Справа № 2а-12654/10
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/60338/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області про
стягнення недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 грудня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року залишено без змін
ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 24 грудня
2010 року, якою позовну заяву ОСОБА_4 в
частині позовних вимог про нарахування
та виплату сум щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період до 20.06.2010 року залишені без
розгляду.

Не погоджуючись із рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу ухвалу Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 грудня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла до висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності виплати щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1998 року по
20.06.2010 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
яким погодився Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд,
обґрунтовано залишив без розгляду
позовну заяву ОСОБА_4 в частині вимог за
період до 20.06.2010 року, застосувавши
наслідки пропуску шестимісячного
строку звернення до суду, встановлені
ст. 100 КАС України, так як позовні вимоги
позивача заявлені за межами
передбаченого ст. 99 КАС України
шестимісячного строку звернення до
суду та судом не знайдено підстав для
поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже, з урахуванням відсутності
поважних причин пропуску строку
звернення до суду з даним позовом,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що судом першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано застосовані
наслідки визначені ч. 1 ст. 100 КАС
України та не встановлені поважні
причини пропуску цього строку.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що ухвала Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 грудня 2010 року та ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року ґрунтуються на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
першої та апеляційної інстанцій, тому
підстави для скасування або зміни
рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 грудня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін