Справа № 754/4240/14-а
Суддя: Грегуль О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/231/14
Справа №754/4240/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.03.2014 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Грегуль О. В.
розглянувши у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 року до суду надійшов
вищевказаний позов, у якому позивач,
посилаючись на порушення своїх
пенсійних прав, просить визнати
протиправними дії відповідача у
зв'язку з відмовою в призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах та
зобов'язати відповідача: призначити
пенсію за віком на пільгових умовах за
списком № 2 з 15.08.2013 року; зарахувати
роботу в шкідливих умовах по списку № 2
на посаді слюсара-ремонтника на
гарячих ділянках робіт у ПАТ «Завод
«Ленінська кузня» у період з 13.08.1984 року
по 01.04.1988 року; зарахувати роботу в
шкідливих умовах по списку № 2 на
посаді налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування на
гарячих ділянках робіт у ПАТ «Завод
«Ленінська кузня» у період з 01.04.1988 року
по 01.10.1996 року; зарахувати роботу в
шкідливих умовах по списку № 2 на
посаді налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування на
гарячих дільницях робіт у ДП
«ЛК-Металургія» ВАТ «Завод «Ленінська
кузня» у період з 01.10.1996 року по 02.03.1998
року.

Відповідач надіслав письмові
заперечення проти позову, в яких просив
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
відповідач не погоджується із
документацією роботодавця позивача на
підставі якої, позивач просить
призначити йому пенсію.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд у судовому засіданні
встановив наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи, копії трудової книжки позивача,
останній у період з 13.08.1984 року по 01.04.1988
року працював на заводі «Ленінська
кузня» в ковальському цеху на посаді
слюсара-ремонтника на гарячих ділянках
робіт, а в період з 01.04.1988 року по 01.10.1996
року на посаді налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування. У
період з 01.10.1996 року по 02.03.1998 року
позивач працював у ДП «ЛК-Металургія
ВАТ «Завод «Ленінська кузня» на посаді
налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи, копії довідки ПАТ «Завод
«Ленінська кузня» від 07.06.2013 року № 704/27,
позивач дійсно працював повний робочий
день на заводі «Ленінська кузня» в
ковальському цеху № 2, сталеливарному
цеху № 1 з 13.08.1984 року по 01.04.1988 року
слюсарем-ремонтником на гарячих
ділянках робіт, а з 01.04.1988 року по 01.10.1996
року налагоджувальником
ковальсько-пресового устаткування на
гарячих ділянках робіт. Обидві
професії позивача, дають право на
призначення пільгової пенсії за
Списком № 2. При цьому, атестація
робочих місць вперше проводилась на
ВАТ «Завод «Ленінська кузня» у 1994 році
і згідно проведеної атестації на
підставі наказу № 82 від 19.07.1994 року,
робоче місце налагоджувальника
атестовано за Списком № 2.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи, копії довідки ДП «ЛК -
Металургія» ВАТ «Завод «Ленінська
кузня» № 301/50 від 22.05.2013 року, позивач
працював повний робочий день в
ливарному цеху ДП «ЛК - Металургія» ВАТ
«Завод «Ленінська кузня» з 01.10.1996 року
до 02.03.1998 року за професією
налагоджувальника ковальско-пресового
устаткування, що передбачена Списком №
2. Згідно проведеної атестації (наказ №
82 від 19.071994 року) робоче місце
атестовано за Списком № 2.

15.08.2013 року позивач звернувся до
відповідача за призначенням пенсії за
віком за Списком № 2.

Листом відповідача від 05.11.2013 року,
відповідачу відмовлено у призначені
зазначеної пенсії з тих підстав, що
відповідач не погоджується із
документацією роботодавців позивача
на підставі якої, позивач просить
призначити йому пенсію.

Не погоджуючись із відмовою
відповідача в призначенні пенсії,
позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

У письмових запереченнях на позов,
відповідач посилається на те, що він не
погоджується із документацією
роботодавців позивача на підставі
якої, позивач просить призначити йому
пенсію.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 і ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ,
на пільгових умова умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах. Особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: а)
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Будь-яких конкретних правових доказів,
які б свідчили про відсутність у
позивача права на призначення йому
пенсії на пільгових умовах за списком
№ 2 з урахуванням стажу його роботи за
періоди про які йдеться у позові, а
також доказів про недійсність чи
незаконність документації
роботодавців позивача на підставі
якої, позивач просить призначити йому
пенсію, відповідач суду не надав і
судом таких доказів не здобуто.

Сама по собі незгода відповідача із
документацією роботодавців позивача
на підставі якої, позивач просить
призначити йому пенсію та правильність
видачі якої, відповідач не позбавлений
можливості самостійно перевірити, не є
правовою підставою для порушення
пенсійних прав позивача.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги, суд вважає обґрунтованими.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України, понесені в даному випадку
позивачем судові витрати по справі,
підлягають відшкодуванню за рахунок
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4-16, 158-164 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва у зв'язку з
відмовою в призначенні ОСОБА_1 пенсії
за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
2 з 15.08.2013 року, зарахувавши роботу в
шкідливих умовах по списку № 2 на
посаді слюсара-ремонтника на гарячих
ділянках робіт у відкритому
акціонерному товаристві «Завод
«Ленінська кузня» у період з 13.08.1984 року
по 01.04.1988 року, роботу в шкідливих
умовах по списку № 2 на посаді
налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування у
відкритому акціонерному товаристві
«Завод «Ленінська кузня» у період з
01.04.1988 року по 01.10.1996 року, роботу в
шкідливих умовах по списку № 2 на
посаді налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування у
дочірньому підприємстві
«ЛК-Металургія» відкритого
акціонерного товариства «Завод
«Ленінська кузня» у період з 01.10.1996 року
по 02.03.1998 року.

Відшкодування судових витрат, покласти
на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови.

СУДДЯ: