Справа № К/9991/2970/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/2970/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
державного підприємства «Національний
академічний духовий оркестр України»
до відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві, Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа - ОСОБА_1 про скасування постанови
за касаційною скаргою державного
підприємства «Національний
академічний духовий оркестр України»
на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
серпня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 жовтня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2007 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 листопада 2004 року
наказ № 68-К від 27 липня 2004 року про
звільнення ОСОБА_1 з посади художнього
керівника державного підприємства
«Державний духовий оркестр України»
визнано незаконним та поновлено
ОСОБА_1 на роботі з 27 липня 2004 року. На
виконання зазначеного судового
рішення державне підприємство
«Державний академічний духовий
оркестр України», правонаступником
якого є державне підприємство
«Національний академічний духовий
оркестр України», було видано наказ №
16-К від 3 лютого 2005 року про поновлення
ОСОБА_1 на роботі. Про ознайомлення
ОСОБА_1 із вказаним наказом державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
було складено акт від 28 грудня 2005 року
та винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження від 28 грудня
2005 року. ОСОБА_1 до роботи не
приступив та відмовився надавати
письмові пояснення з приводу
відсутності його на робочому місці, про
що був складений акт від 28 грудня 2005
року. Наказом державного підприємства
«Державний академічний духовий
оркестр України» від 28 грудня 2005 року
№117-К ОСОБА_1 був звільнений з роботи за
прогул на підставі пункту 4 статті 40
Кодексу законів про працю України.
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 квітня 2007 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1
до державного підприємства «Державний
академічний духовий оркестр України»
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди. Проте Головним управлінням
юстиції у м. Києві проведено перевірку
матеріалів виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.
Києва № 2-9141 від 2 листопада 2004
року про поновлення ОСОБА_1 на роботі. В
результаті перевірки Головним
управлінням юстиції у м. Києві винесено
постанову від 13 липня 2007 року, якою
безпідставно скасовано постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві від 28 грудня 2005 року.
Вважає постанову Головного управління
юстиції у м. Києві від 13 липня 2007
року протиправною, оскільки позивач
виконав рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 2 листопада
2004 року. Просив з урахуванням уточнення
позовних вимог визнати протиправною та
скасувати постанову Головного
управління юстиції у м. Києві від
13 липня 2007 року.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
серпня 2010 року у задоволенні позову
державного підприємства «Національний
академічний духовий оркестр України»
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2010
року апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національний
академічний духовий оркестр України»
залишено без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 10 серпня 2010 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Державного підприємства «Національний
академічний духовий оркестр України»,
судами першої та апеляційної інстанцій
неповне з'ясування обставин, які мають
значення у справі, та порушення норм
чинного процесуального та
матеріального законодавства, що
призвело до неправильного вирішення
даного спору, позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити його
позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 листопада 2004 року
визнано незаконним наказ № 68-К від 27
липня 2004 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади художнього керівника
державного підприємства «Державний
академічний духовий оркестр України»
та поновлено ОСОБА_1 на роботі з
27 липня 2004 року.

Примусове виконання вказаного рішення
здійснювалося відділом державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.
Києві.

На виконання зазначеного судового
рішення державним підприємством
«Державний академічний духовий
оркестр України» було видано наказ №
16-К від 3 лютого 2005 року про поновлення
ОСОБА_1 на роботі.

Про ознайомлення ОСОБА_1 із вказаним
наказом державним виконавцем було
складено акт від 28 грудня 2005 року та
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження від 28 грудня
2005 року на підставі статті 77 Закону
України «Про виконавче провадження».
Виконавчий лист повернуто до суду як
фактично виконаний.

Головним управлінням юстиції у м. Києві
проведено перевірку матеріалів
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа Шевченківського
районного суду м. Києва № 2-9141 від 2
листопада 2004 року про поновлення
ОСОБА_1 на посаді художнього керівника
державного підприємства «Державний
академічний духовий оркестр України».

В результаті перевірки заступником
начальника Головного управління
юстиції у м. Києві -
начальником відділу державної
виконавчої служби винесено постанову
від 13 липня 2007 року, якою скасовано
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві від 28 грудня 2005 року
як таку, що була винесена з порушенням
вимог статті 77 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 77
Закону України «Про виконавче
провадження» в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно. Виконання рішення вважається
завершеним з моменту фактичного
допущення зазначеного працівника до
виконання попередніх обов'язків на
підставі відповідного акта органу, що
прийняв незаконне рішення про
звільнення або переведення працівника.

Згідно з пунктом 8.2.3 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, після фактичного допущення
працівника до роботи складається акт
про виконання рішення, виконавче
провадження підлягає закінченню і не
поновлюється при повторному
недопущенні працівника до роботи, а в
працівника з'являється право на
звернення до суду в порядку позовного
провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з того, що акт про
ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про
поновлення на роботі за своїм змістом
не є актом про фактичне допущення
працівника до виконання попередніх
обов'язків. Зважаючи на те, що акт про
фактичне допущення ОСОБА_1 до роботи
державним виконавцем складено не було,
то підстави для винесення постанови
про закінчення виконавчого
провадження були відсутні. Отже,
постанова заступника начальника
Головного управління юстиції у м. Києві
- начальника відділу державної
виконавчої служби від 13 липня
2007 року про скасування постанови
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві про закінчення
виконавчого провадження від 28 грудня
2005 року є законною.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги, висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Національний
академічний духовий оркестр України»
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 10 серпня 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.