Справа № 2а-12322/11/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/30596/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А., розглянувши у
порядку письмового провадження
касаційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України в Миколаївській області на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року

у справі№ 2а-12322/11/2670 за
позовомСпільного
українсько-німецького товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією «Кершер»
доРегіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Миколаївській області провизнання
протиправним та скасування рішення, -В
С Т А Н О В И В

Спільне українсько-німецьке
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземною
інвестицією «Кершер» (надалі також -
ТОВ «Кешер», позивач) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів в Миколаївській області
(надалі також - Регіональне управління,
відповідач) про визнання протиправним
та скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 29 липня 2011 року
№141045/26-32.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року апеляційну скаргу Спільного
українсько-німецького товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією «Кершер»
задоволено. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року скасовано та ухвалено
нову постанову, якою позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення про застосування фінансових
санкцій Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів в Миколаївській
області від 29 липня 2011 року №141045/26-32.

Регіонального управління в касаційній
скарзі, вказуючи на допущені судом
апеляційної інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, просить Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року скасувати та
залишити в силі постанову Постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 лютого 2013 року.

Позивач не використав процесуальне
право надати письмові заперечення на
касаційну скаргу, що не перешкоджає її
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Регіональним управлінням
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів в Миколаївській
області винесено рішення про
застосування фінансових санкцій від 29
липня 2011р. №141045/26-32, яким до Спільного
українсько-німецького товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією «Кершер»
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 13 600,00 грн.

Підставою для прийняття вказаного акту
індивідуальної дії стали матеріали
перевірки УДСБЕЗ УМВС України в
Миколаївській області - протокол
№000031 від 4 червня 2011 року, в якому
зафіксовано правопорушення, а саме: 4
червня 2011 року о 08.год. 14 хв. ОСОБА_4
в магазині при АЗС №14001/4 СП ТОВ
«Кершер» здійснила продаж однієї пачки
цигарок «Мальборо» «GOLD» та однієї
пляшки вина «Ореанда» неповнолітній
особі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., чим
порушено вимоги статті 153 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (надалі
також - Закон № 481/95-ВР; тут і надалі - в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Отже, відповідачем за порушення вимог
статті 153 Закону № 481/95-ВР застосовано
до позивача фінансові санкції у
розмірі 13600 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив зокрема із
того, що факт реалізації алкогольних
напоїв та тютюнових виробів особам, які
не досягли 18-річного віку,
підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що в статті 153 Закону № 481/95-ВР не
міститься вимога про те, щоб продавець
при продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів обов'язково
витребовував у покупця документи, що
засвідчують особу останнього, для
встановлення віку. Зазначену вимогу
продавець має виконувати лише у
випадку виникнення сумніву щодо віку
покупця.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд
України погоджується із зазначеними
висновками суду апеляційної інстанції
з огляду на наступне.

Закон № 481/95-ВР визначає основні засади
державної політики щодо регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової
і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Згідно з вимогами пункту 2 частини
першої статті 153 Закону

№ 481/95-ВР забороняється продаж пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18-ти років.

Відповідно до частини четвертої статті
153 зазначеного Закону продавець пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку.

У частині другій статті 17 Закону №
481/95-ВР за порушення вимог статті 153
цього ж Закону законодавець передбачив
застосування до суб'єкта
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає підстави для
висновку щодо запровадження в
імперативній формі заборони на продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18-ти років.

Частиною четвертою статті 153
зазначеного Закону продавця наділено
правом отримати у покупця, який купує
пиво (крім безалкогольного),
алкогольні, слабоалкогольні напої,
вина столові або тютюнові вироби,
документи, які підтверджують вік
такого покупця, а отже, ця вимога має
спонукати суб'єкта господарювання
дотримуватися відповідного рівня
обачності, який би унеможливлював
порушення чітко визначеної заборони
продавати неповнолітній особі
зазначену продукцію. Відсутність у
продавця сумніву щодо віку покупця та
продаж у зв'язку з цим забороненого
товару неповнолітній особі не може
бути підставою звільнення суб'єкта
господарювання від відповідальності.

Отже, висновок суду апеляційної
інстанції у справі, що розглядається,
не є законним і не ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права, а також не
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, що висловлена
у постанові від 26 березня 2013 року №
21-48а13.

В той же час, суд першої інстанції,
дослідивши повно всі обставини у
справі та надавши оцінку доказам, що
містяться у справі з дотриманням
положень статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, дійшов вірного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог з
огляду на наступне.

Факт реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років підтверджується належними та
допустимими доказами, а саме:
протоколом про адміністративне
правопорушення №000031 від 4 червня 2011
року, поясненнями ОСОБА_5, фіскальним
чеком «дч 04/06/11 08:14».

Факт скасування постановою
Центрального районного суду міста
Миколаєва від 21 січня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління у
справах захисту прав споживачів у
Миколаївській області Постанови від 2
серпня 2011 № 1466 про притягнення до
адміністративної відповідальності за
частиною 2 статті 156 КУпАП не спростовує
факту продажу особі, яка не досягла 18
років тютюнового виробу та
алкогольного напою, оскільки зі змісту
вказаного судового рішення слідує, що
суд дійшов висновку про скасування
постанови на тій підставі, що
Управління у справах захисту прав
споживачів у Миколаївській області не
є компетентним органом розглядати
справу про вчинене правопорушення, а,
оцінку діям ОСОБА_4 та УДСБЕЗ УМВС
України в Миколаївській області щодо
здійснення перевірки судом не
надавалось.

Відтак, вірним є висновок суду першої
інстанції про дотримання відповідачем
вимог чинного законодавства при
винесенні рішення про застосування
фінансових санкцій від 29 липня 2011 року
№141045/26-32.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції -
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України в Миколаївській області
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року скасувати.

Залишити в силі постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь справі та може
бути переглянута з підстав
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко