Справа № 802/370/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 березня 2014 р.
Справа № 802/370/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

за участю секретаря судового
засідання: Побережської В.В.

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

представника відповідача: Гуменюк О.І.,
Міровського В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємець
ОСОБА_1

до: Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Вінницькій області

про: скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Вінницькій області про скасування
рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами перевірки господарської
одиниці - магазину, що належить
позивачу складено акт № 26/21/НОМЕР_1 від
25.11.2013 року, який став підставою для
прийняття 23.01.2014 року рішення № /203
про застосування фінансових санкцій до
відповідача згідно ст. 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", зокрема у вигляді
штрафу за зберігання тютюнових виробів
з підробленими марками акцизного
податку, але не менше 8500 грн. та 1700 грн.
за зберігання тютюнових виробів у
місцях зберігання, не внесених до
Єдиного реєстру. Вказане рішення
позивач вважає протиправним та просить
його скасувати.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю та просила
суд позов задовольнити, посилаючись на
викладені у позовній заяві обставини.
Окремо зазначила, що працівники
контролюючого органу жодних
документів для проведення перевірки в
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 їй не пред'являли.
Після проведення перевірки жодних
документів складених за результатами
перевірки залишено не було та в
подальшому не надсилалося. Крім того,
позивач зазначає, що магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_1" не займається
зберіганням чи реалізацією
алкогольних та тютюнових виробів, а
пачка сигарет виявлена перевіряючими
належить її чоловікові, придбана в
іншому магазині та на момент
проведення перевірки була розпакована.

Представник відповідача проти позову
заперечував, просив відмовити в його
задоволенні. Окремо зазначив, що всі
документи на підставі яких проводилася
перевірка у контролюючого органу
наявні та пред'являлися до перевірки, а
акт перевірки позивачу направлявся
рекомендованим повідомленням про
вручення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку про задоволення
позову, в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що на підставі
направлень Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області № 167
від 22.11.2013 року та № 168 від 22.11.2013 року та
наказу № 265 від 21.11.2013 року позивачем
25.11.2013 року проведено фактичну
перевірку щодо дотримання вимог Закону
України "Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" магазину
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, де
здійснює господарську діяльність
фізична особа - підприємець ОСОБА_6 (а.с.
20, 22).

За результатами перевірки складено акт
№ 26/21/НОМЕР_1 від 25.11.2013 року яким
встановлено факт зберігання у магазині
тютюнових виробів, які марковані
марками акцизного податку з
візуальними ознаками підробки та
зберігаються у місцях не внесених до
Єдиного реєстру (а.с. 18-19).

Вилучена під час перевірки акцизна
марка направлена відповідачем для
проведення експертизи щодо її
автентичності до департаменту
державної політики у сфері пробірного
нагляду, документів суворої звітності
та лотерейної діяльності Міністерства
фінансів України.

За наслідками проведеної експертизи
складено акт експертизи від 12.12.2013 року
№ 326-12-13 яким було встановлено, що
надана на експертизу марки акцизного
податку державним підприємством
"Поліграфічний комбінат "Україна" по
виготовленню цінних паперів" не
виготовлялася і є підробленою (а.с. 24-25).

Таким чином, на підставі акту
перевірки, згідно із абз. 11, 15 ч. 2 ст. 17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", відповідачем
прийнято рішення № /203 від 23.01.2014
року про застосування до відповідача
фінансових санкцій на суму 8500 грн. за
зберігання тютюнових виробів з
підробленими марками акцизного
податку та 1700 грн. за зберігання
тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру (а. с. 6). Вказане рішення
одночасно є предметом оскарження в
даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог
суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 80.2. ст. 80 Податкового
Кодексу України (далі - ПК України)
фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності обставин передбачених
цією статтею.

Згідно п. 80.7. ст. 80 ПК України фактична
перевірка проводиться двома і більше
посадовими особами контролюючого
органу у присутності посадових осіб
суб'єкта господарювання або його
представника та/або особи, що фактично
здійснює розрахункові операції.

Пунктом 81.1. ст. 81 ПК України визначено,
що посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Вищевказаними нормами законодавства
чітко передбачений обов'язок
контролюючого органу пред'являти або
надсилати платнику податків документи
на підставі яких проводиться
перевірка.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.3. ст. 81 ПК України під час
проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Як вбачається, в матеріалах справи
міститься акт відмови позивача від
підпису у направленні на перевірку № 9
від 22.11.2013 року (а.с. 21). Проте, в судовому
засіданні позивач пояснила, що ніяких
документів (наказу, направлень,
посвідчень) на проведення перевірки
перевіряючими інспекторами їй не
пред'являлося та засобами поштового
зв'язку не отримувалося, а тому вона не
могла відмовитися від того, що їй
навіть не пропонувалося.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Пунктом 86.5. ст. 86 ПК України визначено,
що акт (довідка) про результати
фактичних перевірок, визначених
статтею 80 цього Кодексу, складається у
двох примірниках, підписується
посадовими особами контролюючих
органів, які проводили перевірку,
реєструється не пізніше наступного
робочого дня після закінчення
перевірки. Акт (довідка) про результати
зазначених перевірок підписується
особою, яка здійснювала розрахункові
операції, платником податків та його
законними представниками (у разі
наявності).

Підписання акта (довідки) таких
перевірок особою, яка здійснювала
розрахункові операції, платником
податків та/або його законними
представниками та посадовими особами
контролюючого органу, які проводили
перевірку, здійснюється за місцем
проведення перевірки або у приміщенні
контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його
законних представників або особи, яка
здійснювала розрахункові операції, від
підписання акта (довідки), посадовими
особами контролюючого органу
складається акт, що засвідчує факт
такої відмови. Один примірник акта або
довідки про результати перевірки не
пізніше наступного робочого дня після
його складення реєструється в журналі
реєстрації актів контролюючого органу
і не пізніше наступного дня після його
реєстрації вручається або
надсилається платнику податків, його
законному представнику або особі, яка
здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або
його законних представників від
отримання примірника акта (довідки)
перевірки чи неможливості його
вручення платнику податків або його
законним представникам чи особі, яка
здійснювала розрахункові операції з
будь-яких причин, такий акт або довідка
надсилається платнику податків у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. У
зазначених в цьому абзаці випадках
контролюючим органом складається
відповідний акт або робиться позначка
в акті або довідці про результати
перевірки.

Даними нормами законодавства чітко
передбачено обов'язок контролюючого
органу не пізніше наступного робочого
дня після складання акту перевірки
зареєструвати його в журналі
реєстрації актів контролюючого органу
і не пізніше наступного дня після його
реєстрації вручити або надіслати
платнику податків, навіть у випадку,
якщо платник податків відмовився від
підпису акту перевірки і про це
складено акт відмови.

Так, в матеріалах справи наявний акт
відмови позивача від підписання
матеріалів перевірки № 10 від 22.11.2013
року (а.с. 21 зворотня сторона). Також в
матеріалах справи містяться докази
направлення відповідачем
рекомендованим повідомленням про
вручення ОСОБА_6 другого примірнику
акту перевірки. Проте, як вбачається
датою подання зазначено 29.11.2013 року (а.с.
42).

Щодо застосування до ОСОБА_6 на
підставі акту перевірки рішенням №
/203 від 23.01.2014 року фінансових
санкцій на суму 8500 грн. за зберігання
тютюнових виробів з підробленими
марками акцизного податку та 1700 грн. за
зберігання тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" передбачено, що за
порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Абзацом 11 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" передбачено, що до
суб'єктів господарювання, у разі
зберігання спирту, або алкогольних
напоїв, або тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру, застосовують фінансові
санкції у вигляді штрафів у розмірі 100
відсотків вартості товару, який
знаходиться в такому місці
зберігання, але не менше 1 700 гривень.

Згідно абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" передбачено, що до
суб'єктів господарювання, у разі
виробництва, зберігання,
транспортування, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів; алкогольних напоїв
чи тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку, застосовують
фінансові санкції у вигляді штрафів у
розмірі 200 відсотків вартості товару,
але не менше 8500 гривень.

Під час судового засідання ОСОБА_6 та
допитаний в якості свідка її чоловік
ОСОБА_7 пояснили, що в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1" розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 не здійснюється зберігання чи
реалізація алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, а пачка сигарет
виявлена перевіряючими належить її
чоловікові, що останнім не
заперечувалося, придбана в іншому
магазині та на момент проведення
перевірки була розпакована.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в акті
перевірки в розділі чотири в додатках
до акту перевірки зазначено: пояснення.
Так, в матеріалах справи містяться
пояснення громадянина ОСОБА_8 від 21.11.2013
року згідно яких останній 22.11.2013 року в
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" придбав
сигарети "Прилуки" за ціною 8,50 грн. (а.с.
23).

Суд критично оцінює вищевказані
пояснення, оскільки допитаний під час
судового засідання в якості свідка
громадянин ОСОБА_8 пояснив, що ніяких
сигарет в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" він не
купував, а вказане пояснення ним не
надавалося та не підписувалося. Крім
того, ОСОБА_8 зазначив, що приживає в
АДРЕСА_2, а не в кв. АДРЕСА_2 як зазначено
в поясненнях. Також в поясненнях
зазначено, що сигарети купувалися
22.11.2013 року, однак датовано пояснення
21.11.2013 року.

Також 03.03.2014 року Бершадським районним
судом Вінницької області винесено
постанову, згідно якої адміністративну
справу відносно ОСОБА_1 за ст. 164-5 ч. 1
КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю в
її діях складу адміністративного
правопорушення. Основною підставою для
винесення такого рішення стали саме
пояснення громадянина ОСОБА_8
аналогічні тим, що надані під час
розгляду даної справи (а.с. 36-37).

Крім того, допитаний в якості свідка
перевіряючий інспектор ОСОБА_9 не зміг
відповісти на запитання суду на
підставі чого вилучалися як зазначено
в акті перевірки чотири пачки сигарет
"Прилуки", чому не складений протокол
вилучення та не залучені поняті.

Отже, аналіз викладених норм
законодавства та встановлених у справі
фактичних обставин, свідчить про те, що
рішення податкового органу від 23.01.2014
року прийняте на підставі акта
перевірки від 22.11.2013 року є
безпідставним та таким, що не знайшло
свого підтвердження в ході судового
розгляду, а тому вимоги позивача
стосовно його скасування підлягають
задоволенню.

Відповідно до положень, закріплених ст.
11 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні позивачем надано
достатніх аргументів та доводів, які
свідчать, що оскаржуване рішення
податкового органу прийнято з
порушенням норм законодавства України.
В той же час відповідач не довів
обставин в обґрунтування своїх вимог, в
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Бершадської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області №
/203 від 23.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук Максим Петрович