Справа № П/805/245/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
справа №П/805/245/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Білак С.В., Лях О.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 р. у справі № П/805/245/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу №Ф-29167-17 від 07
грудня 2013 року,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
р. у справі № П/805/245/14 адміністративний
позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу № Ф-29167-17 від 07
грудня 2013 року - задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано
вимогу Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-29167-17 від 07 грудня 2013
року у розмірі 9704,68 грн. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
понесені судові витрати у розмірі 172
(сто сімдесят дві) грн. 06 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вищевказану постанову та постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову у повному обсязі.
Мотивами апеляційної скарги зазначає
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. Апелянт зазначає, що
відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
останні звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Оскільки
позивач є отримувачем пенсії у зв'язку
з вислугою років, то вона є платником
єдиного внеску і на неї не
розповсюджується дія ч. 4 ст. 4 Закону №
2464-VI.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги встановила
наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач - ОСОБА_2, є
фізичною особою - підприємцем,
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців 08.12.1997 р. за № 2
000799, ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с. 5). Позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
Серія НОМЕР_2. 22 червня 1999 року
розпорядженням управління Пенсійного
фонду України призначено пенсію за
вислугою років (а.с. 23, 30).

Відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області відповідно до п. 191-1.8
Податкового кодексу України,
забезпечує достовірність та повноту
обліку платників податків та платників
єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Матеріалами справи підтверджено, що 07
грудня 2013 року відповідачем прийнята
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-29167-17 про сплату заборгованості зі
сплати єдиного внеску станом на 31.10.2013
року у розмірі 9704,68 грн. за період з
серпня 2011 року по 3 квартал 2013 року (а.с.
7).

Предметом спору в даній справі є
наявність у позивача, який досяг віку 60
років та отримує пенсію у зв'язку з
вислугою років, права на звільнення від
сплати єдиного внеску на підставі
частини 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI ( далі - Закон № 2464), відповідно до
якої фізичні особи-підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Подаючи позов позивач вважала, що
підпадає під дію цієї норми
законодавства, оскільки досягла
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у зв'язку з чим звільнена
від сплати єдиного внеску.

З таким трактування вказаних норм
чинного законодавства колегія суддів
не погоджується з огляду на наступне.

З правової конструкції частини 4 статті
4 Закону № 2464 вбачається, що фізична
особа-підприємець звільняється від
сплати єдиного внеску за наявності
двох умов - особа повинна бути
пенсіонером за віком та отримувати
таку пенсію.

Згідно положень статті 2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ
від 05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) за цим
Законом призначаються трудові пенсії
за віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
№ 1058 за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:

1. пенсія за віком;

2. пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3. пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

З огляду на вказані положення діючого
законодавства пенсії за віком та у
зв'язку із вислугою років є різними
видами пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону
№ 1058 особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

Позивач дійсно досягла 60 років та має
право на призначення їй пенсії за
віком, але отримує інший вид пенсії, у
зв'язку з чим не може бути звільнена від
сплати єдиного внеску.

При цьому колегія суддів зазначає, що
під пенсіонером за віком в частині 4
статті 4 Закону № 2464 розуміється саме
особа, яка отримує пенсію за віком, а не
особа, що отримує пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до статей
13 та 14 Закону № 1788 та не досягли
60-річного віку.

Таким чином, при вирішенні питання про
наявність у фізичної особи-підприємця
права на звільнення від сплати єдиного
внеску визначальним є не вік особи, а
вид пенсії, яку ця особа отримує.

Оскільки пенсіонери, які отримують
пенсію у зв'язку із вислугою років не
включені до переліку осіб, що
звільняються за положеннями частини 4
статті 4 Закону № 2464 від сплати за себе
єдиного внеску, то підстави для
звільнення позивача від сплати такого
внеску відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги
наведене, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо того, що вимога
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-29167-17 від 07 грудня 2013 року є
протиправною.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 202, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області -задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
р. у справі № П/805/245/14 - скасувати та
прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07
грудня 2013 року №Ф-29167-17 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
В.В. Попов

С.В.Білак

О.П.Лях