Справа № 237/723/14-а
Суддя: Клікунова А. С.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/237/5/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2014 року
м.
Мар'їнка

Мар'їнський районний суд Донецької
області в складі: Головуючого судді
Клікунової А.С., при секретарі
Харьковій Л.М., розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі
суду Мар'їнського району Донецької
області заяву ОСОБА_1, зацікавлені
особи управління праці та соціального
захисту населення Мар`їнської районної
державної адміністрації Донецької
області, управління Державної
казначейської служби у Мар`їнському
районі Донецької області про заміну
способу виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського
районного суду Донецької області з
вказаною заявою, в якій просить змінити
спосіб виконання постанови
Мар'їнського районного суду Донецької
області від 12 листопада 2013 року у
справі № 2-а/237/130/13 з зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Мар'їнської районної
державної адміністрації Донецької
області здійснити перерахунок та
виплати щомісячної грошової допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку за період з 2 березня 2013
року на момент винесення рішення у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років - на стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення
Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області за
рахунок коштів Державного бюджету
України грошову суму у розмірі 8145,00
гривень.

Заявлені вимоги обґрунтовані
наступним. 12 листопада 2013 року
Мар'їнським районним судом Донецької
області винесено постанову, якою: -
визнано протиправними дії Мар`їнського
управління праці та соціального
захисту населення Мар`їнської
районної державної адміністрації
Донецької області щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 2 березня 2013
року по момент винесення рішення, тобто
по 12 листопада 2013 року в розмірі
меншому ніж прожитковий мінімум для
дітей до 6 років з зобов'язанням
відповідача здійснення перерахунку
вказаної допомоги. На примусове
виконання постанови суду видано
виконавчий лист, пред'явлений до
управління Державної казначейської
служби України у Мар'їнському районі
Донецької області. Управлінням
Державної казначейської служби
України у Мар'їнському районі
Донецької області за посиланням на
Закон України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
роз'яснено про необхідність зазначення
в виконавчому листі стягнення коштів з
державного органу, а не зобов'язання
вчинити певні дії, а також - суму
(грошовий вимір) присудженої до
виплати. З урахуванням вказаного,
ОСОБА_1 просить в порядку ст. 263 КАС
України замінити спосіб виконання
постанови суду від 12 листопада 2013 року
шляхом зміни зобов'язання здійснити
нарахування виплат на стягнення цих
виплат.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
заяви ОСОБА_1 повідомлені належним
чином, їх неявка не перешкоджає
розгляду питання про зміну способу
виконання судового рішення.

За таких обставин і відповідно до ст. 122
КАС України суд визнав можливим
розглянути справу без участі сторін та
на підставі доказів, наданих у справі в
порядку письмового провадження.

З матеріалів справи встановлено, що 12
листопада 2013 року судом винесено
постанову, якою зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 в спосіб стягнення з Державного
бюджету України щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку за період з
2 березня 2013 року по момент винесення
рішення, тобто по 12 листопада 2013 року у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Постанова суду оскаржена не
була та в порядку ст. 254 КАС України.
Частиною першою ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

На примусове виконання постанови суду
від 12 листопада 2013 року Мар'їнським
районним судом видано виконавчий лист,
який ОСОБА_1 пред'явлено до Управління
Державної казначейської служби
України у Мар'їнському районі
Донецької області. Листом Управління
Державної казначейської служби
України у Мар'їнському районі
Донецької області № 03-16/3607 від 25 грудня
2013 року роз'яснено, що законодавство
покладає на органи Казначейства
обов'язок виконання категорії судових
рішень, що передбачають стягнення
коштів державного, місцевих бюджетів
або боржників, шляхом здійснення
операцій з коштами у формі безспірного
списання, а виконання інших рішень,
зокрема, щодо зобов'язання боржника
вчинити певні дії або утриматися від
вчинення певних дій, здійснюється в
порядку Закону України "Про виконавче
провадження". Така відмова в прийнятті
виконавчого листа до виконання
розцінена ОСОБА_1 як підстава для зміна
способу порядку виконання постанови
суду від 12 листопада 2013 року шляхом
стягнення нарахованої управлінням
праці та соціального захисту населення
Мар"їнської районної державної
адміністрації Донецької області суми
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку за період з
2 березня 2013 року по 12 листопада 2013 року
в сумі 8145,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
„Про виконавче провадження" виконавче
провадження є завершальною стадією
судового провадження. Європейський суд
з прав людини у Справі "Бурдов проти
Росії" (заява № 59498/00) зазначив, що право
на звернення до суду було б ілюзорним,
якби національна правова система
Договірної Сторони дозволяла, щоб
остаточне, обов'язкове для виконання
судове рішення залишалося невиконаним
на шкоду одній зі сторін. Пункт 1 статті
6 докладно описував процедурні
Гарантії, що надаються сторонам
цивільного судового процесу у
провадженні, що є справедливим,
відкритим і оперативним, і не
передбачав би при цьому гарантій
виконання судових рішень. На виконання
вказаних міжнародних правових норм
прийнято Закон України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень",
статтею 2 якого визначено, що держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є державний орган.

За приписами ч. 1- 3 ст. 4 Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень": 1. Виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного підприємства або юридичної
особи здійснюється в порядку,
визначеному Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом; - 2. У разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду; - 3. Протягом десяти днів з
дня встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2-4 частини першої
статті 47 Закону України "Про виконавче
провадження", крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
Державної казначейської служби
України документи та відомості,
необхідні для перерахування стягувачу
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.
Виходячи з вказаних положень Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" та приписів
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого на
виконання цього Закону постановою
Кабінету Міністрі України від 3 серпня
2011 року № 845 (з наступними змінами та
доповненнями), органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення суми коштів. Таким чином,
зміни у правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, і не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а
сторона виконавчого провадження -
із заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.
Зазначена норма кореспондується із
приписами статті 36 Закону України "Про
виконавче провадження", якою
передбачено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання. Суд
вказує, що статтю 263 КАС України можливо
застосувати лише за наявності
відкритого виконавчого провадження.
Доказів відкриття державним
виконавцем виконавчого провадження за
виконавчим документом, виданим на
підставі постанови суду від 12
листопада 2013 року - суду не надано. За
таких обставин, суд вважає, що зміна
способу виконання судового рішення з
зобов'язання вчинення певних дій, які
передбачають на меті виплату
конкретної суми доплати, на стягнення
цієї суми, неможлива поза межами
виконавчого провадження. Приймаючи
такий висновок, суд звертає увагу, що
прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Керуючись ст. 263 КАС України, ст. 36
Закону України "Про виконавче
провадження", Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1,
зацікавлені особи Мар`їнське
управління праці та соціального
захисту населення Мар`їнської
районної державної адміністрації
Донецької області, управління
Державної казначейської служби у
Мар`їнському районі Донецької області
про заміну способу виконання рішення
суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис)
А.С. Клікунова

З оригіналом згідно

Суддя

Дата документу 04.03.2014