Справа № 805/1562/14
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа №805/1562/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: о 14 год. 05
хв.

Донецькій окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., за участю секретаря
Швидунової Х.Ю., представників:
позивача - Косякової Д.І. (довіреність
від 29.01.2014 року № б/н), Сергієнко С.О.
(рішення засновника від 21.08.2003 року),
відповідача - Краснопера Р.А.
(довіренісь від 02.10.2013 року № 1901/8/05-61-10),
Тімчишиної О.Г. (довіреність від 08.02.2014
року № 77), розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом приватного
підприємства «Лада-Транс» до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
23.02.2014 р. № та № ,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Лада-Транс»
(далі - ПП «Лада-Транс», підприємство,
позивач) звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - ДПІ у
Будьоннівському районі м. Донецька,
відповідач) про скасування податкових
повідомлень-рішень від 23.02.2014 р. №
та № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач вважає незаконними висновки
акту позапланової невиїзної перевірки
від 10.01.2014 року № 4/05-61-17-3/32581472 про
подання ПП «Лада-Транс» недостовірні
відомості податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платників податків,
утриманого з них податків за формою 1ДФ
за 2012 р. та 1 квартал 2013 р., оскільки ці
висновки є хибними та ґрунтуються лише
на підставі заяв 5-ти громадян про їх
перебування у трудових відносинах з ПП
«Лада-Транс» та отриманням заробітної
плати «в конверті». Позивач дійсно мав
трудові відносини з трьома особами,
сплачував їм заробітну плату та
здійснював всі відрахування в бюджет
обов'язкових податків та зборів, що і
відображено у податковій звітності, та
яких звільнено за ініціативою
роботодавця. З іншими двома особами
позивач не мав жодних трудових
відносин. Крім заяв від таких осіб,
інших документальних доказів щодо
виплати заробітної плати «в конверті»
без оподаткування відповідач не надав,
а отже його висновки ґрунтуються на
припущеннях. Зазначене спричинило
неправомірне прийняття відповідачем
спірних податкових повідомлень-рішень,
а тому позивач просить у судовому
порядку визнати їх недійсними.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та просив про їх задоволення з
підстав, викладених у
адміністративному позові.

Відповідачем позовні вимоги не
визнані, в матеріалах справи наявні
заперечення на позов, в яких зазначено
про безпідставність заявлених
позовних вимог. Заперечення
обґрунтовані тим, що відповідачем під
час проведення перевірки ПП
«Лада-Транс» встановлено факт
використання підприємством праці
неоформлених належним чином двох
працівників, а також факт отримання
ними та ще трьома штатними
працівниками щомісячно заробітної
плати «в конверті» без оподаткування.
Таким чином, відповідач вважає
безпідставними позовні вимоги, а тому
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А01 №
431921 приватне підприємство «Лада-Транс»
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Донецької
міської ради 27.08.2003 року,
ідентифікаційний код - 32581472,
місцезнаходження - 83059, м. Донецьк, вул.
Міражна, буд. 2. Свою господарську
діяльність здійснює на підставі
Статуту, затвердженого рішенням
засновників від 21.08.2003 року.

З наявних у справі письмових доказів та
пояснень представників сторін судом
встановлено, що на підставі наказу від
23.12.2013 року № 283 в період з 23.12.2013 року по
27.12.2013 року ДПІ у Будьоннівському
районі м. Донецька проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ПП «Лада-Транс» з питань
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2012 року по 31.03.2013 року про що
складений акт від 10.01.2014 року №
4/05-61-17-3/32581472 (надалі - Акт перевірки).

Зі змісту цього Акту слідує, що під час
перевірки використані отримані від
працівників ПП «Лада-Транс» ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
пояснення щодо терміну роботи на
підприємстві та суми одержаної
заробітної плати, у тому числі -
готівкою «в конверті» без
оподаткування, строків її виплати,
відомості нарахування та виплати
заробітної плати, рух коштів по
розрахунковому рахунку.

Отже проведеною перевіркою
встановлено наступні порушення ПП
«Лада-Транс»:

- пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п.168.1 ст. 168 Податкового
кодексу України в частині неутримання
та неперерахування податку на доходи
фізичних осіб у сумі 22413,00 грн.;

- п. 176.2 «б» ст.. 176 Податкового кодексу
України в частині подання з
недостовірними відомостями податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платників податків, сум утриманого з
них податків за формою 1ДФ за 1, 2, 3, 4
квартали 2012 року та 1 квартал 2013 року;

- п. 1 ст. 7, п. 1 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а саме:
неутримання та неперерахування
єдиного соціального внеску у сумі 62620,00
грн.

За наслідками зазначеної перевірки,
ДПІ у Будьоннівському районі м.
Донецька прийняті відносно ПП
«Лада-Транс» податкові
повідомлення-рішення:

- від 23.01.2014 року № про збільшення
ПП «Лада-Транс» суми грошового
зобов'язання за платежем «прибутковий
податок - акти, 11010100» на 28 526,25 грн., у
тому числі: за основним платежем - 22413,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями) - 6113,25 грн.;

- від 23.01.2014 року № про збільшення
ПП «Лада-Транс» суми за платежем «Єдин.
внес., нарах. робот. на суми: зароб.
плати, винаг. за догов. ЦПХ, доп. по
тимчас. непр., 71010000» на 93546,20 грн., у тому
числі: за основним платежем - 62620,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
30926,20 грн.

Зі змісту Акту перевірки та матеріалів
справи, судом у тому числі встановлено,
що підставою для проведення
вищезазначеної перевірки виступило
отримання ДПІ у Будьоннівському районі
м. Донецька заяв від громадян ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, датованих 06.12.2013
року та заяви ОСОБА_9 від 21.11.2013 року про
невиплату їм директором ПП
«Лада-Транс» Сергієнко С.О. заробітної
плати в період з квітня 2013 року по
грудень 2013 року, яку було обіцяно
сплачувати «в конверті».

Згідно колективної заяви від 16.12.2013
року, також поданої до ДПІ у
Будьонніському районі м. Донецька
громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
вбачається, що директор ПП «Лада-Транс»
Сергієнко Сергій Олександрович
сповістив їх у січні 2012 року, що з цього
місяця буде нараховувати їм додаткову
заробітну плату у розмірі 3000,00 грн. на
місяць та виплачувати її «на руки».
Однак з квітня 2013 року та по грудень 2013
року ця заробітна плата ним не
сплачувалася. Таким чином, зазначені
особи просили ДПІ у Будьоннівському
районі м. Донецька розібратися у даному
питанні та допомогти повернути не
виплачену заробітну плату.

Також у заяві від 10.12.2013 року за
аналогічним змістом, яку теж
адресовано до ДПІ у Будьоннівському
районі м. Донецька, та підписану ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
додатково ще вказано, що ОСОБА_8 та
ОСОБА_6 не були оформлені офіційно, та з
квітня 2013 року по грудень 2013 року не
отримували заробітну плату.

Виходячи з наведених заяв, Акту
перевірки та інших матеріалів справи
вбачається наступне:

ОСОБА_5 - працював на ПП «Лада-Транс» на
посаді менеджера з 01.07.2007 року по 16.12.2013
року. Наказ про прийняття - від 01.07.2007
року № 3, наказ про звільнення - від
16.12.2013 року № 12, підстава звільнення - п.
2 ст. 41 Кодексу законів про працю
України у зв'язку із втратою довіри. Із
заяви, поданої до податкового органу
слідує, що в період з січня 2012 року по
березень 2013 року крім офіційної
заробітної плати у розмірі 2 000,00 грн.,
щомісячно додатково отримував
заробітну плату «в конверті» у розмірі
3 000,00 грн.

ОСОБА_6 - працював на ПП «Лада-Транс» з
01.08.2008 року по 16.12.2013 року на посаді
економіста. Наказ про прийняття - від
01.08.2008 року № 5, наказ про звільнення -
від 16.12.2013 року № 11, підстава звільнення
- п. 2 ст. 41 Кодексу законів про працю
України у зв'язку із втратою довіри. Із
заяви, поданої до податкового органу
слідує, що в період з січня 2012 року по
березень 2013 року крім офіційної
заробітної плати у розмірі 2 000,00 грн.,
щомісячно додатково отримував
заробітну плату «в конверті» у розмірі
3 000,00 грн.

ОСОБА_7 - працювала на ПП «Лада-Транс» з
07.04.2009 року по 16.12.2013 року на посаді
економіста. Наказ про прийняття - від
07.04.2009 року № 11, наказ про звільнення -
від 16.12.2013 року № 13, підстава звільнення
- п. 2 ст. 41 Кодексу законів про працю
України у зв'язку із втратою довіри.
Починаючи з січня 2012 року по березень
2013 року крім офіційної заробітної
плати у розмірі 2 000,00 грн., щомісячно
додатково отримувала заробітну плату
«в конверті» у розмірі 3 000,00 грн.

Як слідує зі згадуваних заяв ОСОБА_8 та
ОСОБА_6, то вони працювали на ПП
«Лада-Транс» без належного оформлення
трудових відносин, а саме:

ОСОБА_8 - працював на ПП «Лада-Транс» з
лютого 2013 року на посаді менеджера без
офіційного оформлення трудових
відносин, отримав у лютому-березні 2013
року заробітну плату «в конверті»
щомісячно по 5 000,00 грн., з квітня 2013 року
заробітну плату не отримував.

ОСОБА_9 - працювала на ПП Лада-Транс» з
лютого 2013 року на посаді менеджера без
офіційного оформлення трудових
відносин, отримала у лютому-березні 2013
року заробітну плату «в конверті»
щомісячно по 5 000,00 грн., з квітня 2013 року
по листопад 2013 року включно заробітну
плату не отримувала, зазначає, що ПП
«Лада-Транс» має перед нею
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 50 000,00 грн.

Разом із тим, позивач спростовує той
факт, що з громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_6
мав будь-які трудові відносини, не
доручав їм виконувати будь-яку роботу,
тобто ці особи, як зазначає позивач,
взагалі не працювали на ПП
«Лада-Транс».

Відповідачем не надано суду інших
належних доказів, крім зазначених вище
пояснень, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 дійсно
могли працювали на ПП «Лада-Транс».
Разом з тим, за ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Що стосується ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
то ці особи дійсно працювали на ПП
«Лада-Транс» по грудень 2013 року, та
отримували заробітну плату, що вказана
у відомостях про нарахування та
виплату заробітної плати, з якої
відраховувалися до бюджету податки і
внески у розмірах згідно діючому
законодавству.

Зазначене підтверджено матеріалами
справи, зокрема: наказами по ПП
«Лада-Транс» про прийняття на роботу
зазначених громадян та їх звільнення,
штатним розкладом, табелями обліку
робочого часу, відомостями нарахування
заробітної плати, податковими
розрахунками сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку,
звітами про суми нарахованої
заробітної плати (доходи, грошового
забезпечення, допомоги, компенсації)
застрахованих осіб та сум нарахованого
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
органів Пенсійного фонду України тощо.

Ніяких додаткових виплат «в конверті»
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не
сплачувалося.

Одночасно позивач пояснив, що між
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та директором ПП
«Лада-Транс» Сергієнко С.О., які мають
родині відносини, постійно виникали
конфлікти, які й стали приводом для
складання зазначених вище заяв.

На один з таких конфліктів вплинуло те,
що директором Сергієнко С.О. стосовно
ОСОБА_5 була подана до Калінінського РВ
ДМУ ГУМВС України в Донецькій області
заява про вчинення кримінального
правопорушення, яке полягає у тому, що
приблизно з 23.08.2013 року з автосалону,
розташованого за адресою: м. Донецьк,
пр. Ілліча, зник автомобіль марки Great Wall
C30 Comfort 1.5MT, кузов НОМЕР_4, двигун НОМЕР_3,
вартістю 104 000,00 грн. Цей автомобіль був
прийнятий актом приймання-передачі від
23.08.2013 року від ТОВ
«Богдан-Авто-Донецьк» через ОСОБА_5,
який розписався як Сергієнко С.О.,
підробивши його підпис. Таким чином, по
підприємству рахується недостача у
розмірі вартості автомобіля 104 000,00 грн.
У зв'язку з цим, оскільки інформація про
зниклий автомобіль має бути відома
ОСОБА_5, директор ПП «Лада-Транс» просив
Калінінський РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області включити зазначене
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань та здійснити
розслідування по факту крадіжки
автомобіля.

Як слідує з Довідки слідчого
Калінінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області Албот.А.Г. від 16.12.2013
року № 11/14, зазначена заява директора
ПП «Лада-Транс» Сергієнка С.О. щодо
крадіжки автомобіля зареєстрована в
Єдиному реєстрі досудових
розслідувань під № 0004416 за ст. 191 ч.
1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 Податкового
кодексу України платниками податку є:
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи; фізична
особа - нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податковий агент.

Згідно з п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу
України податковим агентом є особа, на
яку Кодексом покладається обов'язок з
обчислення, утримання з доходів, що
нараховуються (виплачуються,
надаються) платнику, та перерахування
податків до відповідного бюджету від
імені та за рахунок коштів платника
податків.

Отже, виходячи з наведених норм, ПП
«Лада-Транс» є податковим агентом.

На підставі п. 51.1 ст. 51 Податкового
кодексу України податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.

Дана норма кореспондується також з
приписами ст. 176 Податкового кодексу
України, якою, зокрема, передбачено, що
платники податку зобов'язані: подавати
податкову декларацію за встановленою
формою у визначені строки у випадках,
коли згідно з нормами цього розділу
таке подання є обов'язковим. Особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

З аналізу вищенаведених правових норм
слідує, що податкові агенти
щоквартально подають до органів
доходів і зборів податкові декларації
(розрахунки) з податку на доходи
фізичних осіб.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з системного
тлумачення зазначених норм, відповідач
був зобов'язаний утримувати та
перераховувати до бюджету податок з
доходів фізичних осіб з заробітної
плати, нарахованої (виплаченої,
наданої) найманим працівникам.

Як видно з матеріалів справи, у
правовідносинах позивача та його
працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
позивач виступав як податковий агент
та у виконання вимог Податкового
кодексу України та Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» нараховував,
отримував та сплачував податок з
доходів фізичних осіб і єдиний внесок.

Згідно з вимогами частини 1 статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до пункту 86.1. статті 86
Податкового кодексу України
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності).

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22 грудня 2010
року № 984, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772 (чинний), -
затверджений Порядок оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
(далі - Порядок № 984).

Відповідно до пункту 6 розділу І
вищезазначеного Порядку № 984, - факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

За положенням статті 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Статтею 9 вищезазначеного Закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій (на яких ґрунтується і
податкова звітність) - є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

З огляду на наведені норми, суд
приходить до висновку, що підставою для
податкового обліку господарських
операцій є належним чином оформлені
документи бухгалтерського обліку.

Таким чином, при складенні
відповідного висновку та відображенні
його в подальшому в акті перевірки - не
допускається відображення
суб'єктивних припущень та висновків,
які не підтверджені належними
первинними документами, на підставі
яких вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку. А отже,
донарахування податків лише зі слів
фізичних осіб, як усних, так і у
письмовому вигляді, без підтвердження
викладених фактів первинними
документами платника податків є
неправомірними та безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податкова інформація
розуміється у значенні, визначеному
Законом України «Про інформацію».

У статті 16 Закону України «Про
інформацію» вказано, що податкова
інформація - сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій
у порядку, встановленому Податковим
кодексом України. Правовий режим
податкової інформації визначається
Податковим кодексом України та іншими
законами.

Водночас, приписами Податковим
кодексом України не передбачено такого
виду податкової інформації як письмові
пояснення платників податків про
порушення, допущені податковим
агентом.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що
висновок ДПІ у Будьоннівському районі
м. Донецька про порушення позивачем
вимог податкового законодавства щодо
правильності обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку з доходів фізичних осіб та
єдиного внеску за перевірений період
(2012 рік та І квартал 2013 року)
ґрунтуються виключно на поясненнях
громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9.

Перевіркою не встановлено, що за
рахунок коштів ПП «Лада-Транс»
директором виплачувалась працівникам
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заробітна
плата в розмірі більшому ніж суми
відображені в штатному розкладі, або в
платіжних відомостях виплати
заробітної плати, а громадянам ОСОБА_8
та ОСОБА_9 - взагалі, що вони працювали
на ПП «Лада-Транс» та їм виплачувалась
заробітна плата «в конверті».

Посилання на документи первинного
обліку, які б підтверджували порушення
податкового законодавства позивачем, в
акті перевірки відсутні.

Суд зазначає, що у випадку отримання
коштів громадянами, окрім офіційної
заробітної плати, вони повинні були по
результатам календарного року подати
до податкового органу за місцем
знаходження податкову декларацію, у
якій відобразити кошти отримані не за
місцем роботи як дохід, але таких
обставин судом також не встановлено.

Як вбачається в наказах про прийняття
на роботу заявників, копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
зазначені працівники (ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7) приймались на посади з
посадовим окладом згідно штатного
розкладу, доказів того, що були якісь
інші умови оплати, або вони змінились
за домовленістю сторін суду не надано.

Водночас, вищезазначені письмові
пояснення громадян, на підставі яких
відповідач дійшов висновку про
заниження податку з доходів фізичних
осіб та не сплати єдиного внеску, - не є
первинними документами, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій та можуть свідчити про
допущення порушень податкового
законодавства, - ані у розумінні
Порядку № 984, ані у розумінні Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Про встановлення порушень податкового
законодавства при нарахуванні та
виплати заробітної плати можуть
свідчити лише первинні бухгалтерські
документи щодо нарахування та виплати
цієї заробітної плати. Інші гроші,
природа (власність) яких не встановлена
актом перевірки, якщо вони і були
надані працівникам, не відповідають
визначенню заробітної плати як об'єкту
оподаткування податку з доходів
фізичних осіб в розумінні Податкового
кодексу України.

Статтею 83 Податкового кодексу України
затверджений перелік матеріалів, які є
підставами для висновків під час
проведення перевірок, це - документи,
визначені цим Кодексом, а саме:
податкова інформація, експертні
висновки; судові рішення; інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Податковим кодексом чітко встановлено
перелік документів, необхідний для їх
ведення в цілях оподаткування.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44
Кодексу для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

При цьому платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим пункту 44.1
статті 44 Кодексу.

Таким чином, пояснення зазначених вище
громадян, на підставі яких відповідач
дійшов висновку про заниження податку
з доходів фізичних осіб та несплати
єдиного внеску, - не є первинними
документами та не можуть свідчити про
допущення порушень чинного
законодавства.

Отже, зазначені паперові носії
інформації (пояснення громадян) - не
можна вважати належними і допустимими
доказами податкового правопорушення,
оскільки твердження вказаних осіб про
нарахування та (чи) виплату їм не
облікованого заробітку у ПП
«Лада-Транс» не підкріплені та не
підтверджуються жодними належними
первинними бухгалтерськими чи іншими
фінансово-господарськими документами.

Суд звертає увагу на те, що дії стосовно
перевірки встановлення фактів виплат
заробітної плати у «конвертах»,
утримання податку з доходів фізичних
осіб та єдиного внеску - не були
здійснені податковим органом при
перевірці позивача у відповідності з
приписами пунктів 3-6 Розділу ІІ
«Рекомендації щодо дій при
встановленні фактів виплат заробітної
плати в «конвертах», оформлення з
найманими працівниками офіційно
трудових відносин» Методичних
рекомендацій ДПА України від 01 квітня
2010 року № 6584/7/23-4017/199 (чинні).

Так, зокрема, пунктом 4 Розділу ІІ цих
Методичних рекомендацій визначено, що
з метою визначення повноти нарахування
заробітної плати, а також повноти
декларування податку з доходів
фізичних осіб в обов'язковому порядку
необхідно провести порівняльний
аналіз даних бухгалтерського та
податкового обліку, що стосуються
фонду оплати труда, розміру заробітної
плати, чисельності працівників та
здійснити такі дії, зокрема: провести
аналіз показників: розмір окладу
(ставки), зазначеного у штатному
розписі, трудових договорах
(контрактах, угодах) з законодавчо
встановленим розміром мінімальної
заробітної плати, а також з фактично
нарахованим та виплаченим розміром
заробітної плати, зазначеним у
розрахункових та платіжних відомостях.
У разі встановлення фактів
невідповідності нарахованої та
виплаченої заробітної плати разом із
залученими працівниками податкової
міліції провести опитування найманих
працівників щодо причин
невідповідності або щодо фактичного
розміру отриманої ними заробітної
плати.

Однак, жодне з таких пояснень не було
отримане податковим органом як таке, що
відбиралось вже за фактом
невідповідності нарахованої та
виплаченої заробітної плати та із
відповідним залученням працівників
податкової міліції.

Суд не бере до уваги надані письмові
пояснення громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо отримання
заробітної плати в «конвертах», які
були адресовані керівника ДПІ у
Будьоннівському районі м. Донецька,
оскільки не вважається на якій
підставі та в якості кого вони надавали
такі пояснення. Крім того, надаючи ці
пояснення особи не були попереджені
про кримінальну відповідальність за
дачу завідомо неправдивих показань і
відмову від давання показань за
статтями 384, 385 Кримінального кодексу
України.

Крім того, ні в ході проведення
перевірки, ні станом на момент
винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідачем не
було отримано будь-яких інших
додаткових документальних доказів, які
б підтверджували пояснення вказаних
осіб, та які б дійсно свідчили про
виплату ПП «Лада-Транс» заробітної
плати «в конвертах», нарахування
заробітної плати в іншому розмірі, ніж
вказано у бухгалтерських документах,
та які б, відповідно, доказували
наявність фактів порушення
відповідачем вимог трудового та
податкового законодавства, а відтак, -
підтверджували б і висновок
податкового органу в Акті перевірки.

Не надано таких документів в
підтвердження висновків відповідача
й у ході розгляду даної справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За вищевикладених обставин, суд дійшов
висновку про неправомірність
висновків у Акті перевірки щодо
порушень ПП «Лада-Транс» податкового
законодавства в частині неутримання та
неперерахування податку на доходи
фізичних осіб, в частині подання з
недостовірними відомостями податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платників податків, сум утриманого з
них податків за формою 1ДФ за 1, 2, 3, 4
квартали 2012 року та 1 квартал 2013 року, а
також порушень норм Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» в частині
неутримання та неперерахування
єдиного соціального внеску, а тому
податкові повідомлення-рішення від
23.01.2014 року № про збільшення ПП
«Лада-Транс» суми грошового
зобов'язання за платежем «прибутковий
податок - акти, 11010100» на 28 526,25 грн. (у
тому числі: за основним платежем - 22413,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями) - 6113,25 грн.) та від 23.01.2014 року
№ про збільшення ПП «Лада-Транс»
суми за платежем «Єдин. внес., нарах.
робот. на суми: зароб. плати, винаг. за
догов. ЦПХ, доп. по тимчас. непр., 71010000»
на 93546,20 грн. (у тому числі: за основним
платежем - 62620,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 30926,20 грн.)
підлягають скасуванню у повному
обсязі.

Оскільки адміністративний позов
позивача, який не є суб'єктом владних
повноважень, задоволено в повному
обсязі, суд присуджує з Державного
бюджету України всі документально
підтверджені витрати останнього,
зокрема: судові витрати у розмірі 244,16
грн.

Керуючись ст. ст. 2-11, 69-71, 94, 98, 158-163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов приватного
підприємства «Лада-Транс» до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
23.02.2014 р. № та № -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 23.01.2014 року №
про збільшення приватному
підприємству «Лада-Транс» суми
грошового зобов'язання за платежем
«прибутковий податок - акти, 11010100» на 28
526,25 грн., у тому числі: за основним
платежем - 22413,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями) - 6113,25 грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 23.01.2014 року №
про збільшення приватному
підприємству «Лада-Транс» суми за
платежем «Єдин. внес., нарах. робот. на
суми: зароб. плати, винаг. за догов. ЦПХ,
доп. по тимчас. непр., 71010000» на 93546,20 грн.,
у тому числі: за основним платежем -
62620,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 30926,20 грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Лада-Транс» (ідентифікаційний код -
32581472, місцезнаходження - 83059, м. Донецьк,
вул. Міражна, буд. 2) здійснені ним
судові витрати у розмірі 244 (двісті
сорок чотири) грн. 16 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 25
лютого 2014 року.

Постанова складена у повному обсязі і
підписана 04 березня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.