Справа № 133/1274/13
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 133/1274/13
Головуючий у 1-й інстанції: Слободяний
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Козятинської міської ради Вінницької
області на постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 12 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Козятинської міської ради Вінницької
області про визнання протиправним та
скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з адміністративним позовом до
Козятинської міської ради, в якому
просить:

1) визнати протиправним та скасувати
рішення 26 сесії 6 скликання
Козятинської міської ради Вінницької
області від 29 березня 2013 року №792-VI
"Про надання дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо поділу земельної ділянки АДРЕСА_1",
згідно з яким позивачу було відмовлено
в наданні дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо поділу земельної ділянки АДРЕСА_1
площею 2487 кв.м., яка перебуває у неї в
оренді на підставі договору оренди від
10.12.2009 року;

2) зобов'язати Козятинську міську раду
Вінницької області прийняти рішення
про надання позивачу дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки АДРЕСА_1 площею 2487 кв.м., яка
перебуває в оренді на підставі
договору оренди від 10.12.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на те, що в спірному рішенні
відсутнє будь-яке обґрунтування його
прийняття; що чинним законодавством не
передбачено заборони або будь-яких
обмежень щодо права орендаря земельної
ділянки на її поділ у разі розташування
на ній декількох об'єктів нерухомості,
належних на праві власності цьому
орендарю, оскільки такий поділ не
призводить до зміни цільового
призначення орендованої земельної
ділянки, не погіршує умов її збереження
чи корисних властивостей тощо.

12 лютого 2014 року Козятинським
міськрайонним судом Вінницької
області постановлено позовні вимоги
задовольнити.

Не погодившись з даною постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій, посилаючись на необґрунтованість
судового рішення, не з'ясування всіх
обставин, що мають значення для справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення неправильно застосовано норми
матеріального права, не з'ясовано
судом обставин, що мають значення для
справи, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що судом не
в повній мірі враховано положення
пункту ж) частини 2 статті 56 Закону
України "Про землеустрій" та статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" у
відповідності до вимог яких земельна
ділянка яка перебуває в користуванні
ОСОБА_2 є власністю Козятинської
міської ради (територіальної громади),
і саме до виключної компетенції сесії
Козятинської міської ради віднесено
вирішення питання про регулювання
земельних відносин, в тому числі
надання згоди, як власника земельної
ділянки, на поділ чи об'єднання
земельних ділянок.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів
апеляційної інстанції, у відповідності
до частини 1 пункту 2 статті 197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

У відповідності до вимог частини 6
статті 12 та частини 1 статті 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу потрібно
залишити без задоволення з наступних
міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, позивач
- ОСОБА_2 є власником чотирьох об'єктів
нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1,
а саме: нежитлової будівлі універмагу
"ІНФОРМАЦІЯ_1" з прибудовою, будівлі
складу господарських товарів, будівлі
складу, будівлі автомобільної пожежної
частини (а.с.5).

15 липня 2008 року між Козятинською
міською радою та позивачем укладено
договір оренди землі, який
зареєстрований 10.12.2009, згідно із яким
їй було передано в строкове платне
користування земельну ділянку для
комерційного використання загальною
площею 2487 кв.м., що розташована в
АДРЕСА_1. (а.с.6-8).

20 січня 2012 року відповідно до статті 123
Земельного кодексу України суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_2 подала заяву за №2 до
виконкому Козятинської міської ради
про присвоєння окремих поштових
номерів об'єктам нерухомості, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 9).

05 березня 2012 року позивач подала до
Козятинської міської ради заяву №3, у
якій просила міську раду надати
відповідний дозвіл на виготовлення
технічної документації щодо
відведення земельних ділянок
загальною сумарною площею 2487 кв.м., що
розташовані в АДРЕСА_1, під кожним
об'єктом нерухомості окремо, з
посиланням на лист міського голови
№364/12 від 27.02.2012 (а.с.10-11).

Постановою Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 10.10.2012 року, залишеною без
змін постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2012 року, зобов'язано
Козятинського міського голову внести
питання про надання ОСОБА_2 дозволу на
виготовлення технічної документації
щодо відведення земельних ділянок на
наступну найближчу сесію Козятинської
міської ради(а.с.86-89).

29.03.2013 року 26 сесія 6 скликання
Козятинської міської ради прийняла
рішення №792-VІ "Про надання дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки АДРЕСА_1", яким позивачу
відмовлено в наданні дозволу на
розробку технічної документації щодо
поділу земельної ділянки АДРЕСА_1
площею 2487 кв.м., яка перебуває в оренді
на підставі договору оренди №55
від 10.12.2009 року (а.с.16). З протоколу 26
сесії 6 скликання Козятинської міської
ради від 29.03.2013 року випливає, що
вказане рішення було прийнято
одноголосно(а.с.39-42).

Незгода позивача їз зазначеним
рішенням слугувала зверненню з цим
позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з його
обґрунтованості.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду з
даними висновком суду першої інстанції
погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевою
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі і в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Положеннями статті 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
унормовано, що виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання
регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту 1 статті 59
зазначеного вище закону, рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

За правилами частини 2 статті 56 Закону
України "Про землеустрій" технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку,
право користування земельною ділянкою,
при поділі чи об'єднанні земельних
ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, затверджене
замовником документації;

в) копії документів, що посвідчують
право на земельні ділянки;

г) плани земельних ділянок, які
об'єднуються в одну земельну ділянку,
або частини земельної ділянки, яка
виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних
робіт;

д) акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання при поділі земельної
ділянки по межі поділу;

є) перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути;

є) нотаріально посвідчена згода на
поділ чи об'єднання земельної ділянки
заставодержателів, користувачів
земельної ділянки (у разі знаходження
земельної ділянки в заставі,
користуванні);

ж) згоду власника земельної ділянки (а
щодо земель державної власності
органу, згідно з його повноваженнями
здійснювати розпорядження земельною
ділянкою) на поділ чи об'єднання
земельних ділянок землекористувачем
(крім випадків поділу земельної
ділянки у зв'язку з набуттям права
власності на житловий будинок,
розташований на ній).

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів апеляційної інстанції
дослідила, що 26 сесія 6 скликання
Козятинської міської ради 29.03.2013 року
прийняла рішення №792-VІ, яким позивачу
відмовлено в наданні дозволу на
розробку технічної документації щодо
поділу земельної ділянки АДРЕСА_1
площею 2487 кв.м., яка перебуває в оренді
на підставі договору оренди №55
від 10.12.2009 року (а.с.16).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, підставою для відмови
позивачу у задоволенні заяви про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
поділу земельної ділянки АДРЕСА_1 є
заборгованість по орендній платі за
користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 316
Цивільного кодексу України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 317 цього ж
Кодексу власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Кодексу власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд; власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону;
при здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Держава не втручається у
здійснення власником права власності.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК
України право власності є непорушним;
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до статті 328 цього ж Кодексу
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів; право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В силу статті 373 Цивільного кодексу
України право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону;
власник земельної ділянки має право
використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового
призначення.

Відповідно до частини 3 статті 123
Земельного кодексу України,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Забороняється відмова
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу.

З аналізу наведеної норми випливає, що
наявність заборгованості з орендної
плати не є підставою для відмови у
наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно зроблено висновок про те, що
відмова Козятинської міської ради в
наданні дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
поділу земельної ділянки АДРЕСА_1 є
необґрунтованою, невмотивованою та
такою, що суперечить вимогам чинного
законодавства і порушує охоронювані
законом права та інтереси позивача як
власника об'єктів нерухомості які
знаходяться на орендованій земельній
ділянці.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зважає на те, що Законом України №1702-V1
від 05.11.2009 року внесено зміни до статті
120 Земельного кодексу України,
відповідно до яких істотною умовою
договору, який передбачає набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, є кадастровий
номер земельної ділянки, право на яку
переходить у зв'язку з набуттям права
власності на ці об'єкти; укладення
договору, який передбачає набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що пов'язане з
переходом права на частину земельної
ділянки, здійснюється після виділення
цієї частини в окрему земельну ділянку
та присвоєння їй окремого кадастрового
номера.

Таким чином, правомірними є посилання
позивача на те, що для реалізації права
володіння, користування та
розпорядження об'єктами нерухомості
належними їй на праві власності,
позивач, як користувача земельної
ділянки, має право звертатись до
органів місцевого самоврядування з
заявою про видачу технічної
документації із землеустрою щодо
поділу чи об'єднання земельної ділянки,
оскільки земельна ділянка перебуває в
оренді позивача на законних підставах.

За наведених обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позов належить
задоволенню.

З огляду на вище наведене суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Відповідно до вимог статті 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
частини 1 статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За вказаних обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи,
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Козятинської
міської ради Вінницької області
залишити без задоволення, а постанову
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 12 лютого 2014 року
- без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.