Справа № 923-1242/10
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/29762/12

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя про зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячної
державної соціальної допомоги за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 22 лютого 2011 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя про перерахунок щомісячної
державної соціальної допомоги в
частині позовних вимог за період з 2006
року по 22 травня 2010 року залишено без
розгляду. Відкрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя про перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги в частині позовних вимог за
період з 5 липня 2010 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2012 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишено без задоволення, а
ухвалу судді Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року - без
змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
суддею суду першої інстанції та
апеляційним судом порушення норм
чинного процесуального законодавства,
що призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати рішення судді суду
першої інстанції в частині залишення
без розгляду позовних вимог за період з
2006 року по 22 травня 2010 року, скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
направити справу для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування суддею суду
першої інстанції та апеляційним судом
норм процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України у редакції, чинній на час
вчинення оскаржуваних процесуальних
дій, адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Суддя суду першої інстанції, з яким
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано залишив без розгляду
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя про перерахунок щомісячної
державної соціальної допомоги в
частині позовних вимог за період з 2006
року по 22 травня 2010 року, оскільки
позивач, яка звернулась до суду 15
лютого 2011 року, пропустила
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, питання про поновлення строку
звернення до суду не ставила, оскільки
вважала його не пропущеним, доказів
щодо поважних причин пропущення строку
звернення до суду, які би давали
підстави для його поновлення, не
надала, тому підстави для його
поновлення на дату постановлення
оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції були відсутні.

Доводи касаційної скарги щодо
застосування положення частини 2
статті 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до якого
суми пенсії, не одержані своєчасно з
вини органу, який призначає або
виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком не можуть бути прийняті судом,
оскільки у порядку адміністративного
судочинства вирішуються спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності, то застосування
до зазначених правовідносин положень
статті 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» замість строків
звернення до суду, визначених статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), є
необґрунтованим.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судді суду
першої інстанції та апеляційного суду
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу судді
Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 22 лютого 2011 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.