Справа № 812/627/14
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року
справа №812/627/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року по адміністративній справі
№812/627/14 за позовом Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в Артемівському районі м.
Луганська звернулося до суду із
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання відшкодувати витрати на
виплату та доставку пенсій по втраті
годувальника, в обґрунтування якого
зазначило, що ОСОБА_2 з 27 липня 2009 року
отримує пенсію по втраті годувальника -
ОСОБА_3, який помер в наслідок нещасного
випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська її
було включено до списку осіб, які
отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за червень-грудень 2013р.,
який щомісячно надсилається органу
фонду для проведення звірки та
подальшого відшкодування сум пенсій.

Відшкодування сум пенсій та
витрат з їх доставки провадиться
відповідно до Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року № 5-4/4
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697. Фактично відповідачем не
порушувався зазначений Порядок № 5-4/4,
пред'явлені акти звіряння були
підписані, але без урахування
зазначеної суми. На підставі цього між
позивачем і відповідачем виник спір
щодо відшкодування понесених витрат. У
даному випадку Порядок № 5-4/4 не
врегульовує спірних відносин, які
виникли між сторонами, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розраховане на
відсутність спору. Аналогічну правову
позицію викладено у постанові
Верховного Суду України від 20 березня
2007 року. Обґрунтування відповідачем
позиції по відмові в прийнятті до
відшкодування суми пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
професійного захворювання, отриманого
на виробництві, є неправомірними,
оскільки таке відшкодування
передбачено законодавством. З огляду
на викладене, позивач просив стягнути з
відповідача на користь управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська 914,04
грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого
2014р. відмовлено у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська в
повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального права. Витрати на
виплату пенсії по втраті годувальника,
яка виплачена ОСОБА_2, підлягають
відшкодуванню відповідачем, оскільки
це передбачено нормами діючого
законодавства. Те, що на момент смерті
годувальника ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 не була непрацездатною, не
скасовує обов'язку відповідача
відшкодувати позивачу такі витрати.
Закон України «Про пенсійне
забезпечення» не містить положення про
те, що саме на момент смерті
годувальника дружина повинна досягти
пенсійного віку.

Представники відповідача та позивача в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення,
представник відповідача надав
клопотання про розгляд апеляції у їх
відсутність. що дає суду право
розглянути справу у відсутність
представників сторін в порядку
письмового провадження на підставі
ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує в управлінні
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська
пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок
нещасного випадку на виробництві, про
що свідчить розпорядження від 17 січня
2014 року №198054 та акт про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 від
11.03.2000р. №12 (а.с.8-11).

На день смерті ОСОБА_3 його
дружині ОСОБА_2 було не повних 46 років.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були
на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування. Непрацездатними
членами сім'ї вважаються чоловік
(дружина), батько, мати, якщо вони є
інвалідами або досягли пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону.

Відповідно до ч.8 ст. 36 цього
Закону пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до ст.21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон №1105) у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі
стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

є) допомогу дитині відповідно до
статті 9 цього Закону;

Згідно зі ст. 28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Зазначені грошові суми
складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у
зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Відповідно до ст.33 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють.

З аналізу зазначених норм Законів
вбачається, що основною умовою
одержання щомісячних страхових виплат
по втраті годувальника є володіння
особою відповідними ознаками:
непрацездатна, знаходилась на
утриманні померлого.

Відшкодування сум пенсій та
витрат з їх доставки провадиться
відповідно до Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок, нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 року №5-4/4,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 16.05.2003 року за №376/7697 (надалі -
Порядок відшкодування).

Пунктом 4 зазначеного Порядку
відшкодування визначено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатної» та інших
нормативно-правових актів, а саме сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Порядком відшкодування не
встановлено обмежень щодо періодів
виплати пенсії які включаються до
цього списку.

Оскільки при розгляді справи
встановлено, що на момент настання
страхового випадку (смерть ОСОБА_3
пов'язана з нещасним випадком на
виробництві) ОСОБА_2 не була
непрацездатною та не знаходилася на
утриманні померлого, суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
підстави для відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві
відсутні.

Також колегія суддів бере до
уваги той факт, що постановою
луганського окружного
адміністративного суду від 31 липня
2013р., яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2013р. та набрала законної сили,
відмовлено у задоволенні позову
Управління Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
стосовно тієї ж особи ОСОБА_2, але за
інший період з 01.01.2013р. по 31.05.2013р.
(а.с.33-34).

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року по адміністративній справі №
812/627/14 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року по адміністративній справі
№812/627/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв