Справа № 430/3226/13-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Антонов Ю.А.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа №430/3226/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області на постанову
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 10 лютого 2014 року
у справі № 430/3226/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області про визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним адміністративним
позовом та просив: визнати поважною
причину пропуску строку звернення до
суду; визнати неправомірними та
протиправними дії
Станично-Луганського центру
зайнятості Луганської області щодо
неврахування суми інших виплат у
складі заробітної плати (індексації
доходів, матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань), з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
призначеної йому пенсії державного
службовця з 23.06.2010 р. у розмірі 90% з
урахуванням фактично нарахованих та
виплачених сум згідно довідки
Станично-Луганського центру
зайнятості Луганської області від
18.12.2013 р. №27/05-3747, з урахуванням
складової заробітної плати в частині
інших виплат (індексації доходів,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань), загальна сума виплат 15308,44 грн.

Позивач в обґрунтування своїх
позовних вимог зазначив, що він вийшов
на пенсію у зв'язку із досягненням
граничного віку перебування на
державній службі з посади директора
Станично-Луганського районного центру
зайнятості, з 23.06.2010 року у розмірі 90%
заробітної плати державного службовця.
Для нарахування пенсії 18.12.2013 р. йому
було надано довідку з місця роботи за №
27/05-3747 про складові заробітної плати за
період з 01.06.2008 року до 22.06.2010 року, який
був обраний для визначення розміру
пенсії за новою формулою, відповідно до
якої загальна сума інших витрат з
червня 2008 року по червень 2010 року
склала 15308,44 грн., з них індексація - 3852,21
грн.., матеріальна допомога на
оздоровлення - 2808,00 грн., матеріальна
допомога з соціально-побутових питань -
8648,23 грн. На всі виплати нараховані
страхові внески, але після звернення до
відповідача 18.12.2013 р. із заявою про
перерахунок пенсії, він отримав
відмову в перерахунку пенсії через
відсутність для цього підстав листом
від 18.12.2013р. №62/К-5.

Постановою Станично-Луганського
районного суду Луганської області від
10 лютого 2014 року у справі № 430/3226/13-а,
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області щодо неврахуванні
сум інших виплат, з яких було сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у
складі заробітної плати, з якої була
призначена пенсія ОСОБА_2, що призвело
до виплати пенсії у меншому розмірі.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Станично-Луганському
районі Луганської області здійснити
ОСОБА_2 перерахунок та виплату
призначеної пенсії державного
службовця з 01.01.2014 р. у розмірі 90% з
урахуванням фактично нарахованих та
виплачених сум згідно з довідкою
Станично-Луганського районного центру
занятості в Луганській області від
18.12.2013 року № 27/05-3747, з урахуванням
складової заробітної плати в частині
інших виплат (індексації доходів,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань), загальна сума виплат 15308,44 грн.
В іншої частини позову відмовлено
за необґрунтованістю.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Станично-Луганському районі
Луганської області з 23.06.2010 р. як
одержувач пенсії на підставі Закону
України «Про державну службу», до
виходу на пенсію працював в
Станично-Луганському районному центру
занятості Луганської області на посаді
директора, що не заперечується
відповідачем, та згідно відповідної
довідки про складові заробітної плати
входили надбавки, премії та інші
виплати за період з червеня 2008 р. по
червень 2010 р. (а.с. 6-8). 18.12.2013 року позивач
звернувся до відповідача з заявою про
здійснення йому перерахунку пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати
держслужбовця в розмірі 90% (а.с. 9), але
Листом УПФУ в Станично-Луганському
районі від 18.12.2013 р. №62/К-5 адресованим
позивачу, відповідач повідомляє, що при
визначенні пенсії державним
службовцям не може бути врахована
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати, оскільки ці виплати
не зазначені в переліку складових
заробітної плати, передбачених ч.2 ст. 33
Закону України «Про державну службу»
(а.с. 10).

Отже, на момент виходу на пенсію
позивача до складових його заробітної
плати, з яких справлялись страхові
внески, входили: матеріальна допомога
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань і
індексація доходів.

З матеріалів справи вбачається,
що згідно довідки від 23.06.2010 р. № 876, 877
Станично-Луганського районного центру
занятості в Луганській області (а.с.
21-22), до заробітку позивача при
нарахуванні пенсії не включені інші
виплати - матеріальна допомога на
оздоровлення з якої утримано внески до
пенсійного фонду, яка виплачена з фонду
заробітної плати, та отримана ним з 2008
по 2010 роки.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII
і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідачем в обґрунтування
прийнятого рішення не надано суду
жодного доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області на постанову
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 10 лютого 2014 року
у справі № 430/3226/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Станично-Луганського
районного суду Луганської області від
10 лютого 2014 року у справі № 430/3226/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області про визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М.
Міронова

І.В.
Юрко