Справа № 163/414/14-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/414/14-а
Провадження № 2-а/163/15/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста №1
РДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС України
у Волинській області, Татарина Дмитра
Вікторовича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного поста №1 роти ДПС ДАІ,
підпорядкованої УМВС України у
Волинській області, Татарина Д.В., у
якому просив скасувати постанову
відповідача від 18.10.2013 року серії АА2 №
994285 про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
накладення стягнення у вигляді штрафу
в розмірі 300 гривень за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, - перевищення дозволеної
швидкості руху більш як на 40 км/год.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
18.10.2013 року він дійсно керував
автомобілем в с.Звірів Ківерцівського
району Волинської області, де був
зупинений працівниками ДАІ, які
перевіривши його документи на
автомобіль, повідомили, що він
перевищив дозволену швидкість, проти
чого позивач заперечив, вказавши, що
жодних вимог Правил дорожнього руху
він не порушував та перевищити
швидкість не міг, оскільки на даній
ділянці дороги був дуже насичений рух
транспорту і всі автомобілі рухались в
колоні. Після даної розмови інспектор
віддав позивачу документи та побажав
щасливої дороги, а оскаржувана
постанова відповідачем в присутності
позивача не складалась та в день її
винесення йому не вручалась. З
викладених підстав вважає, що
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є
безпідставним, оскільки ніякого
порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього
руху він не допускав та діяв у
відповідності до встановлених правил.

В судове засіданні позивач не
з'явився, в канцелярію суду подав заяву
про розгляд справи у його відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує повністю та просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час і місце
судового засідання був повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причину неявки суд не повідомив,
заперечень проти позову від нього до
суду не надійшло.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган
(посадову особу) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
обов'язок з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 994285 від 18.10.2013 року позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.
122 КУпАП, та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 300,00 грн.

Суть правопорушення полягає в тому, що
позивач 18.10.2013 року об 11 год. 50 хв. в
с.Звірів Ківерцівського району,
позначеним знаком 5.45 «Початок
населеного пункту», керуючи
автомобілем марки «Мерседес»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
рухався зі швидкістю 100 км/год., тобто
перевищив швидкість руху на 40 км/год.,
чим порушив п.12.4 Правил дорожнього
руху. Швидкість вимірювалась приладом
«Трукам» ТС 000517.

Адміністративна відповідальність за ч.
1 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, в разі
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306
із змінами і доповненнями, передбачено,
що рух транспортних засобів у
населених пунктах дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що у зазначені в
оскаржуваній постанові дату, час та
місці він дійсно рухався автомобілем
марки «Мерседес», державний номерний
знак НОМЕР_1, однак, заперечує факт
перевищення ним швидкості руху в
населеному пункті.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

У відповідності до ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Докази
суду надають особи, які беруть участь у
справі.

Зі змісту оскаржуваної постанови
вбачається, що єдиним доказом
винуватості позивача є показники
приладу вимірювання швидкості
«Трукам» ТС 000517.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В зв'язку з неявкою відповідача в
судове засідання, стверджені позивачем
обставини не були спростовані.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження правомірності
оскаржуваної постанови та факту
вчинення правопорушення позивачем, не
подано показів приладу «Трукам» щодо
перевищення швидкості автомобілем
саме позивача, та документів на
підтвердження можливості врахувати як
доказ покази технічного засобу для
визначення швидкості - вимірювача
швидкості транспортних засобів «TruCam».

Крім цього, оскаржувана постанова не
містить викладу пояснення ОСОБА_1, хоча
він свою вину у вчиненні
правопорушення заперечував, та
обґрунтування на спростування
тверджень позивача.

Статтею 62 Конституції України
передбачено, що обвинувачення не може
ґрунтуватись на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає
достовірними обставини, повідомлені
позивачем, які жодним чином не
заперечені та не спростовані
відповідачем, тому оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а позов
до задоволення.

Керуючись ст.ст.9, 10, 11, 71, ч.4 ст.128, ст.ст.
159, 160, 161, 163, 167, 1712 КАС України, ч.1 ст. 122,
ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста №1
РДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС України
у Волинській області, Татарина Дмитра
Вікторовича серії АА2 № 994285 від 18.10.2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 300 (триста) гривень -
скасувати.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає і набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Головуюча: суддя

А.Л. Гайдук