Справа № 2а-5183/09/1470
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/89831/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Комунального підприємства
Госпрозрахункова дільниця механізації
будівництва на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.10.2011 року по справі № 2-а-5183/09/1470 за
позовом Комунального підприємства
Госпрозрахункова дільниця механізації
будівництва до Державної податкової
інспекції у Заводському районі міста
Миколаєва про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року КП Госпрозрахункова
дільниця механізації будівництва
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 17 вересня 2009
року № /0 в частині визначення
штрафу в сумі 15350,00 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04.02.2010 року
у даній справі позов задоволено та
визнано недійсним спірне податкове
повідомлення-рішення з мотивів
безпідставності його прийняття.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2011 року
скасовано постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
04.02.2010 року та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову з мотивів
безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду
апеляційної інстанції позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.10.2011 року як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та залишити без
змін постанову суду першої інстанції,
оскільки скаржник вважає її такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм чинного законодавства.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що посадовими
особами ДПІ у Заводському районі
м. Миколаєва за результатами
планової виїзної перевірки КП
Госпрозрахункова дільниця механізації
будівництва з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2006
року по 31 березня 2009 зазначено про
порушення позивачем п. п. 7.3.1, п. п. 7.3.5 п.
7.3 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР).

На підставі висновків перевірки ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17 вересня 2009
року № /0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 5183,00 грн. та
штрафні санкції в сумі 17941,50 грн.

КП Госпрозрахункова дільниця
механізації будівництва не оспорює
суму донарахованого податку на додану
вартість, однак вважає неправомірним
застосування до позивача штрафних
санкцій в сумі 17941,50 грн. замість 2591,50
грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив з того, що дії
посадових осіб податкового органу по
визначенню позивачу штрафних санкцій з
податку на додану вартість повністю
відповідають положенням
законодавства.

Однак, з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Так, відповідно до п. п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4
Закону України від 21.12.2000 року №2181-III
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника податків свідчать
про заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях.

Згідно п. п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-III
у разі, коли контролюючий орган
самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника
податків за підставами, викладеними у
підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у
розмірі десяти відсотків від суми
недоплати (заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Таким чином, із врахуванням кількості
періодів, за які підлягають
нарахуванню штрафні санкції,
застосування до позивача штрафних
санкцій у розмірі 15350,00 грн. є
неправомірним.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин місцевий
адміністративний суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності задоволення позовних
вимог, правильно застосувавши норми
матеріального та процесуального права
до спірних правовідносин.

З огляду на вказані обставини та
відповідно до ст. 226 КАС України колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
скасування постанови апеляційного
суду з підстав невідповідності її
нормам матеріального та
процесуального права, та залишенні в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220-232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Комунального
підприємства Госпрозрахункова
дільниця механізації будівництва
задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2011 року
скасувати та залишити в силі постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04.02.2010 року
по справі № 2-а-5183/09/1470.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може
бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.