Справа № 805/17115/13-а
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа №805/17115/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючої Арабей Т.Г.

суддів Геращенка І.В., Губської Л.В.,

при секретарі: Борисовій А.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Городецької
О.М., діючої за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 р. у справі № 805/17115/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій протиправними, визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату недоїмки від 21.11.2013 № Ф-168/91 в
розмірі 2387,41 грн. та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій
протиправними, визнання протиправною
та скасування вимоги про сплату
недоїмки від 21.11.2013 р. № Ф-168/91 в розмірі
2387,41 грн. та зобов'язання вчинити певні
дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
р. у справі № 805/17115/13-а позов ОСОБА_2 -
задоволено частково, внаслідок чого,
скасовано вимогу Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу (недоїмки) від 21.11.2013
№Ф-168/91 зі сплати єдиного внеску в
розмірі 2387 (дві тисячі триста
вісімдесят сім) гривень 41 копійка. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням,
Макіївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
р. у справі № 805/17115/13-а та прийняти нову
постанову, якою відмовити фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначив, що фізичні
особи-підприємці, які отримують пенсію
за віком, призначену на пільгових
умовах відповідно до статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
розмір якої обчислено за нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", звільняються від сплати
за себе єдиного внеску після
досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги та просила
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Позивач в судовому засіданні
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги та просила рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, заслухавши пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером за
віком з 2010 року, що підтверджується
пенсійним посвідченням № НОМЕР_1,
отримує пенсію за віком та знаходиться
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Макіївки Донецької області як
платник внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування.

ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець і перебуває на
обліку в Макіївській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області в якості платника
єдиного внеску.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
перебуває на спрощеній системі
оподаткування і є платником єдиного
податку (а.с. 12).

21 листопада 2013 року Макіївською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
прийнята вимога про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-168/91, якою від позивача
вимагається сплата недоїмки з єдиного
внеску станом на 1 листопада 2013 року в
сумі 2387,41 гривень (а.с. 7).

При прийнятті постанови суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів
та керувався такими положеннями
законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно преамбули Закону України від 8
липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон № 2464) цей закон визначає правові
та організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 2 Закону № 2464 встановлено, що
дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону
№ 2464 органи доходів і зборів це
центральний орган виконавчої влади, що
формує податкову і митну політику (в
частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів, єдиного
внеску) та забезпечує її реалізацію
(центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику),
та його територіальні органи.

Відповідно до статті 25 Закону № 2464
рішення, прийняті органами доходів і
зборів з питань, що належать до їх
компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно пунктів 6.3, 6.4 «Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 №455, органи доходів і
зборів надсилають платникам вимогу про
сплату недоїмки, яка формується на
підставі даних особових рахунків
платників на суму боргу, що перевищує 10
гривень.

Таким чином, відповідач є органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, є
забезпечення адміністрування єдиного
внеску шляхом його збору, ведення
обліку надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску.

В той же час, положення статті 25 Закону
№2464 поширюються лише на тих платників,
які відповідно до цього Закону
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 1 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон 1058-IV) визначено, що пенсія це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду
в солідарній системі призначаються
такі пенсійні виплати: 1) пенсія за
віком; 2) пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства); 3)
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно статті 1 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон
1788-ХІІ) громадяни України мають право
на державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону 1788-ХІІ
трудові пенсії призначаються: за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Статтею 17 Закону 1788-ХІІ передбачено, що
жінки, які народили п'ятеро або більше
дітей, виховали їх до восьмирічного
віку, і матері інвалідів з дитинства,
які виховали їх до цього віку, мають
право на пенсію за віком після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 15 років із зарахуванням до
стажу часу догляду за дітьми.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи-підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог частини 4 статті 4
Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Встановлено, що позивач є фізичною
особою-підприємцем, який перебуває на
спрощеній системі оподаткування, та
отримує пенсію за віком, а договорів
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з
відповідачем не укладала.

Суд першої інстанції правомірно не
врахував доводи відповідача про те, що
позивач буде звільнена від сплати за
себе єдиного внеску після досягнення
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464
визначено, що від сплати єдиного внеску
звільнені фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування, за умови що вони є
пенсіонерами за віком та отримують
відповідно до закону пенсію.

При цьому законодавець не ставить в
залежність звільнення від сплати
єдиного внеску від того, чи досягла
особа пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

З урахуванням наведеного та
встановлених у справі обставин, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позов в частині скасування вимоги
про сплату недоїмки підлягає
задоволенню.

Позовні вимоги про визнання
протиправними дій, щодо нарахування
недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та припинення
нарахування відповідачем єдиного
соціального внеску позивачу, як особі,
яка отримує пенсію за віком та є
підприємцем на спрощеній системі
оподаткування, не підлягають
задоволенню оскільки не ґрунтуються на
чинному законодавстві України.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Окрім того, обставини щодо права
позивачки на звільнення від сплати
єдиного внеску як пенсіонера за віком,
якій пенсія призначена як матері
інваліда з дитинства другої групи ,
знайшли своє підтвердження постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 08.07.2013 року
у справі № 805/8905/13-а, залишеної без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
30.01.2014 року.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 196, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
р. у справі № 805/17115/13-а - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 19
березня 2014 р. Ухвала в повному обсязі
складена 24 березня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська