Справа № 2а-3510/10/0370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Справа
№ 9104/4444/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Луцк» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа-Луцк»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції в якому просило визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача про застосування
штрафних(фінансових) санкцій від 30.04.2010
року № у розмірі 7400 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року позовні вимоги задоволено,
визнано протиправним і скасовано
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 30.04.2010 року №
про застосування до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Луцк» штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 7400 грн.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції Луцька об'єднана
державна податкова інспекція
оскаржили його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
перевіркою кафе «Альфа», що належить
ТзОВ «Альфа-Луцк» (акт від 19.04.2010р.
№180701), встановлено порушення пункту 12
ст. 3ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме, порушення порядку
ведення обліку товарних запасів за
місцем реалізації товарів на загальну
суму 3 700,00 грн. За наслідками розгляду
матеріалів перевірки Луцькою ОДПІ до
підприємства застосовані штрафні
(фінансові) санкції в сумі 7 400,00 грн.

Матеріалами перевірки встановлено
порушення позивачем порядку ведення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації товарів, а саме, в кафе
«Альфа» відсутні накладні на
підакцизні товари, що знаходились на
момент перевірки та призначені для
реалізації на загальну суму 3 700,00 грн.,
що підтверджується відомістю, яка
додана до акту перевірки.

В поясненні, наданому під час перевірки
бармен ОСОБА_1 підтвердила, що накладні
відсутні в кафе, так як знаходяться в
бухгалтерії підприємства.

Згідно п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
формі при продажу товарів у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов'язані вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку. Статтею 6
цього Закону передбачено, що облік
товарних запасів фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку. Відповідно до пунктів 1, 3 і 5
статті 9 цього Закону передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземні валюті окремо. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліг з перше число
кожного місяця. Господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені.

До документів, що є підставою для
оприбуткування товару, як правило,
належать накладні та
товарно-транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
записів до облікових бухгалтерських
реєстрів.

Враховуючи викладене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що
19 квітня 2010 року службовими особами
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції здійснено
перевірку кафе «Альфа», що знаходиться
за адресою проспект Волі, 19 у м. Луцьку,
що належить позивачу, з питань
дотримання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, про що
складено акт № 180701 від 19.04.2010 р. згідно
якого встановлено порушення
підприємством вимог п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме, порушено
порядок ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації на
загальну суму товарів 3700 грн. у зв'язку
з відсутністю на місці реалізації
накладних на товар. За наслідками
перевірки Луцькою ОДПІ винесено
рішення від 30.04.2010 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкції в сумі 7400 грн.

У даній спірній ситуації судом першої
інстанції правильно враховано, що
згідно п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг). Статтею 6 цього ж
Закону визначено, що облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із
ведення обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про державну підтримку малого
підприємництва» від 19.10.2000 року до
суб'єктів малого підприємництва
віднесені юридичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності будь-якої
організаційно-правової форми та форми
власності, в яких середньооблікова
чисельність працюючих за звітний
період (календарний рік) не перевищує 50
осіб та обсяг річного валового доходу
не перевищує 70 млн. гривень. Згідно із
ст.. 5 цього ж Закону одними з основних
напрямів державної підтримки малого
підприємництва є встановлення системи
пільг для суб'єктів малого
підприємництва та запровадження
спрощеної системи оподаткування,
бухгалтерського обліку та звітності.
Статтею 11 цього Закону передбачено, що
для суб'єктів малого підприємництва в
порядку, встановленому законодавством
України, може застосовуватися спрощена
система оподаткування бухгалтерського
обліку та звітності, яка передбачає:
заміну сплати встановлених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів) сплатою єдиного
податку; застосування спрощеної форми
бухгалтерського обліку та звітності.
Порядок ведення спрощеної системи
бухгалтерського обліку та звітності
визначається Кабінетом Міністрів
України. Спрощена система
оподаткування, бухгалтерського обліку
та звітності може застосовуватися
поряд з діючою загальною системою
оподаткування, бухгалтерського обліку
та звітності, передбаченою
законодавством, на вибір суб'єкта
малого підприємництва.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998 року № 727/98 спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджена для таких суб'єктів
малого підприємництва, як юридичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності будь-якої
організаційно-правової форми та форми
власності, в яких за рік
середньооблікова чисельність
працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 1 млн. гривень. Згідно із
пунктом 4 цього ж Указу Президента
України суб'єкт малого підприємництва -
юридична особа зобов'язана вести книгу
обліку доходів та витрат і касову
книгу.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 13.10.1998 року №
477 (зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.10.1998 року за №689/3129),
затверджено форму Книги обліку доходів
і витрат суб'єкта малого
підприємництва - юридичної особи та
Порядок її ведення. Відповідно до цього
Порядку суб'єкти малого підприємництва
- юридичні особи, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності (надалі - суб'єкти малого
підприємництва), зобов'язані вести
Книгу обліку доходів і витрат суб'єкта
малого підприємництва - юридичної
особи, яка застосовує спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності, в
якій у хронологічній послідовності на
підставі первинних документів
здійснюються записи про операції, що
відбулися у звітному (податковому)
періоді. У графі 3 «Сума виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг)» відображається сума доходів,
отриманих від виробництва та продажу
продукції (товарів, робіт, послуг). У
графі 7 «Загальна сума витрат,
здійснених у зв'язку з веденням
господарської діяльності»
відображається фактична сума витрат,
проведених з розрахункового
(поточного) рахунку та каси
підприємства, у зв'язку з продажем
продукції (товарів, робіт, послуг),
здійсненням фінансових операцій, а
також від іншої діяльності. Суб'єкт
малого підприємництва щомісячно
підбиває підсумки з 3 до 7 граф
наростаючим підсумком з початку року.

З огляду на це суд першої інстанції
правильно вважав, що чинне
законодавство України передбачає для
суб'єктів малого підприємництва -
юридичних осіб спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
через сплату єдиного податку та
ведення спрощеного бухгалтерського
обліку шляхом ведення книги обліку
доходів і витрат.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Даною статтею не передбачено
застосування фінансової санкції до
юридичної особи - платника єдиного
податку, який реалізує товар без
підтверджуючих документів на його
придбання (накладних,
товарно-транспортних накладних), але
при цьому належним чином веде облік
товарів за місцем їх реалізації у Книзі
обліку доходів та витрат.

При цьому, суд першої інстанції вірно
зазначив, що відсутність накладних не
може бути віднесено до порушень
встановленого порядку обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації, а законодавством не
визначено окремого (спеціального)
порядку обліку товарних запасів на
складах та/або за місцем реалізації.

Оскільки позивач протягом 2010 року був
платником єдиного податку,
застосовував спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
належним чином вів книгу обліку
доходів і витрат, а чинним
законодавством не визначено іншого
порядку ведення платниками єдиного
податку обліку товарів на місці їх
реалізації, крім як відображення
відповідних відомостей у книзі обліку
доходів і витрат, то суд першої
інстанції дійшов підставного висновку,
що позивач не може бути притягнутий до
відповідальності згідно із статтею 21
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року по справі № 2а-3510/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 21.03.2014
року