Справа № 810/5543/13-а
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року 810/5543/13-а

Київський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Лисенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання
Тарасюка А.О.

представників позивача - Горбика С.В.,
Степановського О.Є., Галченка О.О.,

представника відповідача - Грищука
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд»

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

про визнання протиправними та
скасування постанов

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» з позовом
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання протиправними та
скасування припису відповідача від
20.09.2013 і постанов відповідача від 01.10.2013
№ 432/13 та № 433/13.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем проведено
перевірку орендованого позивачем у ТОВ
«Атлантік-Пасіфік Венчурз» магазину,
якою встановлено порушення ТОВ
«Фоззі-Фуд» вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності в
частині виконання в магазині
будівельних робіт без отримання
необхідних дозволів на будівництво та
подальшої його експлуатації без
введення магазину в експлуатацію.
Позивач стверджує, що після передачі
ТОВ «Фоззі-Фуд»
від ТОВ «Атлантік-Пасіфік Венчурз» в
користування приміщення магазину
жодних будівельних робіт у ньому
товариством не проводилось, а
встановлені під час перевірки
невідповідності технічному паспорту
приміщення (наявність нових
перегородок та відсутність певних
старих) є лише переплануванням. А
відтак, вважає висновки Інспекції
безпідставними, а прийняті
відповідачем за наслідками перевірки
рішення - незаконними.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів, викладених в письмових
запереченнях. Просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

У вересні 2013 року на підставі доручення
Інспекції ДАБК у Київській області
від 16.07.2013 посадовими особами
відповідача проведено позапланову
перевірку дотримання позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, за результатами якої
складено Акт від 20.09.2013.

Перевіркою встановлено, що за адресою
м. Київ, вул. Мішуги 4, в будівлі
торгівельно-розважального комплексу
«Піраміда» (власник ТОВ
«Атлантік-Пасіфік Венчурз») позивачем
орендується нежитлове приміщення
загальною площею 1350 квадратних метрів
для розміщення магазину з продажу
продовольчих товарів «Сільпо».

Під час огляду зазначеного приміщення
посадовими особами відповідача
виявлено, що фактичний стан приміщень
не відповідає технічному паспорту
приміщення, виготовленому 19.09.2011, а
саме: відсутні 4 перегородки у кімнатах
№ 67, 68, 69, 70, а у кімнаті № 70 зведено нову,
яка відсутня в технічному паспорті
(а.с.110).

Також встановлено, що станом на момент
проведення перевірки позивач не
реєстрував в Інспекції ані Декларацію
про початок будівельних робіт на
вказаному об'єкті будівництва, ані
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації.

За таких обставин, посадові особи
відповідача дійшли висновку, що
позивачем самовільно проведено
будівельні роботи з реконструкції
приміщення та експлуатується вказане
приміщення без введення його в
експлуатацію, чим порушено вимоги
статей 34, 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

За результатами перевірки
відповідачем прийняті припис від
20.09.2013, яким зобов'язано позивача
усунути виявлені перевіркою порушення,
і постанови від 01.10.2013 № 432/13
та № 433/13, якими на позивача накладено
штрафні санкції за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт у розмірі 103230,00 грн. та за
експлуатацію об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, у розмірі
103230,00 грн. відповідно.

Не погоджуючись з вказаними приписом
та постановами, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №
3038-VI.

Так, відповідно до статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник (в
даному випадку позивач) має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Згідно із статтею 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Відповідно до частин першої та восьмої
статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Відповідальність за порушення
вищенаведених норм чинного
законодавства встановлено Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» від 14.10.1998 № 208/94.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт на об'єктах I категорії
складності - у розмірі вісімнадцяти
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах II категорії складності - у
розмірі тридцяти шести мінімальних
заробітних плат; на об'єктах III
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до пункту 6 частини
четвертої статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації: об'єктів I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; об'єктів II категорії складності -
у розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат; об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат; об'єктів IV
категорії складності - у розмірі
трьохсот сімдесяти мінімальних
заробітних плат; об'єктів V категорії
складності - у розмірі дев'ятисот
мінімальних заробітних плат.

Як убачається з Акта перевірки від
20.09.2013, відповідачем встановлено, що
фактичний стан орендованого позивачем
приміщення не відповідає технічному
паспорту приміщення, а саме: між
певними приміщеннями не має
перегородок, зазначених в технічному
паспорті, а в одному з приміщень
облаштована перегородка, яка відсутня
в технічному паспорті.

Відповідач вважає, що улаштування
позивачем вищевказаних перегородок є
реконструкцією, яка здійснена
позивачем без отримання відповідних
дозволів.

Під час судового розгляду представники
позивача стверджували, що зміни
технічного стану приміщення шляхом
демонтажу певних існуючих перегородок
та облаштування нових перегородок не є
реконструкцією в розумінні чинного
законодавства, а є лише
переплануванням та, відповідно, не
потребують необхідності отримання
дозволу на проведення будівельних
робіт.

Суд погоджується з таким твердженням
представників позивача з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 3.2 ДБН А.2.2-3 2012,
реконструкція - це перебудова введених
в експлуатацію в установленому порядку
об'єктів будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
його техніко-економічного рівня та
якості продукції, що виготовляється,
поліпшення умов експлуатації та
проживання, якості послуг, зміну
основних техніко-економічних
показників (кількість продукції,
потужність, функціональне призначення,
геометричні розміри тощо).

Щодо визначення поняття
«перепланування» суд зазначає, що
чинне законодавство не містить прямого
визначення даного поняття відносно
об'єктів нежитлового фонду. Водночас,
по аналогії з визначенням даного
поняття для об'єктів житлового фонду
(Інструкція про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна від 24.05.2001 № 127,
Правила утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджені
Наказом Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства
від 17.05.2005 № 76) та з урахуванням
загальновідомих фактів, суд дійшов
висновку, що перепланування - це
комплекс ремонтних робіт пов'язаних з
перенесенням і розбиранням
некапітальних перегородок,
влаштуванням нових елементів і
деталей, прорізів без втручання у
зовнішні стіни, міжповерхові
перекриття та інші несучі конструкції
будинку.

Як убачається з наданого представником
відповідача викопіювання з технічного
паспорту приміщення за адресою м. Київ,
вул. Мішуги 4 (а.с.110), позивачем було
демонтовано 4 перегородки у кімнатах №
67, 68, 69, 70 та улаштовано нову у кімнаті
№ 70. При цьому очевидним є факт, що
демонтовані позивачем перегородки не є
елементами несучих конструкцій
будинку. Під час судового розгляду
представник позивача пояснив, що
наявна в приміщенні нова перегородка
зведена з гіпсокартону.

Наведене свідчить, що позивачем
здійснено саме перепланування
приміщення за адресою м. Київ, вул.
Мішуги 4.

Не заслуговують на увагу твердження
посадових осіб відповідача, що
позивачем проведено реконструкцію
орендованого приміщення чим суттєво
поліпшено умови експлуатації об'єкту
будівництва та змінено основні
техніко-економічні показники об'єкту,
оскільки ані в Акті перевірки від 20.09.2013
та оскаржуваному приписі, ані під час
судового розгляду посадові особи
Інспекції не зазначили, яким саме чином
змінились техніко-економічні
показники магазину позивача.

Так, технічно-економічні показники в
розумінні ДБН А.2.2-3 2012 - це кількість
продукції, потужність, функціональне
призначення, геометричні розміри.

Під час судового розгляду встановлено,
що встановлення позивачем перегородок
у орендованому приміщенні не вплинуло
на такі категорії, як «кількість
продукції» та «потужність», загальна
площа магазину позивача внаслідок
улаштування таких перегородок не
змінилась.

Протягом усього часу дії договору між
ТОВ «Фоззі-Фуд» від ТОВ
«Атлантік-Пасіфік Венчурз» орендне
приміщення використовувалось
позивачем у якості магазину з продажу
продовольчих товарів, тобто,
функціональне призначення об'єкту
будівництва залишалось незмінним.

За таких обставин, є незрозумілим
висновок відповідача про той факт, що
перепланування магазину шляхом
улаштування додаткових та демонтажу
старих перегородок вплинуло на зміну
основних техніко-економічних
показників об'єкту будівництва
(магазину).

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що відповідачем не доведено
факт виконання позивачем на об'єкті
будівництва за адресою м. Київ, вул.
Мішуги 4 будівельних робіт з
реконструкції орендованого ТОВ
«Фоззі-Фуд» приміщення магазину.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Тобто, обов'язковою умовою для
притягнення суб'єктів містобудування
до відповідальності є факт вчинення
ними певних дій, прямо заборонених
чинним законодавством.

Згідно із статтею 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною першою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Критерії оцінки правомірності рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень зазначені у частині третій
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Так, суд повинен перевірити, чи
прийняті вони, зокрема, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
добросовісно; розсудливо.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
дійшов висновку, що оскаржувані припис
відповідача від 20.09.2013 та постанова
відповідача від 01.10.2013 № 432, якою на
позивача накладено штрафні санкції за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт у розмірі 103230,00
грн., прийняті відповідачем
безпідставно та підлягають скасуванню.

Щодо вимог позивача про
скасування постанови відповідача від
01.10.2013 № 433/13, якою на позивача
накладено штрафні санкції за
експлуатацію об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію у розмірі
103230,00 грн., суд зазначає наступне.

Як убачається з Акта перевірки від
20.09.2013, відповідач зазначає, що
позивачем до Інспекції не подавалось
декларацій про готовність до
експлуатації реконструйованих ним
приміщення за адресою м. Київ, вул.
Мішуги 4, а відтак, зазначене
приміщення експлуатується позивачем
без введення в експлуатацію.

Тобто, висновок про експлуатацію
позивачем приміщення без введення в
експлуатацію є наслідком висновку
позивача про проведення позивачем
реконструкції приміщення за адресою м.
Київ, вул. Мішуги 4.

За таких обставин, суд зазначає, що
оскільки суд дійшов висновку про
безпідставність тверджень відповідача
про реконструкцію позивачем
вищенаведених приміщень, то і штрафні
санкції за експлуатацію позивачем
такого приміщення без введення в
експлуатацію, накладені на позивача
безпідставно. А відтак, оскаржувана
постанова відповідача від 01.10.2013 № 433/13
є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, таким чином,
судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 20.09.2013, складений відносно
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд».

Визнати протиправними та скасувати
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 01.10.2013 № 432/13 та № 433/13.

Стягнути з Державного бюджету на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» () сплачений судовий збір у
розмірі 2099 (дві тисячі дев'яносто
дев'ять) гривень 01 копійку.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 03 березня 2014 р.