рік 6 місяців додаткового пільгового
стажу за період з 15 березня 1972 року по 28
квітня 1989 року та перерахування пенсії
з 16 липня 2004 року, оскільки позивачка
зазначений період пропрацювала на
території прирівняній до районів
Крайньої Півночі.

Відповідач позов не визнав, просив
відмовити у його задоволенні, оскільки
позивачка не має право на пільгове
обчислення стажу, так як нею не було
пред'явлено письмовий трудовий
договір, що підтверджував би її
працевлаштування в районах Крайньої
Півночі і який є єдиним документом, що
дає право на пільгове обчислення стажу,
крім того, позивачкою пропущено строк
звернення до суду відповідно до ст. 99
КАС України.

Постановою Білозерського районного
суду Херсонської області від 10 вересня
2013 року позовні вимоги - задоволено
частково. Визнано протиправними дії
УПФ України в Білозерському районі
Херсонської області щодо відмови у
зарахуванні періоду роботи з 15 березня
1972 року по 28 квітня 1989 року до
пільгового додаткового стажу.
Зобов'язано УПФ України в
Білозерському районі Херсонської
області здійснити обчислення
пільгового стажу роботи ОСОБА_2 за
період з 15 березня 1972 року по 28 квітня
1989 року з урахуванням кратності 1 рік за
1 рік 6 місяців та провести перерахунок
пенсії з урахуванням пільгового стажу
з 10 січня 2013 року.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Білозерському районі Херсонської
області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в
Білозерському районі Херсонської
області, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком та
перебуває на обліку в УПФ України в
Білозерському районі Херсонської
області з 01 червня 2002 року та отримує
пенсію за віком, що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1.

Відповідно до листів УПФ України в
Білозерському районі Херсонської
області №03-11/Ц-31 від 16 липня 2004 року та
№3799/05 від 01 липня 2013 року про розгляд
звернення ОСОБА_2, у зарахуванні
періодів її роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі з
застосуванням пільгового обчислення
(один рік за півтора року) ОСОБА_2 було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
письмових трудових договорів про
працевлаштування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачкою були
надані усі належні докази, які
підтверджують, що ОСОБА_2 працювала в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі у період з 15 березня
1972 року по 28 квітня 1989 року, тому, з
урахуванням ст. 99 КАС України, позовні
вимоги задоволено частково.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про
загальнообов'язкове держану пенсійне
страхування».

В апеляційній скарзі УПФ України в
Білозерському районі Херсонської
області вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з відмовою у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, оскільки відмовляючи у
зарахуванні вищевказаного періоду
роботи позивачки до пільгового стажу
та перерахунку пенсії, пенсійний фонд
діяв відповідно до чинного
законодавства, так як позивачка не
надала підтвердження працевлаштування
в районах Крайньої Півночі, а саме -
письмового трудового договору, який є
єдиним документом що дає право на
пільгове обчислення стажу.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 розділу ХV Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року №1058-ІV (Надалі Закон №1058-ІV)
період роботи до 01 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген,
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується до осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» (Надалі Указ
ПВР СРСР від 10.02.1960 р.), постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148
"Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» (Надалі
Постанова РМ СРСР №148 від 10.02.1960 р.),
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26.09.1967 року "Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі" (Надалі Указ ПВР СРСР від 26.09.1967
р.). Пільгове обчислення страхового
стажу проводиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Згідно п.2 Постанови РМ СРСР №148 від
10.02.1960 р. працівникам, що користуються
пільгами, кожний рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, після 1 березня 1960 року
зараховується за один рік шість
місяців роботи при обчислені стажу для
отримання пенсії по старості і по
інвалідності.

Пунктом д) ч.1 ст. 5 Указу ПВР СРСР №148 від
10.02.1960 р. працівникам, переведеним,
направленим або запрошеним на роботу в
райони Крайньої Півночі і в місцевості,
що прирівняні до районів Крайньої
Півночі, з інших місцевостей країни,
при умові укладення ними трудових
договорів про роботу в цих районах
строком на три роки, надавати додатково
наступні пільги: д) зараховувати один
рік роботи в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, що прирівняні до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при обчислені стажу, що
дає право на отримання пенсії по
старості і по інвалідності.

Відповідно до п.110 Положення про
порядок призначення і виплати
державних пенсій, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від
03.08.1972 р. №590 "Про затвердження
Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій" (надалі
Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій) робота в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року
зараховуються в стаж в полуторному
розмірі при умові, що працівник мав
право на пільги, встановлені ст. 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960
р. "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі".

Таким чином, відповідно до п.5 розділу ХV
Закону №1058-ІV, п.7 Порядку надання та
оформлення документів та п.110 Положення
про порядок призначення та виплати
державних пенсій, позивачем для
підтвердження пільгового стажу за
період роботи в районі Крайньої
Півночі можуть бути надані не лише
трудові угоди, як стверджує
представник Відповідача, а й трудової
книжки та довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та користування пільгами,
передбаченими п.5 розділу ХV Закону
№1058-ІV, а саме ст. 5 Указу ПВР СРСР від
10.02.1960 р.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 згідно записів трудової книжки
та архівної довідки №2188 від 22
листопада 2004 року, виданої
Муніципальним архівом м.Печора,
архівної довідки №138 від 18 листопада 2004
року, виданої Архівним управлінням
Республіки Коми та довідки №01-58-3142 від
22 квітня 2004 року, виданої
Адміністрацією муніципального
утворення м.Печора, у період з 15 березня
1972 року по червень 1975 року працювала у
Печорському районному вузлі зв'язку, з
22 липня 1975 року по 23 березня 1988 рік - на
УРС Печорського річного пароплавства
та з 25 березня 1988 року по 28 квітня 1989
року - на Печорському баском флоті.

Слід зазначити, що вищевказані
знаходилися на території м. Печоре
Республіки Коми, місцевість якої,
відповідно до Постанови Ради Міністрів
СРСР "Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі" від 10.11.1967 року №1029,
прирівнюється до районів Крайньої
Півночі.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткову
обґрунтованість даного позову та
наявність підстав для його часткового
задоволення, так як позивачка надала
суду всі необхідні докази для
підтвердження періоду роботи з 15
березня 1972 по 28 квітня 1989 року в
місцевості прирівняній до районів
Крайньої Півночі, а отже відповідач
зобов'язаний здійснити обчислення
пільгового стажу роботи ОСОБА_2 за
зазначений період з урахуванням
кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців та
перерахунок пенсії з урахуванням
пільгового стажу, відповідно до ст. 99
КАС України, з 10 січня 2013 року.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області залишити без задоволення, а
постанову Білозерського районного
суду Херсонської області від 10 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв