Справа № 2а/1770/5300/2011
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а/1770/5300/2011
12 березня 2014 року
м.Рівне Рівненський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів Комшелюк Т.О. (головуючий),
суддів Дудар О.М., Дорошенко Н.О., за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:
заявника: представник не з'явився,
позивача: не з'явився,
відповідачів: представники не
третьої особи: представник не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду у адміністративній справі
за позовом

ОСОБА_1

до Управління агропромислового
розвитку Гощанської районної
державної адміністрації, Міністерство
аграрної політики та продовольства
України, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Головне
управління агропромислового розвитку
Рівненської обласної державної
адміністрації,

про зобов"язання вчинення дій та
стягнення коштів на виплату бюджетної
тваринницької дотації

ВСТАНОВИВ:

06.03.2014 року державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду із заявою про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду, прийнятого за наслідками
розгляду адміністративної справи
№2а/1770/5300/2011 за позовом ОСОБА_1 до
управління агропромислового розвитку
Гощанської районної державної
адміністрації, Міністерства аграрної
політики та продовольства України,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Головне управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації, про
зобов'язання вчинення дій та стягнення
коштів на виплату бюджетної
тваринницької дотації.

Державний виконавець у своїй заяві
заявив клопотання проведення судового
засідання за його відсутності.

До початку судового розгляду ОСОБА_1 та
представники управління
агропромислового розвитку Гощанської
районної державної адміністрації,
Головного управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації подали
клопотання про розгляд заяви
державного виконавця за їх
відсутності.

Представник Міністерства аграрної
політики та продовольства України у
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України суд
розглядає питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

За таких обставин, розгляд заяви про
способу і порядку виконання судового
рішення можливий за відсутності
державного виконавця та осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд прийшов до висновку, що заява
державного виконавця про зміну способу
та порядку виконання рішення суду
належить до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що у вересні місяці
2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Рівненського окружного
адміністративного суду у якому просив
визнати бездіяльність Міністерства
аграрної політики та продовольства
України щодо неперерахування грошових
коштів на виплату йому бюджетної
тваринницької дотації протиправною,
зобов'язати Міністерство аграрної
політики та продовольства України
перерахувати цільовим призначенням
грошові кошти у розмірі 2343,20 грн. у
відповідності до Порядку використання
у 2008 році коштів, передбачених у
державному бюджеті для розвитку
тваринництва, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 березня 2007 року № 348, на виплату
йому бюджетної тваринницької дотації,
стягнути з управління
агропромислового розвитку Гощанської
районної державної адміністрації на
його користь 2343,20 грн. на виплату
бюджетної тваринницької дотації.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2012 року
позов задоволено повністю. Визнано
бездіяльність Міністерства аграрної
політики та продовольства України щодо
неперерахування грошових коштів на
виплату бюджетної тваринницької
дотації ОСОБА_1 протиправною.
Зобов'язано Міністерство аграрної
політики та продовольства України
перерахувати цільовим призначенням
грошові кошти у розмірі 2343,20 грн. у
відповідності до Порядку використання
у 2008 році коштів, передбачених у
державному бюджеті для розвитку
тваринництва, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 березня 2007 року № 348, на виплату
бюджетної тваринницької дотації
ОСОБА_1. Стягнуто з управління
агропромислового розвитку Гощанської
районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 перераховані
Міністерством аграрної політики та
продовольства України цільовим
призначенням грошові кошти у розмірі
2343,20 грн. на виплату бюджетної
тваринницької дотації.

03.12.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчою провадження за виконавчим
листом №2а/1770/5300/2011, який виданий
Рівненським окружним адміністративним
судом 07.11.2012 року.

У встановлений строк для добровільного
виконання рішення суду боржником не
виконане.

В свою чергу, держаним виконавцем було
виставлено для Міністерства аграрної
політики та продовольства України
вимоги №265/5-1 від 29.10.2013 року та №122/5-1
від 11.01.2014 року щодо виконання рішення
Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.03.2012 року
у справі №2а/1770/5300/2011, які останнім
залишені без задоволення.

На підставі положень Закону України
"Про виконавче провадження" за
невиконання вищевказаного рішення
державним виконавцем накладено на
боржника штраф (постанови від 11.01.2014
року та від 17.02.2014 року).

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 3
Закону України "Про виконавче
провадження" рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 № 845 затверджений Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (із змінами) (далі-Порядок).

Відповідно до статті 25 Бюджетного
кодексу України та положень Порядку
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Відповідно до п. 26 Порядку безспірне
списання коштів з рахунків
розпорядників (бюджетних установ) та
одержувачів бюджетних коштів, на яких
обліковуються кошти загального та
спеціального фондів відповідного
бюджету, здійснюється в межах
бюджетних асигнувань, передбачених у
затвердженому кошторисі або плані
використання бюджетних коштів, та у
разі наявності на його рахунках для
обліку відкритих асигнувань (залишків
коштів на рахунках). Безспірне списання
коштів з рахунків бюджетних установ у
частині власних надходжень
здійснюється безпосередньо із
загальної суми залишку надходжень на
відповідному рахунку з подальшим
віднесенням зазначеної суми на видатки
в розрізі кодів економічної
класифікації видатків бюджету з
урахуванням вимог пункту 27 цього
Порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Стягувач за рішенням суду
про стягнення коштів з державного
органу звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду.

Відповідно до Положення про
Міністерство аграрної політики та
продовольства України, затвердженого
Указом Президента України від 23 квітня
2011 року № 500/2011, Міністерство аграрної
політики та продовольства України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, Міністерство аграрної
політики та продовольства України є
органом, уповноваженим законом на
виконання функцій держави, тобто
державним органом, а відтак - наявна,
встановлена Законом, заборона щодо
стягнення коштів державним виконавцем
з рахунків боржника - органу державної
влади через органи Державної
казначейської служби України, що в свою
чергу унеможливлює виконання
зазначеного рішення без зміни його
способу виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган, державні
підприємство, установа, організація
(далі - державний орган).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 зазначеного
Закону, у разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження" за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно з частиною першою статті 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

У зв'язку з наведеним та для
забезпечення виконання судового
рішення державний виконавець за
власною ініціативою звернувся до суду,
який видав виконавчий документ, із
заявою про зміну способу і порядку
виконання.

Положення статті 263 КАС України не
містять виключного переліку обставин,
що є підставою для вирішення питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення".

У даній категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
перерахунок грошових коштів (бюджетної
дотації) на стягнення таких коштів.

У рішеннях Європейського суду з прав
людини, прецедентну практику якого
мають використовувати суди України,
зокрема, у справі "Хорнсбі проти Греції"
від 19.03.1997 року, у справі "Бурдов проти
Росії" від 07.05.2002 року, "Ромашов проти
України" від 27.07.2004 року, "Шаренок проти
України" від 22.02.2004 року, та ряду інших,
зазначається, що право на судовий
захист було б ілюзорним, якби правова
система держави дозволяла, щоб
остаточне зобов'язальне рішення
залишалося бездієвим на шкоду одній із
сторін; виконання рішення, винесеного
будь-яким судом має вважатися
невід'ємною частиною судового процесу.

Крім того, Європейський суд з прав
людини у рішенні від 29.06.2006 року у
справі "Пантелеєнко проти України"
зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує
наявність на національному рівні
засобу правового захисту для
реалізації прав і свобод, у якій би
формі вони не забезпечувалися у
національному правовому полі. Суд
також підкреслив, що засіб юридичного
захисту має бути ефективним, як на
практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі
"Дорани проти Ірландії" Європейський
суд з прав людини зазначив, що поняття
"ефективний засіб" передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші
проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року)
Європейський Суд з прав людини вказав,
що для Конвенції було б неприйнятно,
якби стаття 13 декларувала право на
ефективний засіб захисту але без його
практичного застосування. Таким чином,
обов'язковим є практичне застосування
ефективного механізму захисту.
Протилежний підхід суперечитиме
принципу верховенства права.

З урахуванням наведеного, суд зазначає,
що Держава Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

Також, за нормами Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду виключно про
стягнення коштів, боржником за яким є
державний орган.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для заміни способу і порядку
виконання рішення Рівненського
окружного адміністративного суду від
16.03.2012 року.

Керуючись ст. ст. 41, 165, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання
постанови Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року, прийнятої за наслідками
розгляду адміністративної справи
№2а/1770/5300/2011 за позовом ОСОБА_1 до
управління агропромислового розвитку
Гощанської районної державної
адміністрації, Міністерства аграрної
політики та продовольства України,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Головне управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації, про
зобов'язання вчинення дій та стягнення
коштів на виплату бюджетної
тваринницької дотації, в частині
зобов'язання Міністерства аграрної
політики та продовольства України
перерахувати цільовим призначенням
грошові кошти у розмірі 2343,20 грн.

Стягнути з Міністерства аграрної
політики та продовольства України на
користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі
2343,20 грн. на виплату бюджетної
тваринницької дотації.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Головуючий суддя
Комшелюк Т.О.

Судді
Дудар О.М.

Дорошенко Н.О.