Справа № 824/2571/13-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м. Чернівці
справа № 824/2571/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суду у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

секретаря судового засідання -
Кордобан А.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача Чернівецької
обласної державної адміністрації -
Єремійчук О.Д.,

представника відповідача Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації - Півня Ю.Й.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_6 до Чернівецької
обласної державної адміністрації,
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації, Путильської
районної державної адміністрація
Чернівецької області, управління праці
та соціального захисту населення
Путильської райдержадміністрації про
визнання неправомірними та скасування
рішень і розпоряджень, відшкодування
заподіяної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 (далі - позивач або ОСОБА_6)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації,
Департаменту соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації (далі -
відповідач-1), Путильської районної
державної адміністрації Чернівецької
області (далі - відповідач-2), управління
праці та соціального захисту населення
Путильської районної державної
адміністрації (далі - відповідач -3) у
якому, із врахуванням змін підстав та
предмету позову, просить визнати
неправомірними та скасувати: рішення
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №57 від 04.04.2012
р. в частині п.3; рішення Обласного
штабу з координації та ліквідації
наслідків надзвичайних ситуацій на
території Чернівецької області
Чернівецької обласної державної
адміністрації №74 від 20.03.2013 р. в частині
п.8; розпорядження відповідача-2 №67-р
від 28.03.2013 р. та зобов'язати Чернівецьку
обласну державну адміністрацію
прийняти рішення про виплату
(повернення) ОСОБА_6 42626 грн., як
належному йому, згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
17.11.2011 р., майна, а також зобов'язати
відповідача-2 прийняти розпорядження
про повернення коштів в сумі 43,13
тис.грн., які надійшли на рахунок
відповідача-3 відповідно до п.1
розпорядження голови Путильської
районної державної адміністрації від
03.06.2011 р., №158-р з благодійного рахунку
районної державної адміністрації на
рахунок ОСОБА_6, а відповідача-3
зобов'язати виплатити вказані кошти
позивачеві.

Ухвалою суду від 11.12.2013 р. замінено
первинного відповідача Обласний штаб з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області належним
відповідачем - Чернівецькою обласною
державною адміністрацією (далі -
відповідач-4).

Відповідно до змісту позову позовні
вимоги ОСОБА_6 мотивовані тим, що після
смерті його бабусі ОСОБА_8 він, на
підставі заповіту, успадкував майно у
вигляді коштів на виплату допомоги
потерпілій від стихійного лиха у сумі
42626,00 грн., які зберігались на
спецрахунку відповідача-3. Зазначене
майно йому належить на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2011 р., яке є чинним.

Разом з цим, оскаржуваними рішеннями
ОСОБА_6 позбавлено майна у вигляді
коштів на виплату допомоги потерпілій
від стихійного лиха у сумі 42626,00 грн.
Вважає, що такими діями відповідачів
порушено його право власності, у
зв'язку із чим просить суд скасувати
оскаржувані рішення та зобов'язати
відповідачів, шляхом прийняття актів
індивідуальної дії, повернути йому
кошти.

Відповідачі щодо задоволення позову
заперечили.

У судових засіданнях позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, суду пояснили
наступне.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла бабуся
позивача ОСОБА_8, яка згідно заповіту
від 18.03.2008 р. заповіла йому все належне
майно, речі, грошові кошти в будь-якій
сумі і взагалі все те, що їй буде
належати і на що за законом матиме
право.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.11.2011 р.
виданого державним нотаріусом
Кокаревою Н.М. позивач у т.ч. успадкував
від ОСОБА_8 кошти на виплату допомоги
потерпілій від стихійного лиха у сумі
42626,00 грн., які зберігались на
спецрахунку відповідача-3. Однак
зазначені кошти ОСОБА_6 не отримав
оскільки оскаржуваними рішеннями його
позбавлено цього права.

Вважають ці рішення протиправними та
такими, що підлягають скасування
оскільки вони порушують право
власності ОСОБА_6 Дана позиція позивача
нормативно обґрунтована положеннями
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України).

Крім цього, представник позивача суду
пояснила, що для належного захисту
порушеного права ОСОБА_6 необхідно
зобов'язати відповідача-4 та
відповідача-2 прийняти рішення, які б
забезпечили позивачу повернення
привласнених коштів.

На запитання суду, яким чином рішення
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №74 від 20.03.2013
р. та розпорядження відповідача-2 №67-р
від 28.03.2013 р. впливає на права та
обов'язки позивача, представник
позивача суду пояснила, що цими
рішеннями у т.ч. було освоєно кошти
(спрямовано на інші потреби), які
призначались ОСОБА_6

На підставі викладеного просили суд
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача -1 позов не
визнав, суду пояснив наступне.

Так, рішенням Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №41
від 21.01.2011 р. зобов'язано Головне
управління праці та соціального
розвитку Чернівецької обласної
державної адміністрації (після
реорганізації відповідач-1) провести
компенсаційні виплати ОСОБА_8, як особі,
що постраждала внаслідок зсуву в сумі
46626,00 грн. Однак внаслідок смерті
останньої зазначені кошти вона не
отримала, у зв'язку із чим вони були
направленні на інші потреби.

Мати онука ОСОБА_8 - ОСОБА_6, діючи в
інтересах останнього звернулась до
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації з проханням
перерахувати кошти призначені ОСОБА_8
її спадкоємцю ОСОБА_6 Обласним штабом з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації у
задоволенні зазначеного прохання
відмовлено, так як особисто ОСОБА_6 не є
особою, постраждалою внаслідок зсуву.
Зокрема, було встановлено, що ОСОБА_6 на
момент зсуву не проживав у будинку,
який зазнав руйнації.

Крім цього, представник відповідача-1
суду пояснив, що кошти, які мала
отримати ОСОБА_8 є благодійними
коштами.

Представник відповідача-2 до суду не
з'явився, однак надав суду через відділ
документообігу заперечення на позов,
відповідно до змісту яких позов не
визнає у зв'язку з його
необґрунтованістю. Крім цього, у
запереченні відповідач-2 зазначив, що
ним права позивача не порушувались, всі
прийнятті рішення щодо коштів ОСОБА_6
були похідними від рішень Обласного
штабу з координації та ліквідації
наслідків надзвичайних ситуацій на
території Чернівецької області
Чернівецької обласної державної
адміністрації.

Представник відповідача-3 до суду не
з'явився, хоча про день, час та місце
слухання справи по суті був
повідомлений належним чином. Про свою
правову позицію щодо предмету спору
суд не повідомив.

Представник відповідача-4 позов не
визнала, суду надала аналогічні
пояснення тим, які надав представник
відповідача-1. Крім цього, представник
відповідача-4 суду пояснила, що вважає,
що суд не має приймати до уваги, як
доказ права власності позивача на
кошти на виплату допомоги потерпілій
від стихійного лиха у сумі 42626,00 грн.,
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2011 р., оскільки воно
видано з порушення вимог чинного
спадкового законодавства України.

Також, представник відповідача-4 суду
пояснила, що вважає оскаржувані
позивачем рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №74
від 20.03.2013 р. та розпорядження
відповідача-2 №67-р від 28.03.2013 р., такими,
які жодним чином не впливають на його
права та обов'язки. Крім цього, вважає,
що суд не може приймати рішення, яким
зобов'язувати відповідачів прийняти
акти індивідуальної дії, які по своїй
правовій природі приймаються
суб'єктами владних повноважень на
власний розсуд.

Представник відповідача-4 вважає, що у
зв'язку із тим, що відповідач-4 та
відповідач-2 фінансуються по
затвердженим кошторисам, виділення
бюджетних коштів для позивача буде
неправомірним, так як його бабуся мала
право на отримання виключно
благодійної допомоги.

На уточнююче запитання суду щодо того,
чи оскаржуване у судовому порядку
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2011 р., згідно якого
позивач є власником коштів на виплату
допомоги потерпілій від стихійного
лиха у сумі 42626,00 грн. представник
відповідача-4 відповіла, що ні.

Крім цього, судом як свідка допитано
ОСОБА_10 (матір ОСОБА_6), яка надала суду
аналогічні пояснення тим, які надали
суду позивач та його представник.

Заслухавши пояснення представників
сторін у справі, свідчення свідка,
дослідивши наявні у справі письмові
докази, судом встановлено наступне.

Так, 18.03.2008 р. ОСОБА_8 склала заповіт,
згідно якого, на випадок її смерті,
зробила розпорядження щодо того, що всі
її речі, майно, грошові кошти в
будь-якій сумі і взагалі все те, що їй
буде належати і на що за законом матиме
право належатиме ОСОБА_6 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 27.11.2010 р., серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.11.2011 р.
позивач, як спадкоємець майна ОСОБА_8
отримав у спадщину у т.ч. кошти на
виплату допомоги потерпілій від
стихійного лиха у сумі 42626,00 грн., які
зберігались на спецрахунку
відповідача-3 (а.с.18).

Дію щодо видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.11.2011 р.
внесено до спадкового реєстру (а.с.16-17).

Пунктом 2.2 рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №40
від 01.12.2010 р. зобов'язано Головне
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
облдержадміністрації спільно з
Путильською райдержадміністрацією
додатково вивчити питання щодо
проведення компенсаційних виплат за
зруйновані житлові будинку громадянам
АДРЕСА_1, які постраждали внаслідок
зсуву, у т.ч. ОСОБА_8 (а.с.23).

Пунктом 4.2 рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №40
від 01.12.2010 р. зобов'язано Головне
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
облдержадміністрації провести
компенсаційні виплати погодивши з
причетними управліннями та при
наявності всіх необхідних документів
за зруйновані житлові будинки
громадянам АДРЕСА_1, які постраждали
внаслідок зсуву у т.ч. ОСОБА_8 у сумі
42626,00 грн. (а.с.24).

Згідно із п.4.1 рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №46
від 23.06.2011 р. відповідно до п.9 Порядку
використання благодійних та
спонсорських коштів, які надходять від
громадян, підприємств, установ та
організацій для ліквідації наслідків
стихійного лиха, що сталося на
території Путильського району
Чернівецької області 22-29 червня 2010 р.,
затвердженого розпорядженням голови
обласної державної адміністрації від
06.07.2010 р., №435-р виділено відповідачу-2
грошові кошти у сумі 64900,00 грн. для
надання матеріальної грошової
допомоги для відновлення належних
побутових умов проживання потерпілим
від зсувних процесів у т.ч. ОСОБА_8
(а.с.25).

Розпорядженням голови відповідача-2
№138-р від 30.06.2011 р. відділ
фінансово-господарського забезпечення
апарату районної державної
адміністрації зобов'язано спрямувати
відповідачу-3 кошти в сумі 64,9 тис. грн.
для надання матеріальної грошової
допомоги на відновлення належних
побутових умов проживання потерпілим,
внаслідок зсувних процесів, жителів
АДРЕСА_1 (ОСОБА_8 та ОСОБА_11) за рахунок
коштів, що надійшли на благодійний
рахунок районної державної
адміністрації для ліквідації
наслідків стихії з благодійного
рахунку обласної державної
адміністрації.

Пунктом 3 рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №57
від 04.04.2012 р. відмовлено відповідачу-2 у
перерахунку коштів, що надійшли на
виконання рішення обласного штабу від
03.06.2011 р., №46 ОСОБА_8, в сумі 42,626 тис. грн.
спадкоємцю ОСОБА_6 у відповідності до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2011 р., у зв'язку з тим,
що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а
виділення коштів обласним штабом
відбулося через півроку після смерті
спадкодавця (а.с.26). Зазначене рішення
позивач вважає протиправним.

Відповідно до п.8 рішення Обласного
штабу з координації та ліквідації
наслідків надзвичайних ситуацій на
території Чернівецької області
Чернівецької обласної державної
адміністрації №74 від 20.03.2013 р.
погоджено відповідачу-2 спрямувати
залишки невикористаних благодійних
коштів в сумі 43,13 тис. грн. на
капітальний ремонт (завершення робіт)
берегоукріплення в районі мосту по вул.
Головній (Марки) у с. Дихтинець
Дихтинецької сільської ради, яке було
зруйноване внаслідок стихії 2010 р. Дане
рішення позивач вважає протиправним.

Розпорядженням відповідача-2 №67-р від
28.03.2013 р. грошові кошти у сумі 43,13 тис.
грн. із благодійного рахунку
спрямовані Дихтинецькій сільській
раді на капітальний ремонт (завершення
робіт) берегоукріплення в районі мосту
по вул. Головній (Марки) у с. Дихтинець
Дихтинецької сільської ради, яке було
зруйноване внаслідок стихії 2010 р.
(а.с.31). Зазначене рішення позивач
вважає протиправним.

Дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши встановленні
обставини у справі, діючи в межах
адміністративної юрисдикції, із
врахуванням неприпустимості підміни
повноважень суб'єктів владних
повноважень при прийнятті рішень, суд
вважає, що цей адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи із наступного.

Так, відповідачі у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) є суб'єктами владних
повноважень, які відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Крім цього, наказом начальника
цивільного захисту Чернівецької
області від 19.05.2010 р., №5 створено
Обласний штаб з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації, який, згідно
Положення про обласний штаб з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області, був наділений
владними управлінськими функціями (до
його ліквідації), у т.ч. щодо прийняття
рішень про використання фінансових
ресурсів, які виділяють для виконання
робіт з ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій, а тому, у
розумінні КАС України він також був
суб'єктом владних повноважень.

Рішення суб'єкта владних повноважень
має бути правомірним та обґрунтованим.

При цьому під правомірністю,
враховуючи визначенні ч.3 ст.2 КАС
України критерії прийняття суб'єктом
владних повноважень рішень, необхідно
розуміти чи прийняте рішення на
підставі закону, з використанням
законних повноважень з тією метою,
відповідно до якої це повноваження
надається, з дотриманням загального
правового принципу рівності всіх перед
законом, упереджуючи несправедливість
щодо особи відповідно з урахуванням
права такої особи на участь у процесі
прийняття зазначеного рішення.

Так, відповідно до ст.41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно із ст.1 Протоколу №1 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 20.03.1952 р.,
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Аналогічні положення містить ст.321 ЦК
України згідно якої право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Як встановлено судом вище ОСОБА_6
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.11.2011 р. є
спадкоємцем майна ОСОБА_8 та отримав у
спадщину у т.ч. кошти на виплату
допомоги потерпілій від стихійного
лиха у сумі 42626,00 грн., які зберігались
на спецрахунку відповідача-3.

По своїй правовій природі свідоцтво
про право на спадщину є
правовстановлюючим документом, а тому
ОСОБА_6 є власником коштів на виплату
допомоги потерпілій від стихійного
лиха у сумі 42626,00 грн. і відповідно до
ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України має право
володіти, користуватися,
розпоряджатися на власний розсуд цими
коштами та вчиняти будь-які дії щодо
них.

Як зазначалось вище (ст.41 Конституції
України, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 20.03.1952 р.,
ст.321 ЦК України) ОСОБА_6, як власник, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, коштів на виплату допомоги
потерпілій від стихійного лиха у сумі
42626,00 грн. може бути позбавлений
власності на зазначений об'єкт речових
прав виключено у випадках і в порядку,
встановленому законом.

Так, відповідно до ч.1 ст.1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

У судовому засіданні встановлено, що
рішення суду на підставі якого
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2011 р. визнано
недійсним не існує, а тому, враховуючи
положення ч.2 ст.328 ЦК України, слідує, що
позивач правомірно набув право
власності на кошти на виплату допомоги
потерпілій від стихійного лиха у сумі
42626,00 грн.

При цьому суд зазначає, що в межах
адміністративної юрисдикції
процесуально неможливо надавати
оцінку на предмет законності свідоцтву
про право на спадщину, так як питання
щодо його дійсності має вирішуватись
відповідно до положень Цивільного
процесуального кодексу України (п.1 ч.1
ст.15 ), у межах цивільної юрисдикції.

Згідно із ч.6 ст.319 ЦК України держава не
втручається у здійснення власником
права власності.

Як встановлено судом вище п.3 рішення
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №57 від 04.04.2012
р. ОСОБА_6 фактично позбавлено право
власності на кошти на виплату допомоги
потерпілій від стихійного лиха у сумі
42626,00 грн. При цьому свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 17.11.2011 р. не
було визнано недійсним у судовому
порядку, а також були відсутній
підстави припинення права власності
зазначені у ст.346 ЦК України.

Тобто, будь-яка законна підстава для
позбавлення ОСОБА_6 права власності на
кошти на виплату допомоги потерпілій
від стихійного лиха у сумі 42626,00 грн. у
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації була відсутня.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно із ч.1 ст.393 ЦК України правовий
акт органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Пунктом 3 рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №57
від 04.04.2012 р. порушено право власності
ОСОБА_6 на кошти на виплату допомоги
потерпілій від стихійного лиха у сумі
42626,00 грн. При цьому в цій частині, це
рішення прийняте не у межах
повноважень встановлених
законодавством України, а тому суд
вважає п.3 рішення Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації №57
від 04.04.2012 р. протиправним так таким, що
підлягає скасуванню.

Щодо протиправності п.8 рішення
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №74 від 20.03.2013
р., яким відповідачу-2 погоджено
спрямувати залишки невикористаних
благодійних коштів в сумі 43,13 тис. грн.
на капітальний ремонт (завершення
робіт) берегоукріплення в районі мосту
по вул. Головній (Марки) у с. Дихтинець
Дихтинецької сільської ради, яке було
зруйноване внаслідок стихії 2010 р. та
розпорядження відповідача-2 №67-р від
28.03.2013 р., яким грошові кошти у сумі 43,13
тис. грн. із благодійного рахунку
спрямовані Дихтинецькій сільській
раді на капітальний ремонт (завершення
робіт) берегоукріплення в районі мосту
по вул. Головній (Марки) у с. Дихтинець
Дихтинецької сільської ради, яке було
зруйноване внаслідок стихії 2010 р., суд
зазначає наступне.

Так, по своїй правовій природі
зазначені вище рішення є актами
індивідуальної дії, тобто актами
одноразового застосування норм права,
дію яких поширено на конкретних осіб
або які стосуються конкретної
ситуації.

При цьому суд зазначає, що
властивостями оскаржуваності наділені
лише ті акти індивідуальної дії, які
стосуються конкретної фізичної чи
юридичної особи, створюють реальні
правові наслідки для цієї особи та в
законодавстві не встановлено іншого
порядку їх оскарження.

Дослідженням змісту рішення Обласного
штабу з координації та ліквідації
наслідків надзвичайних ситуацій на
території Чернівецької області
Чернівецької обласної державної
адміністрації №74 від 20.03.2013 р. та
розпорядження відповідача-2 №67-р від
28.03.2013 р. встановлено, що ними
урегульовано питання використання
залишкових благодійних коштів, які
надійшли на рахунки Обласного штабу з
координації та ліквідації наслідків
надзвичайних ситуацій на території
Чернівецької області Чернівецької
обласної державної адміністрації. Дані
рішення прийняті на підставі, у межах
повноважень та у спосіб встановлений
законодавством України, питання
використання кошті вирішено із
дотриманням критеріїв розумності
(розсудливості) та добросовісності.

Зміст цих рішень не містить посилання
на прізвище «ОСОБА_6», сума, яка
зазначена в оскаржуваних пунктах, а
саме 43,13 тис. грн. є відмінною від суми
власником якої є ОСОБА_6 (42626,00 грн.).

У судовому засіданні ні позивач, ні
його представник не надали суд доказів
того, що дані оскаржувані рішення
створюють правові наслідки для ОСОБА_6,
хоча відповідно до положень ч.1 ст.71 КАС
України вони зобов'язані були довести
ці обставини.

Враховуючи зазначене, дослідивши
правову природу та зміст рішення
Обласного штабу з координації та
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №74 від 20.03.2013
р. та розпорядження відповідача-2 №67-р
від 28.03.2013 р. суд вважає, що дані рішення
є документами, які не впливають на
права позивача, а тому у задоволенні
позову в частині визнання їх
протиправними та скасування необхідно
відмовити.

При цьому суд зазначає, що наявність в
структурі суми зазначеної в цих рішень
коштів, власником яких ОСОБА_6 не
свідчить про протиправність цих
рішень, оскільки вони жодним чином не
впливають на його права, а також не
вплине на його права і скасування цих
актів індивідуальної дії. У даному разі
визнання протиправним та скасування п.3
рішення Обласного штабу з координації
та ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №57 від 04.04.2012
р. у повному обсязі захищає права
позивача у межах адміністративної
юстиції та не вимагає, для його повного
захисту, скасовувати інші рішення
суб'єктів владних повноважень про
використання коштів, в структурі яких
ймовірно міститься кошти власником
яких є ОСОБА_6

Щодо зобов'язання відповідача-4
прийняти рішення про виплату
(повернення) ОСОБА_6 42626 грн., як
належному йому, згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
17.11.2011 р., майна, а також зобов'язання
відповідача-2 прийняти розпорядження
про повернення коштів в сумі 43,13
тис.грн., які надійшли на рахунок
відповідача-3 відповідно до п.1
розпорядження голови Путильської
районної державної адміністрації від
03.06.2011 р., №158-р з благодійного рахунку
районної державної адміністрації на
рахунок ОСОБА_6, а відповідача-3
зобов'язати виплатити вказані кошти
позивачеві, суд зазначає наступне.

Так, відповідач-4 та відповідач-2 в
розумінні Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» від 09.04.1999 р.,
№586-XIV є місцевими державними
адміністраціями і відповідно до ст.47
цього ж Закону їх фінансове
забезпечення здійснюється за рахунок
Державного бюджету України.

Питання фінансового забезпечення
місцевих державних адміністрацій у т.ч.
урегульовано Бюджетним кодексом
України від 08.07.2010 р., №2456-VI. Відповідно
до положень цього Кодексу основним
плановим фінансовим документом
бюджетної установи, яким на бюджетний
період встановлюються повноваження
щодо отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень є кошторис.

Кошторис місцевих державних
адміністрацій не має містити
незаплановані витрати, пов'язані із
поверненням сум благодійної допомоги у
т.ч. позивачу.

При прийнятті рішень, у т.ч. щодо
використання коштів, місцеві державні
адміністрації наділені дискреційними
повноваженнями, а тому мають приймати
рішення на основі власного
адміністративного розсуду. Наявність
можливості втручання або корегування
цієї дискреції може призвести до
зловживань з боку суб'єкта, який
здійснює таке втручання або
корегування.

Відповідно до ст.6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову.

У разі зобов'язання судом відповідача-4
та відповідача-2 прийняти рішення
пов'язані із використанням коштів,
порушиться система «стримувань та
противаг», на якій у т.ч. базується
конституційний лад в Україні. При цьому
суд фактично здійснить підміну
повноважень суб'єкта владних
повноважень виконавчої гілки влади, що
є неприпустимим.

За таких обставин суд вважає, що позов у
частині зобов'язання відповідача-4
прийняти рішення про виплату
(повернення) ОСОБА_6 42626 грн., як
належному йому, згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
17.11.2011 р., майна, а також зобов'язання
відповідача-2 прийняти розпорядження
про повернення коштів в сумі 43,13
тис.грн., які надійшли на рахунок
відповідача-3 відповідно до п.1
розпорядження голови Путильської
районної державної адміністрації від
03.06.2011 р., №158-р з благодійного рахунку
районної державної адміністрації на
рахунок ОСОБА_6, а відповідача-3
зобов'язати виплатити вказані кошти
позивачеві - не підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що відповідно
до ч.2 ст.393 ЦК України власник майна,
права якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Тобто, з викладеного слідує, що позивач
для захисту свого права у межах
цивільної юрисдикції має право на
звернення у т.ч. до суду в порядку
Цивільного процесуального кодексу
України щодо відшкодування йому
майнової та моральної шкоди,
заподіяної у зв'язку із прийняттям
суб'єктом владних повноважень
протиправного рішення.

За таких обставин, враховуючи
викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_6
до Чернівецької обласної державної
адміністрації, Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації, Путильської районної
державної адміністрації Чернівецької
області, управління праці та
соціального захисту населення
Путильської районної державної
адміністрації про визнання
неправомірними та скасування рішень і
розпоряджень, зобов'язання вчинити
певні дії - підлягає задоволенню
частково.

Судові витрати розподілити відповідно
до положень ст.94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до
Чернівецької обласної державної
адміністрації, Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації, Путильської районної
державної адміністрація Чернівецької
області, управління праці та
соціального захисту населення
Путильської райдержадміністрації про
визнання неправомірними та скасування
рішень і розпоряджень, відшкодування
заподіяної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Обласного штабу з координації
та ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №57 від 04.04.2012
р. в частині пункту 3 яким вирішено -
відмовити Путильській
райдержадміністрації перерахунок
коштів, що надійшли на виконання
рішення обласного штабу від 03.06.2011 р.,
№46 ОСОБА_8, в сумі 42,626 тис. грн.
спадкоємцю ОСОБА_6 у відповідності до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 17.11.2011 р., в зв'язку з тим,
що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а
виділення коштів обласним штабом
відбулось через півроку після смерті
спадкодавця.

У задоволенні позову щодо визнання
протиправними та скасування в частині
рішення Обласного штабу з координації
та ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій на території Чернівецької
області Чернівецької обласної
державної адміністрації №74 від 20.03.2013
р., розпорядження Путильської районної
державної адміністрації Чернівецької
області №67-р від 28.03.2013 р., про
зобов'язання Чернівецьку обласну
державну адміністрацію прийняти
рішення про виплату (повернення) ОСОБА_6
суми 42626 (сорок дві тисячі шістсот
двадцять шість) грн. та про зобов'язання
Путильську районну державну
адміністрацію Чернівецької області
прийняти розпорядження про повернення
коштів в сумі 43130 (сорок три тисячі сто
тридцять) грн. 00 коп. - відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь ОСОБА_6 судові витрати у
вигляді сплаченого квитанцією №5834329-1
від 15.11.2013 р. судового збору у розмірі 76
(сімдесят шість) грн. 46 коп. (пропорційно
задоволеним вимогам).

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.В.
Анісімов

Постанова у повному обсязі буде
складена 17 березня 2014 року