Справа № 2а-113/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Справа
№ 8411/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Затолочного В.С.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від третьої особи -
ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Бориславського
міського суду Львівської обл. від
04.11.2011р. в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Східницької селищної
ради Львівської обл., треті особи без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
протиправним та скасування рішення
органу місцевого самоврядування про
надання земельної ділянки у приватну
власність, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.05.2011р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду із адміністративним позовом, у
якому просила поновити строк звернення
до суду; визнати неправомірним та
скасувати рішення сесії 4 скликання
Східницької селищної ради Львівської
обл. № 244 від 18.04.2005р. про надання ОСОБА_3
у приватну власність земельну ділянку
з цільовим призначенням «будівництво
та обслуговування житлового будинку»
площею 0,0600 га за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.2-4).

Постановою Бориславського міського
суду Львівської обл. від 04.11.2011р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.113-115).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржила позивач
ОСОБА_2, яка покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду скасувати та прийняти нове
рішення, яким заявлений позов
задоволити (а.с.118-120).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що акт вибору земельної ділянки,
висновок Бориславського міського
управління земельних ресурсів,
висновок головного архітектора
смт.Східниці, висновок екологічної
інспекції в Дрогобицькому районі та
інші документи торкають земельної
ділянки за адресою: смт.Східниця,
вул.Шевченка, 254В, однак фактично ОСОБА_3
передано у власність земельну ділянку
за адресою: АДРЕСА_1. Також спірна
земельна ділянка знаходиться поруч з
річкою, однак існування такої в
документації не відображено.

Окрім цього, суд не забезпечив вступ
прокуратури до участі в справі, не
врахував норми Земельного кодексу
України та Водного кодексу України
щодо використання земельних ділянок
прибережних захисних смуг уздовж
річок; фактично надав оцінку
обставинам, які не були предметом
розгляду у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення представника третьої
особи, перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
заявленого позову, суд першої
інстанції виходив з того, що фактично
рішення відповідача відповідає
вимогам закону та прийнято в межах
повноважень відповідача; останній не
допустив порушень діючого
законодавства та прав позивача.

Колегія суддів вважає, що наведені
висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки ґрунтуються на
фактичних обставинах справи та
відповідають вимогам чинного
законодавства, з огляду на таке.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, рішенням XX сесії IV
демократичного скликання Східницької
селищної ради Львівської обл. № 244 від
08.04.2005р. передано ОСОБА_3 у власність із
земель, відведених для будівництва та
обслуговування індивідуальних
житлових будинків з наступною видачею
державного акта на право власності на
землю, земельну ділянку площею 600 кв.м.
по АДРЕСА_1

На підставі цього рішення ОСОБА_3
оформив на вказану земельну ділянку
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯА № 418075,
виданий Східницькою селищною радою
27.09.2005р.

За умовами нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 08.10.2005р. ОСОБА_3 відчужено
спірну земельну ділянку на користь
ОСОБА_4 (а.с.5-6).

26.01.2006р. ОСОБА_4 отримав державний акт на
право власності серії ЯБ №348956 на
вказану земельну ділянку; цільове
призначення земельної ділянки -
будівництво і обслуговування
житлового будинку (а.с.7).

Рішенням виконавчого комітету
Східницької селищної ради № 41 від
18.06.2009р. ОСОБА_4 надано дозвіл
влаштувати проїзд для легкових
автомобілів та побудувати пішохідний
місток до земельної ділянки по
вул.Шевченка, 254 «Б» в смт.Східниця та
дозволено проїзд вантажних
автомобілів на час будівництва
індивідуального будинку (а.с.38).

Оцінюючи в сукупності вищевикладені
обставини, а також виходячи із змісту
приписів ст.88 Водного кодексу України,
ст.60 Земельного кодексу України, якими
передбачено умови встановлення
прибережних захисних смуг у межах
існуючих населених пунктів, а також п.10
Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них, затв.
постановою КМ України № 486 від 08.05.1996р.
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що на землях міст і
селищ міського типу розмір
водоохоронної зони, як і прибережної
захисної смуги, встановлюється
відповідно до існуючих на час
встановлення водоохоронної зони
конкретних умов забудови; прибережні
захисні смуги в межах населених
пунктів встановлюються за проектами
землеустрою.

На час прийняття спірного рішення № 244
від 08.04.2005р. водоохоронні зони та зони
прибережних захисних смуг на території
смт.Східниця визначені не були.

За таких обставин покликання апелянта
на недотримання відповідачем під час
прийняття спірного рішення вимог
ст.ст.58, 60, 61 Земельного кодексу України,
ст.ст.88, 89 Водного кодексу України є
безпідставними.

Стосовно доводів апелянта про допущені
неточності адреси розташування
спірної ділянки колегія суддів
враховує, що такі неточності на
правильність прийнятого рішення № 244
від 08.04.2005р. не вплинули, оскільки акт
вибору земельної ділянки, висновок
Бориславського міського управління
земельних ресурсів, висновок головного
архітектора смт.Східниці, висновок
екологічної інспекції в Дрогобицькому
районі та інші документи містять
детальний опис розташування ділянки,
що дає змогу її достовірно
ідентифікувати.

Зокрема, у вказаних документів
вказується про ділянку, яка
знаходиться в південно-східній частині
села, займає площу 0,06 га незабудованих
земель з незначним рослинним покровом,
межує: з північного сходу - проїзд
загального користування, з решти
сторін - землі селищної ради.

Також рішенням Східницької селищної
ради Львівської обл. № 225 від 18.02.2005р.
ОСОБА_3 було надано дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, спірна земельна ділянка
відображена на викопіювання з
топооснови смт.Східниця, проекті
відведення, проекті забудови земельної
ділянки, межі цієї ділянки встановлені
в натурі, що засвідчується актом
встановлення та узгодження меж
земельної ділянки від 15.03.2005р.

Додатково колегія суддів враховує, що
позивачем не наведено доводів про те,
які саме її права та інтереси порушує
спірне рішення № 244 від 08.04.2005р. При
цьому, доводи останньої про порушення
природоохоронного законодавства зі
сторони відповідача не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки в силу
приписів ст.87 Водного кодексу України
контроль за створенням водоохоронних
зон і прибережних захисних смуг, а
також за додержанням режиму
використання їх територій
здійснюється виконавчими комітетами
місцевих Рад і державними органами
охорони навколишнього природного
середовища. Вказаними органами спірне
рішення відповідача не оскаржувалось;
також чинне законодавства не
передбачає можливості передачі
вказаних контрольних функцій окремим
громадянам.

Вищенаведені обставини у своїй
сукупності є визначальними при
вирішенні наведеного спору, через що
решта доводів сторін не носить
принципового характеру.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
безпідставність та необгрунтованість
заявленого позову (в межах його
доводів), а тому заявлений позов не
підлягає до задоволення, з
вищевикладених мотивів.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Бориславського міського суду
Львівської обл. від 04.11.2011р. в
адміністративній справі № 2а-113/11/1301
залишити без задоволення, а згадану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

В.С.Затолочний