Справа № 2а/489/334/13
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/800/861/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Леонтович К.Г., Мороз Л.Л.,
Мироненка О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на постанову
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 16 липня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі № 2а/489/334/13 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання бездіяльності
незаконною та стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиплати йому пенсії
відповідно до вимог ст.50,ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
просив стягнути на його користь борг
за нараховану, але невиплачену пенсією
за травень 2013 р. у сумі 5900,40 грн.,
звернувши в цій частині рішення до
негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
червні 2010 року він звернувся до
Ленінського районного суду м.
Миколаєва з позовом про визнання
бездіяльності відповідача
неправомірною та зобов'язання
останнього провести перерахунок
пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.06.2010
пенсії по інвалідності виходячи з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, встановленої п.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком. Рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 05.07.2010 по справі №
2-3965/2010р. бездіяльність Управління ПФУ в
Ленінському районі м. Миколаєва
визнана протиправною та зобов'язано
провести перерахунок пенсії
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які страждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.06.2010
пенсії по інвалідності виходячи з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, встановленої п.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком. На
виконання вказаного рішення суду
відповідачем був проведений
перерахунок пенсії та з серпня 2010 року
виплачувалася у відповідному розмірі.
У травні 2013 року позивачу відповідно
рішення суду нарахована
заборгованість у сумі 8180,10 грн., а
фактично виплачено 2279,70 грн., борг
становить 5900,40 грн., яку він просить
стягнути з відповідача.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16 липня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року, позовні вимоги
задоволені. Визнана протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва в частині невиконання вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Стягнуто з управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті пенсії за
травень 2013 року у розмірі 5900,40 грн.

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу ОСОБА_1 просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
матеріали касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 5 липня
2010 року визнана протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва в частині невиконання з
01.06.2010 року приписів ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва провести ОСОБА_1 перерахунок
пенсії по інвалідності з 01.06.2010 року,
виходячи з розрахунку 8 мінімальних
пенсій за віком, встановленої п. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та виплачувати з
урахуванням фактично сплачених сум
пенсій.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26 липня 2011 року
роз'яснене вказане рішення. Кінцевим
терміном нарахування та виплати
позивачу пенсії визначене припинення
дії ст.ст.50,54 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" або виникнення підстав для
припинення виплати пенсії.

Згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва від 11 червня 2013 року за
рішенням суду від 5 липня 2010 року за
травень 2013 року відповідач нарахував
позивачу пенсію у сумі 8180,10 грн., з яких
фактично позивачу виплачено лише 2279,70
грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що не виплата позивачу
пенсії, призначеної у відповідності до
постанови Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 5 липня 2010 року та
ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є протиправною.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо невиплати
заборгованості по пенсії за травень 2013
р. відповідно ст.ст.50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
нарахованої на підставі рішення суду
від 5 липня 2010 року

Відповідно Закону України "Про
Державний бюджет на 2013 рік" положення
статі статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52
та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік. Наведені
положення Державного бюджету на 2013 рік
не визнані неконституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 №1210 зі змінами від 2012 р.
затверджений Порядок обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При розгляді вказаного спору суди
попередніх інстанцій не встановили,
яка пенсія ОСОБА_1 повинна була
нарахована за спірний період
відповідно вищенаведеного діючого
законодавства та чи відповідає розмір
призначеної позивачу пенсії діючому
законодавству на час її нарахування за
травень 2013 р., яка пенсія виплачена та
чи відповідає її розмір вимогам
законодавчих норм, а не рішенню суду
від 2010 р., у зв'язку з чим виник борг по
виплаті пенсії.

З урахуванням вищенаведеного судами
першої та апеляційної інстанції не
з'ясовані обставини справи, що мають
значення для правильного її вирішення
та не дають можливості суду касаційної
інстанції визначитися в правильності
правової оцінки обставин як судом
першої інстанції та і судом
апеляційної інстанції, що являється
порушенням ст.ст.159, 195 КАС України.

При встановленні наведених фактів
судами першої та апеляційної
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
які призвели до необґрунтованого
прийняття судового рішення і не можуть
бути перевірені та усунуті судом
касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 227 КАС України
підставами для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій з направленням справи на
новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи і не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції.

За таких обставин доводи касаційної
скарги частково спростовують висновки
судів першої та апеляційної інстанції,
тому касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню із скасуванням
рішень судів першої і апеляційної
інстанції та направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16 липня 2013 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року скасувати, справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Судді: