Справа № 815/565/14
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/565/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. Одеса

11:29

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання -
Мураховської А.І.;

позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_3);

представника відповідача - Ковтун Л.Ю.
(довіреність від 08.01.2014 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання дій неправомірними, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Другого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
в якому просив суд визнати
неправомірними дії Другого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції при розгляді заяви
ОСОБА_1 від 25.06.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив наступне.

07.11.2012 року старший державний
виконавець Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Ковтун Л.Ю. виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 35122957.

Виконавче провадження ВП № 35122957 було
відкрито на підставі постанови ВДАІ у
Приморському районі м. Одеси серії ВТ1
№ 037804 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 у
сумі 510,00 грн.

07.12.2012 року старший державний
виконавець Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Ковтун Л.Ю. виніс постанову про розшук
майна боржника № В-12/204, а саме:
автомобіль Honda Accord, д/н НОМЕР_4.

25.06.2013 року позивач в порядку
визначеному ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» звернувся з
письмовою заявою до Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, в якій просив
начальника Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
закрити виконавче провадження ВП №
35122957, скасувати постанову № В-12/204 від
07.12.2012 року про розшук та затримання
автомобіля ОСОБА_1 та видати документ
про закриття виконавчого провадження.

Такі вимоги позивач обґрунтовує тим, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 35122957 від 07.11.2012 року
винесена з порушенням норм діючого
законодавства.

Листом від 05.07.2013 року № В-12/274/26122
відповідач надав відповідь.

В вищезазначеному листі відповідач
зазначив, що закінчити виконавче
провадження ВП № 35122957 неможливо.

05.07.2013 року відповідач виніс постанову,
в якій в задоволенні заяви ОСОБА_1
відмовив та визнав дії старшого
державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю. такими,
що відповідають вимогам діючого
законодавства.

Позивач вважає, що такі дії відповідача
при розгляді заяви від 25.06.2013 року
порушують його законні права та
інтереси, оскільки в листі та постанові
не надано чіткої відповіді на його
прохання.

Позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити посилаючись на
обґрунтування викладені в позовній
заяві (а.с.3-5).

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та
заперечував проти його задоволення з
підстав, викладених у письмових
запереченнях проти позову (а.с.55-57).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані письмові
докази, перевіривши матеріали справи, а
також проаналізувавши законодавство,
яке регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов належить задовольнити. Свій
висновок суд вмотивовує наступним
чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю. 07.11.2012
року виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 35122957
(а.с.63).

Виконавче провадження ВП № 35122957
відкрито на підставі постанови ВДАІ у
Приморському районі м. Одеси серії ВТ1
№ 037804 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 у
сумі 510,00 грн. (а.с.61).

07.12.2012 року старший державний
виконавець Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Ковтун Л.Ю. виніс постанову про розшук
майна боржника № В-12/204, а саме:
автомобіль Honda Accord, д/н НОМЕР_4 (а.с.73).

25.06.2013 року позивач звернувся з
письмовою заявою до Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції в порядку
визначеному ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження», в якій просив
начальника Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
закрити виконавче провадження ВП №
35122957, скасувати постанову № В-12/204 від
07.12.2012 року про розшук та затримання
автомобіля ОСОБА_1 та видати документ
про закриття виконавчого провадження
(а.с.24).

Такі вимоги позивач обґрунтовує тим, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 35122957 від 07.11.2012 року
винесена з порушенням норм діючого
законодавства.

Листом від 05.07.2013 року № В-12/274/26122
відповідач надав відповідь (а.с.81).

В вищезазначеному листі відповідач
зазначив, що закінчити виконавче
провадження ВП № 35122957 неможливо.

Також відповідач 05.07.2013 року виніс
постанову (а.с.33). Відповідно до цієї
постанови відповідач вважає, що дії
старшого державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Ковтун Л.Ю.
відповідають вимогам діючого
законодавства.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на матеріали справи суд
встановив, що скарга від 25.06.2013 року
подана позивачем відповідно до ст.82
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч.1 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Згідно з ч.2 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

З сукупного аналізу вказаних вище
правових норм суд вважає, що боржник
позбавлений права оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби, шляхом
звернення з відповідною скаргою до
начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня.

Тобто, ОСОБА_1 позбавлений можливості
оскаржувати дії старшого державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Ковтун Л.Ю. до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець.

Однак, під час розгляду справи суд
встановив, що відповідач розглянув
вищезазначену скаргу позивача від
25.06.2013 року.

Як вже встановлено вище, за наслідками
розгляду скарги позивача відповідач
виніс постанову від 05.07.2013 року.

Відповідно до цієї постанови
відповідач, керуючись ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження», у
задоволенні заяви позивача відмовив та
визнав дії старшого державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Ковтун Л.Ю. правомірними.

Згідно з ч.8 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» скарга, подана
у виконавчому провадженні начальнику
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
розглядається у десятиденний строк з
дня її надходження. За результатами
розгляду скарги начальник відділу
виносить постанову про її задоволення
чи відмову, яка в десятиденний строк
може бути оскаржена до вищестоящого
органу державної виконавчої служби або
до суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України «Про звернення
громадян».

Таким чином, суд вважає, що дії
відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1
від 25.06.2013 року в порядку визначеному
ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження» не відповідають вимогам
діючого законодавства. Оскільки
позивач має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Під час судового розгляду відповідач
не надав доказів, які б спростовували
зазначені вище факти.

Тому суд вважає позицію відповідача
недоведеною. Адже відповідно до ч.1 ст.71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
такими, що належать до задоволення у
повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), добросовісно;
розсудливо; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 статті 94 КАС України:
«Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідно місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його службова або
посадова особа».

Відповідно до пп. 3 п. 9 розділу
Прикінцевих та перехідних положень
Бюджетного кодексу України у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Водночас п. 19 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
р. № 845 встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, орган Державної
казначейської служби України
зобов'язаний стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

В даному випадку стягнення судових
витрат необхідно провести шляхом їх
безспірного списання із рахунка
Другого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 7,
8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати дії Другого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
при розгляді заяви ОСОБА_1 від 25.06.2013
року неправомірними.

3. Стягнути з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області на користь
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185,
частини першої-другої, четвертої
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
дану постанову повністю або частково
шляхом подання апеляційної скарги до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
адміністративний суд першої інстанції,
який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 19
березня 2014 року.

Суддя
О.Я. Бойко