Справа № 814/726/13-а
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/60727/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія
В.І. (суддя-доповідач)

Суддів Розваляєвої Т.С.

Стрелець Т.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Воронцівської
сільської ради Новоодеського району
Миколаївської області, Районного
комунального підприємства
"Новоодеське районне бюро технічної
інвентаризації", виконавчого комітету
Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області про скасування рішень і
державної реєстрації

в с т а н о в и л а:

В лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Воронцівської
сільської ради Новоодеського району
Миколаївської області, Районного
комунального підприємства
«Новоодеське районне бюро технічної
інвентаризації», виконкому
Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області про скасування рішення
Воронцівської сільради від 14.04.2010 року
№2, яким присвоєно юридичну адресу на
нежитлову будівлю - зерносклад:
АДРЕСА_1; скасування рішення сільради
від 16.11.2012 року №44, яким оформлено право
приватної спільної часткової
власності на 10/1000 частки в різних
частинах кожному за ОСОБА_3 463/1000, за
ОСОБА_4 407/1000, за ОСОБА_5 130/1000 на
нежитлову будівлю зерносклад
загальною площею 827,5 кв.м. за вказаною
адресою та вирішено видати свідоцтво
про право власності на нерухоме майно;
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, видане на
підставі рішення Воронцівської
сільради від 16.11.2012 року №44; визнання
незаконною та скасування державної
реєстрації права власності на
нежитлову будівлю - зерносклад
загальною площею 827,5 кв.м., здійснену
РКП «Новоодеське районне бюро
технічної інвентаризації».

Позов обґрунтовував тим, що сільська
рада не мала повноважень приймати
рішення про присвоєння юридичної
адреси будівлі зерноскладу, оскільки
така будівля знаходиться за межами
території, на яку поширюється
юрисдикція сільради. Разом з цим,
позивач зазначив, що особи, за якими
спірними рішеннями оформлено і
зареєстровано право власності, такого
права у встановленому законом порядку
не набули. Зерносклад, право власності
на 10/1000 частин якого оформлено рішенням
сільради від 16.11.2012 року №44, ввійшов до
переліку пайового майна при
реорганізації КСП «Жовтень» в СВК
«Володимирівський», яке підлягало
розподілу між пайовиками колишніми
членами КСП «Жовтень» і які не ввійшли
до членів СВК «Володимирівський».
Розмір та вартість часток зерноскладу,
які видавались кожному із колишніх
членів КСП «Жовтень», зокрема ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не визначені жодними
документом.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року закрито провадження у справі в
частині вимог про скасування свідоцтва
про право власності на нежитлову
будівлю зерноскладу, виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Воронцівської сільської ради від 16.11.2012
року №44.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року позов задоволено: скасовано
рішення виконавчого комітету
Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області № 2 від 14 квітня 2010 року "Про
присвоєння юридичної адреси" і № 44 від
16 листопада 2012 року "Про оформлення
права приватної спільної часткової
власності на об'єкт нерухомого майна";
визнано протиправною і скасовано
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно: нежитлової будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_5 в розмірі 130/10000, за ОСОБА_4 - в
розмірі 407/10000, за ОСОБА_6 - в розмірі
463/10000, проведену 28 листопада 2012 року
районним комунальним підприємством
Новоодеське бюро технічної
інвентаризації, про що зроблено запис
№ 402 в книзі № 3. Вирішено питання про
судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 7 листопада
2013 року, постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2013 року скасовано та ухвалено
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Щодо рішення виконавчого комітету
Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області від 14 квітня 2010 року №2 «Про
присвоєння юридичної адреси», яким
присвоєно адресу на нежитлову будівлю -
зерносклад: АДРЕСА_1, то колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду щодо необґрунтованості позовних
вимог про його скасування.

Система
адміністративно-територіального
устрою України, відповідно до ч. 1 ст. 133
Конституції України, передбачає
наступну побудову: Автономна
Республіка Крим; області; райони; міста;
райони в містах; селища і села.

Стаття 173 Земельного кодексу України
визначає межу
адміністративно-територіального
утворення як умовну замкнену лінію на
поверхні землі, що відокремлює
територію району, села, селища, міста,
району у місті від інших територій. У
межах конкретного
адміністративно-територіального
утворення здійснюються повноваження
компетентних органів, як - то органів
місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст. 173 Земельного кодексу
України межі району, села, селища,
міста, району у місті встановлюються і
змінюються за проектами землеустрою,
які розробляються відповідно до
техніко-економічного обґрунтування їх
розвитку, генеральних планів населених
пунктів.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень
Закону України "Про розмежування
земель державної та комунальної
власності" від 05 лютого 2004 року N 1457-ІУ
(який був чинним на момент виникнення
спірних правовідносин) у разі, якщо
межі сіл, селищ та міст не встановлені
відповідно до вимог ст. ст. 174, 175 та 176
Земельного Кодексу України,
розмежування земель державної та
комунальної власності проводиться
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування відповідно
до меж, прийнятих для обліку земель у
складі державного земельного кадастру.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільські ради є представницькими
органами місцевого самоврядування.
Виконавчі комітети є виконавчими
органами сільських рад.

За приписами ст.30 цього Закону до
відання виконавчих огарнів, зокрема,
належить облік нежилих приміщень на
відповідній території незалежно від
форм власності, внесення пропозицій їх
власникам щодо використання таких
приміщень для задоволення потреб
територіальної громади; облік
відповідно до закону об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності.

В матеріалах справи відсутні
відомості, що будівля зерноскладу
знаходиться поза межами населеного
пункту, а тому правильним є висновок
апеляційного суду про те, що приймаючи
рішення про надання юридичної адреси
виконавчий комітет діяв в межах,
наданих йому повноважень.

Не можна залишити поза увагою і те, що
згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, адміністративне
судочинство спрямоване на захист саме
порушених прав осіб у сфері
публічно-правових відносин, тобто для
задоволення позову адміністративний
суд повинен встановити, що в зв'язку з
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень порушуються права
позивача.

Частиною 1 статті 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В порушення вказаних приписів позивач
не довів, що рішенням виконавчого
комітету Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області від 14 квітня 2010 року №2
порушуються його права та законні
інтереси.

Щодо позовних вимог про скасування
рішення виконавчого комітету
Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області від 16 листопада 2012 року №44 «Про
оформлення права приватної спільної
часткової власності на об'єкт
нерухомого майна», яким оформлено
право власності на 10/100 часток в різних
частинах ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
нежитлову будівлю зерносклад
загальною площею 827,5кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, то
колегія суддів приходить до висновку
про передчасність висновку як суду
першої інстанції про обґрунтованість
позовних вимог в цій частині так і
висновку апеляційного суду про їх
необґрунтованість з огляду на
нижченаведене.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач мотивує свої вимоги тим, що
частина спірного приміщення ним була
придбана у 22 співвласників спірного
зерноскладу. Зазначає, що саме
приміщення зерноскладу передавалось
членам КСП «Жовтень», однак розмір
часток не визначено.

Так, згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В матеріалах справи відсутні докази,
які б свідчили про оформлення
позивачем права власності на частину
спірного об'єкту нерухомості.

Окрім того, спірним рішенням, як вже
було зазначено вище, оформлено право
власності на частину зерноскладу за
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, однак ці особи
не були залучені до участі в справі,
хоча рішення може вплинути на їх права
та законні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За приписами ч. 2 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки судами допущена неповнота у
становленні фактичних обставин справи,
що мають значення для правильного
вирішення даного спору, тому колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав для скасування
ухвалених у справі судових рішень в
частині позовних вимог про скасування
рішення виконавчого комітету
Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області від 16 листопада 2012 року № 44 та
направлення справи в цій частині на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 7 листопада
2013 року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про скасування рішення
виконавчого комітету Воронцівської
сільської ради Новоодеського району
Миколаївської області від 14 квітня 2010
року №2 - залишити без змін.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 7 листопада 2013 року в частині
вирішення позовних вимог про
скасування рішення виконавчого
комітету Воронцівської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області від 16.11.2012 року №44 - скасувати, а
справу в цій частині направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, що встановлені статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: