Справа № 806/641/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 р.
м.Житомир справа №
806/641/14

категорія 8.3.12

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання
Никифоренко В.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача у судове
засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Овруцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання дій
протиправними, визнання протиправною
та скасування вимоги

встановив:

10 лютого 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулась фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) із позовом до
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Овруцька ОДПІ) про
визнання дій протиправними, визнання
протиправною та скасування вимоги
№Ф-267 від 19 листопада 2013 року.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 вказав, що 19
листопада Овруцькою ОДПІ було винесено
вимогу №Ф-267 про сплату боргу (недоїмки)
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 8152 грн 74
коп. Вимога оскаржувалась в
адміністративному порядку, однак
скарга залишена без задоволення.
Просить визнати протиправними дії
Овруцької ОДПІ по винесенню вимоги про
сплату недоїмки та визнати
протиправною та скасувати вимогу
Овруцької ОДПІ від 19 листопада 2013 року
№Ф-267.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року відкрито провадження у
справі та призначено справу до
судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі. Пояснив, що будучи
фізичною особою-підприємцем, водночас
у грудні 2009 року набув статусу
пенсіонера за віком, призначену у
відповідності до Закону України від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон України
№796-ХІІ), а тому згідно із Законом
України від 8 липня 2010 року № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
України №2464- VI) звільняється від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. 27 лютого 2014 року через
канцелярію суду подав письмові
заперечення на позов та просить
здійснювати розгляд справи без участі
представника у письмовому провадженні.
Проти заявлених вимог заперечує з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. (а.с.21-22).

Справа розглядається судом за наявними
у ній доказами на підставі положень
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши обставини у справі та
перевіривши їх доказами, приходить до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа
підприємець, є платником єдиного
податку та одночасно отримує пенсію за
віком, призначену відповідно до Закону
України №796-ХІІ. (а.с.5-7).

Овруцькою ОДПІ винесено вимогу від 19
листопада 2013 року №Ф-267 про сплату
позивачем боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
8152 грн 74 коп. (а.с.4).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1
Закону України № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України №2464-VI, платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону
України №2464-VI особи, зазначені у пункті
4 частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вказана норма набрала законної сили 06
серпня 2011 року.

Суд не погоджується з запереченнями
відповідача стосовно того, що позивач
не звільняється від сплати єдиного
внеску на підставі частини 4 статті 4
Закону України №2464-VI, враховуючи
наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України
від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України
№1058-IV), особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Разом з тим, відповідно до абзацу 1
статті 55 Закону України №796-ХІІ
встановлено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У даному випадку положення статті 55
Закону України №796-ХІІ потрібно
розуміти в контексті з положеннями
статті 26 Закону України №1058-IV. Відтак,
пенсія за віком може бути надана особі,
яка не досягла пенсійного віку,
встановленого Законом України №1058-IV,
за умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Частиною 4 статті 4 Закону України №2464-VI
визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
відповідно до Закону України №796-ХІІ
була призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
№1058-IV.

Враховуючи те, що частина 4 статті 4
Закону України №2464-VI, на підставі якої
позивач звільнений від сплати єдиного
внеску, набрала законної сили 06 серпня
2011 року, у відповідача відсутні правові
підстави для виставлення та надіслання
позивачу вимоги від 19 листопада 2013 року
№Ф-267 щодо сплати недоїмки з єдиного
внеску.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З наведених вище підстав, вимога
Овруцької ОДПІ від 19 листопада 2013 року
№Ф-267 є протиправною та підлягає
скасуванню, тому суд задовольняє
адміністративний позов у повному
обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статями 71, 86, 94, 128, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Овруцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області щодо
винесення вимоги про сплату недоїмки
№Ф-267 від 19 листопада 2013 року.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про сплату недоїмки №Ф-267 від 19
листопада 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 182 грн 70 коп. на відшкодування
витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 04
березня 2014 р.