Справа № 804/12383/13-а
Суддя: Захарчук Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретарі
Захарчук Н. В. Кузнецов С.М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
23 вересня 2013 року Інспекція з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, в якому
просить суд стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 штраф за порушення
законодавства про рекламу у розмірі 1700,
Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2013 року відкрите провадження в
адміністративній справі та призначено
її до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2013 року провадження в даній
справі було зупинено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року провадження в даній справі було
поновлено та призначено до розгляду у
судовому засіданні.
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що за порушень
вимог ЗУ «Про рекламу» на фізичну особу
- підприємця ОСОБА_3 рішенням № 97/13 від
28.05.2013 року накладено штраф в розмірі
1700,00 грн., оскільки в добровільному
порядку сума штрафу підприємством не
сплачена, вона підлягає стягненню в
судовому порядку.
Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином.
Надав суду клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, адміністративний позов
підтримав в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлений
У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено 20 березня 2013 року
провідним спеціалістом сектору
контролю за рекламною діяльністю та
торгівлею на відстані Мигай В.К). було
складено протокол № 95 13 про наступне:
на підставі отриманих матеріалів від
Комунального підприємства
«Адміністративно - технічне
управління» Дніпропетровської міської
ради, встановлено ознаки порушення ст.
16 Закону України «Про реклам)» та п. 24
Типових правил розміщення зовнішньої
реклами при розміщенні реклами
«Матрасы ортопедические. Кровати. Тел.
НОМЕР_1. НОМЕР_2» за адресою: АДРЕСА_1.
27 березня 2013 року рішенням №95/13 на
підставі протоколу №95/13 від 20.01.2013 року
вирішено розпочати розгляд справи про
порушення законодавства про рекламу
відносно фізичної особи - підприємця
З метою всебічного, повного та
об'єктивного встановлення обставин
справи, керуючись ст. 26 Закону України
«Про рекламу» позивачем було
направлено рекомендованим листом з
повідомленням відповідачу вимогу № 95/13
від 27.03.2013 року про надання документів,
необхідних для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу,
призначеної на 23 квітня 2013 року. Згідно
поштового повідомлення, лист було
одержано відповідачем 03 квітня 2013 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про рекламу», на вимогу органів
державної вдали, на які покладено
контроль, за дотриманням законодавства
про рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні чи письмові
пояснення, відео- та звукозаписи, а
також іншу інформацію, необхідну для
здійснення ними повноважень щодо
23 квітня 2012 року відбулось засідання
стосовно справи про порушення
законодавства про рекламу, про що був
складений відповідний протокол № 95/13.
Відповідач на засідання не з'явився,
причини неявки не повідомив,
клопотання про перенесення розгляду
справи не надав.
Враховуючи, що вимога містила
посилання на ч. 6 ст. 27 Закону України
«Про рекламу», якою передбачена
відповідальність за неподання
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами. Відповідача
було повідомлено про можливі правові
наслідки невиконання законних вимог
органів державної влади.
26 квітня 2013 року, керуючись п. 7 ст. 27
Закону України «Про рекламу», було
прийнято рішення № 95/13 накласти на
відповідача штраф у розмірі 2550, 00 грн.
за недотримання встановлених законом
вимог щодо змісту реклами та
враховуючи неможливість встановлення
вартості розповсюдженої реклами.
Крім того, за результатами розгляду
справи відповідачем надано припис про
зупинення розповсюдження зовнішньої
реклами та повідомлення про вжиті
26 квітня 2013 року рішення та припис були
направлені позивачу поштою
рекомендованим листом з повідомленням.
Враховуючи, що під час розі ляду справи
про порушення Відповідачем
законодавства про рекламу було
виявлено декілька порушень: порушення
встановлених законом вимог щодо змісту
реклами та неподання на вимогу на
вимогу органів державної влади
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами, провідним
спеціалістом сектору контролю за
рекламною діяльністю та торгівлею на
відстані Мигай В.К). 26 квітня 2013 року,
після розгляду попередньої пов'язаної
справи, було складено протокол № 97/13
про наступне: на підставі матеріалів
справи № 95/13 про порушення
законодавства в сфері реклами,
спеціалістом Держспоживінспсекції у
Дніпропетровській області встановлено
очна к и порушення п. 2 ст. 26 "Закону
України «Про рекламу» з боку Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3. а саме:
неподання на вимогу органу державної
влади інформації, підтверджуючої
вартість розповсюдженої реклами.
26 квітня 2013 року позивачем винесено
рішення № 97/13 про початок розгляду
справи про порушення законодавства про
рекламу.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про рекламу», органи державної влади
зобов'язані повідомляти рекламодавців,
виробників та розповсюджувачів
реклами про розгляд справ про
порушення ними вимог законодавства про
рекламу не менше ніж за п'ять робочих
днів до дати розгляду справи.

На виконання вказаного обов'язку 26
квітня 2013 року відповідачу було
направлено повідомлення про дату та
час розгляду справи № 97/13.

28 травня 2013 року відбулось засідання
стосовно справи про порушення
законодавства про рекламу. На
засідання Відповідач не з'явився,
причини неявки не повідомив,
клопотання про перенесення розгляду
справи не надав.

Під час засідання доведено факт
порушення Відповідачем п. 2 ст. 26 закону
України «Про рекламу».

28 травня 2013 року позивачем винесено
рішення № 97/13 про накладення штрафу за
неподання Відповідачем інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами у
розмірі 1 700, 00 грн.

29 травня 2013 року позивачем вказане
рішення направлено Відповідачу поштою
рекомендованим листом з повідомленням.

Закон України «Про рекламу» (далі -
Закон) визначає засади рекламної
діяльності в Україні, регулює
відносини, що виникають у процесі
виробництва, розповсюдження та
споживання реклами.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено,
що розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил ,
що затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 44 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 року,
визначається, що рекламні засоби
забезпечуються маркуванням із
зазначенням на каркасі рекламного
засобу найменування розповсюджувача
зовнішньої реклами, номера його
телефону, дати видачі дозволу та строку
його дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону
визначається, що на вимогу органів
державної влади, на які згідно із
законом покладено контроль за
дотриманням вимог законодавства про
рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні та/або
письмові пояснення, відео - та
звукозаписи, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення ними
повноважень щодо контролю.

Частиною 6 статті 27 Закону визначено, що
за неподання або подання завідомо
недостовірної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, необхідної
для здійснення ними передбачених цим
Законом повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Порядком накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 № 693
регулюються питання накладення
уповноваженими особами
Держспоживінспекції та її
територіальних органів в Автономній
Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі (далі - територіальні
органи) штрафів на рекламодавців,
виробників і розповсюджувачів реклами
за порушення законодавства про рекламу
(крім штрафів, накладення яких належить
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету і
регулюється законодавством з питань
авторського права та суміжних прав).

Відповідно до пунктів 9, 11, 12 Порядку
підставою для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу є
відповідний протокол, складений
уповноваженою посадовою особою
Держспоживінспекції та її
територіальних органів, та за
наявності ознак порушення
законодавства про рекламу приймається
рішення про початок розгляду справи,
яка розглядається у місячний строк з
дня прийняття рішення про початок її
розгляду.

Згідно із пунктами 14, 16 Порядку про
розгляд справи Держспоживінспекція та
її територіальні органи повідомляють
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами не пізніш як
за три дні до дати розгляду, а у
невідкладних випадках - не пізніш як за
один день. Справа розглядається за
участю представника особи, щодо якої
порушено справу. В разі його
відсутності справу може бути
розглянуто, якщо незважаючи на
своєчасне повідомлення про місце і час
розгляду справи не надійшло
обґрунтоване клопотання про
відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 18 Порядку за
результатами розгляду справи
приймається рішення, що оформляється у
двох примірниках, один з яких
залишається у Держспоживінспекції або
її територіальному органі, другий - у
10-денний строк надсилається особі,
стосовно якої було прийнято рішення,
або видається її представникові під
розписку.

Пунктом 20 Порядку визначено, що сума
штрафів за порушення законодавства про
рекламу сплачується добровільно або
стягується в судовому порядку
відповідно до законодавства.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем
правомірно винесено рішення № 97/13 від
28.05.2013 року, яким до ФОП ОСОБА_3
застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн.,
оскільки останнім не виконано
обов'язку з надання документів, які
вимагались листом від 27.03.13 № 95/13.

Докази оскарження рішення № 97/13 від
28.05.2013 року до суду не надано.

Враховуючи той факт, що відповідачем не
надано жодних пояснень з приводу
допущених порушень вимог чинного
законодавства про рекламу та доказів
добровільної сплати штрафу в розмірі
1700,00 грн., суд вважає, що вказана сума
підлягає стягненню в судовому порядку.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд
повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.14, 70, 71, 72, 86, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення
штрафу - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 штраф за порушення
законодавства про рекламу у розмірі 1700,
00 грн.; кошти перерахувати до
Державного бюджету: рахунок 0008,
, МФО 805012, код отримувача
21081100, УДКСУ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В. Захарчук