Справа № 2а-8491/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Справа
№ 13406/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
грудня 2010 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова до
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року позивач - Державна
податкова інспекція у Франківському
районі м. Львова звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просить
стягнути з відповідача в дохід
Державного бюджету України податковий
борг в сумі 44 573,00 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2010
року позов задоволено. Стягнено з
ОСОБА_1 на користь бюджету податковий
борг в сумі 44 573 грн. 78 коп.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач, набувши на
підставі договору дарування
нерухомість вартістю 891 475,50 грн., був
зобов'язаний сплатити до бюджету
податок у розмірі 5% від об'єкта
оподаткування, що становить 44573,78 грн.
Вказаний податковий борг
підтверджується матеріалами справи,
доказів сплати даного боргу
відповідачем не надано, а тому такий
підлягає стягненню в судовому порядку.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
винесеною із порушенням норм чинного
законодавства України, ОСОБА_1 оскаржив
її, подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2010
року та прийняти нову постанову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не з'ясував ступеня його
родинних відносин з дарувальником за
договором дарування від 29.12.2008 року,
укладеного між ним та ОСОБА_2, який є
його рідним братом, а тому неправомірно
застосував до спірних правовідносин
підп. 13.2.2 п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
внаслідок чого безпідставно прийшов до
висновку про наявність його обов'язку
сплатити за наведеним вище договором
дарування податок у розмірі 5 відсотків
від об'єкта оподаткування, як це
передбачено п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
систему оподаткування» платниками
податків і зборів (обов'язкових
платежів) є юридичні і фізичні особи, на
яких згідно з законами України
покладено обов'язок сплачувати податки
і збори (обов'язкові платежі).

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), нарахування і сплати пені та
штрафних санкцій, що застосовуються до
платників податків, є Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», чинний
на час виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно із положеннями пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації.

Як передбачено пп. 4.2.1. п. 4.1 ст. 4
зазначеного Закону, якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно п. 14.1 ст. 14 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» кошти,
майно, майнові чи немайнові права,
вартість робіт, послуг, подаровані
платнику податку, оподатковуються за
правилами, встановленими цим Законом
для оподаткування спадщини.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що у декларації про
доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2008
року, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) у графі 1.2. «Доходи, одержані
мною в інших місцях не за місцем
основної роботи» зазначив, що у грудні
2008 року отримав дохід в сумі 891 475,50 грн.
на підставі договору дарування.

Відповідно до пп. 13.2.2 п. 13.2 ст. 13 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» об'єкти спадщини
оподатковуються при отриманні
спадщини спадкоємцями, що не є членами
сім'ї спадкодавця першого ступеня
споріднення, - за ставкою податку,
визначеною пунктом 7.2 статті 7 цього
Закону, до будь-якого об'єкта спадщини;

За правилами п. 7.2 ст. 7 вказаного Закону
ставка податку за загальним правилом
становить 5% від об'єкта оподаткування,
яким в даному випадку є вартість
об'єкту договору дарування.

Встановлено, що ДПІ у Франківському
районі м. Львова на підставі п. «г» п.
4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» виставила ОСОБА_1
податкове повідомлення форми «Ф» №
/0 від 20.05.2009 року, згідно з яким
загальна сума його податкового
зобов'язання за платежем податок з
доходів фізичних осіб становить 44573,78
грн. і підлягає сплаті до бюджету
протягом тридцяти днів від дня
отримання цього повідомлення. ОСОБА_1
повідомлення ДПІ у Франківському
районі м. Львова отримав 03.06.3009 року,
проте податку не сплатив.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

З метою спонукати відповідача сплатити
узгоджене податкове зобов'язання
позивач сформував першу податкову
вимогу № 1/8 від 17.08.2009 року та другу
податкову вимогу № 2/5 від 18.09.2009 року -
обидві на суму 44 573,78 грн. Податкових
вимог відповідач не отримав, тому їх
було вивішено на дошці податкових
оголошень, про що в матеріалах справи є
відповідні акти.

Таким чином, вжиті органом державної
податкової служби заходи не спричинили
погашення податкового боргу
відповідача.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» активи платника податків
можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового
боргу виключно за рішенням суду.

Доводи апелянта про неправомірність
застосування до нього суми податкової
вимоги судом апеляційної інстанції до
уваги не беруться з тих підстав, що
питання правомірності податкового
повідомлення, на підставі якої і
виставлена сума податкової вимоги, не
може бути предметом доказування,
оскільки предметом спору в даному
випадку є стягнення податкового боргу,
а не правомірність прийнятого
податкового повідомлення.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
доводи апелянта на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.ст.
198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
грудня 2010 року у справі №2а-8491/101370 за
позовом Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга