Справа № 264/15010/13-а
Суддя: Мирошниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.
м.
Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя
Донецької області під головуванням
судді Мирошниченка Ю. М. при секретарі
Степаненко Є.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області з приводу рішення
суб'єкта владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивачка звернулась
до суду з позовом в якому просила
поновити строк на звернення до суду та
скасувати постанову Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області № 1145 від
03.12.2013 року, якою на неї накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 6800 грн. за
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
188-42 КУпАП, посилаючись на те, що розгляд
справи відбувся за її відсутності, без
урахування обставин, що мають істотне
значення для вирішення справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав заперечення, в яких
просить відмовити в задоволенні позову
за безпідставністю.

Згідно зі ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк. Разом з тим, цим Кодексом та
іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом, правомочним
розглядати скаргу.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивачка зазначила, що 21 грудня 2013
року у поштовій скрині знайшла лист від
відповідача в якому містилася
оскаржувана постанова.

В судовому засіданні допитана у якості
свідка листоноша (поштар) відділення
поштового зв'язку Маріуполь-52 ОСОБА_2,
яка пояснила, що обслуговує вул.
Водопровідну м. Маріуполя, на якій
мешкає позивачка. Рекомендований лист
з повідомленням від Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області особисто
останній ОСОБА_1 не вручала, а поклала
до її поштової скриньки. На
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення
поставила позначку вручено особисто
06.12.2013 року та розписалась за позивачку,
пояснивши даний факт великою кількістю
роботи і браком часу, оскільки на
поштовому відділенні не вистачає
працівників.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 винесена без її участі 03.12.2013
року, направлена позивачці поштою
04.12.2013 року.

Твердження позивачки про отримання нею
постанови 21.12.2013 р. відповідачем, на
якого частиною 2 статті 71 КАС України
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, не спростовані.

За таких обставин суд вважає, що строк
пропущений позивачкою з поважних
причин, внаслідок чого є підстави для
його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Зі статті 268 КУпАП вбачається, що особа,
яка притягається до адміністративної
відповідальності, має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення орган (посадова особа)
зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
повинна містити: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа,
опис обставин, установлених при
розгляді справи, зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення,
прийняте по справі рішення.

Судом встановлено, що постановою
заступника начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області ОСОБА_3 №
1145 від 03.12.2013 року на позивачку ОСОБА_1
накладено стягнення за ч.1 ст. 188-42 КУпАП
у виді штрафу в розмірі 6800 грн. за те, що
остання не виконала вимоги припису
інспекції ДАБК у Донецькій області від
№ 288 від 28.08.2013 р., чим порушила ст. 41 ЗУ
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Постанова винесена на підставі акту
перевірки від 28.10.2013 року та протоколу
про адміністративне правопорушення
від 28.10.2013 року.

З рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення та
конверту вбачається, що протокол про
адміністративне правопорушення
направлений за адресою АДРЕСА_1
однак ОСОБА_1 згідно копії паспорта
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол
про адміністративне правопорушення, у
разі його оформлення, складається у
двох екземплярах, один з яких під
розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Однак така розписка
у справі відсутня.

Відсутні і докази про належне
повідомлення позивачки про час та
місце розгляду справи.

Крім того, судом встановлено, що на
момент винесення постанови про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
присутня не була, копію постанови
отримувала лише 21 грудня 2013 р., в
подальшому зі своїми правами та
обов'язками ознайомлена також не була,
від дачі пояснень по суті
правопорушення, підпису протоколу в
присутності свідків не відмовлялась.

Зазначені обставини в ході судового
розгляду справи, крім пояснень
позивачки, підтверджуються
матеріалами справи, зокрема,
відомостями, що містяться в постанові
про накладення адміністративного
стягнення, в яких відповідні графи, як
от підпис особи, яка притягається до
відповідальності, зміст його пояснень,
не зазначені. Крім того, відомості про
те, що позивачка від підпису в
протоколі відмовляється, особою, яка
його складала жодним чином не
засвідчена.

Доказів, які б підтверджували
протилежне відповідачем надано не було
і такі судом в ході розгляду справи не
одержані.

Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин суд вважає, що
накладення на позивачку
адміністративного стягнення відбулося
з порушенням вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим,
оскаржувана постанова є протиправною і
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 2, 3, 6, 17, 18, 70, 71, 99-102, 159 КАС України, ст.
ст. 7, 251, 268 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на
звернення до суду з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про скасування
рішення суб'єкта владних повноважень.

Позов ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області з приводу рішення
суб'єкта владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності задовольнити.

Постанову заступника начальника
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області № 1145 від 03.12.2013 року
про накладення на ОСОБА_1 штрафу в
розмірі 6800 грн. за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42
КУпАП визнати протиправною та
скасувати.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

З повним текстом рішення можна
ознайомитись в канцелярії суду 21
березня 2014 року.

Суддя:
Ю. М. Мирошниченко