Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/95676/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Південної
митниці та Державної митної служби
України на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 24
червня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного
суду від 1 грудня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Південної митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідачів. Просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від
23 березня 2011 року № 508-к - в частині
звільнення його з посади начальника
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Білгород - Дністровський»
Південної митниці, поновити на посаді
начальника відділу митного оформлення
№ 3 митного поста «Білгород -
Дністровський» Південної митниці,
стягнути з Південної митниці на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 23 березня 2011 року
до моменту поновлення на роботі.
Посилався на те, що наказом Державної
митної служби України від 23 березня
2011 року № 508- к його незаконно звільнено
його з посади начальника відділу
митного оформлення № 3 митного поста
«Білгород - Дністровський» Південної
митниці за порушення Присяги
державного службовця відповідно до п. 6
ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну
службу», оскільки Присягу не порушував
та посадові обов"язки виконував
сумлінно. Крім цього застосовуючи до
позивача крайню міру дисциплінарного
стягнення звільнення з посади,
відповідачами не враховано тяжкості
вчинення дисциплінарного проступку та
ступінь вини позивача, стаж його роботи
в митних органах. Також, в порушення
ст. 31 Дисциплінарного статуту
митної служби України звільненню
позивача не передувало обов"язкове
службове розслідування. А тому
звільнення є протиправним та таким, що
не ґрунтується на вимогах чинного
законодавства.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 1 грудня 2011
року, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від 23
березня 2011 року № 508-к в частині
звільнення ОСОБА_4 з посади начальника
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Білгород-Дністровський»
Південної митниці. Поновлено ОСОБА_4 на
посаді начальника відділу митного
оформлення № 3 митного поста «Білгород
- Дністровський» Південної митниці.
Стягнуто з Південної митниці на
користь ОСОБА_4 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 23 березня 2011
року до моменту поновлення на роботі.
Допущено негайне виконання постанови в
частині поновлення ОСОБА_4 на посаді
начальника відділу митного оформлення
№ 3 митного поста «Білгород -
Дністровський» Південної митниці та
виплати середнього заробітку у межах
стягнення за один місяць.

У касаційних скаргах Південна митниця
та Державна митна служба України,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить зупинити виконання постанови
суду першої інстанції, скасувати
судові рішення першої та апеляційної
інстанцій та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 18 грудня 1997
року проходив службу в Митних органах
України.

Наказом Південної митниці № 817-к
від 20 жовтня 2010 року переведений на
посаду начальника відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ».

Наказом Південної митниці № 147-к
від 22 лютого 2011 року переведений з
посади начальника відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ» на посаду начальника
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Білгород - Дністровський»
Південної митниці .

Наказом Державної митної служби
України № 508-к від 23 березня 2011 року «По
особовому складу митних органів»
відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про державну службу» за
порушення Присяги державного
службовця припинено з 23
березня 2011 року перебування на
державній службі в митних органах
України начальника відділу митного
оформлення № 3 митного поста «Білгород
- Дністровський» Південної митниці
ОСОБА_4

У вказаному наказі Державної
митної служби України № 508-к від
23 березня 2011 року
зазначено, що неналежна організація
роботи відділу митного оформлення № 1,
відсутність контролю за роботою
підлеглих з боку керівника відділу
ОСОБА_4 призвели до несумлінного
виконання службових обов'язків
посадовими особами відділу, порушень
вимог законодавства та заподіяння
матеріальних збитків державі.
Начальником відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ» Південної митниці ОСОБА_4
не дотримано вимог п. п. 2.2, 2.4, 2.6, 2.13
посадової інструкції начальника
відділу митного оформлення № 1 митного
поста «Іллічівськ» Південної митниці,
затвердженої начальником митниці 13
грудня 2010 року.

Підставою для видання наказу
Державної митної служби України №508-к
від 23 березня 2011 року, яким
зокрема припинено державну службу в
митних органах України начальника
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Білгород-Дністровський»
Південної митниці ОСОБА_4 стали
результати перевірки правильності
митного контролю та митного оформлення
товарів, що переміщуються на адреси
суб'єктів ЗЕД а саме: ТОВ «Мета - Плюс»,
ПП «Сідіософтпром» та ПП
«Сідісофтпром» в зоні діяльності
Південної митниці, яка здійснена
відповідно до наказу Державної митної
служби України від 9 березня 2011 року №
175 «Про проведення перевірки», та
оформлена доповідною запискою за
результатами перевірки на ім'я голови
Державної митної служби України .

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, рішення про припинення
державної служби позивача в митних
органах прийняте з порушенням
процедури, передбаченої чинним
законодавством. Зокрема, не було
проведено обов'язкового службового
розслідування, не відбиралися
пояснення у ОСОБА_4 та не було залучено
останнього до з'ясування фактичних
обставин зазначених у доповідній
записці.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
«Про державну службу» та
Дисциплінарним статутом митної служби
України (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2)
порушення порядку здійснення митного
контролю та митного оформлення
предметів, що переміщуються через
митний кордон України (стаття 22
Дисциплінарного статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог, оскільки звільнення позивача на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
не можна визнати законними та
обґрунтованим.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13).

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційних скарг про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів. Тому колегія суддів, перевіривши
у межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Південної митниці та
Державної митної служби України
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 24 червня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від
1 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк