Справа № 826/10858/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів -
Желтобрюх І.Л. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 14
березня 2013 року № та № і від
28 травня 2013 року № .

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2013 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що позивачем було
неправомірно сформовано податковий
кредит та витрати по операціях з ТОВ
«Кров Арт Дом», ТОВ
«Торгекотехнологія», ТОВ «Прістекс
ЛТД», ТОВ «ВКФ «Вертикаль», ПП «Унус»,
ТОВ «Кітіллар», ТОВ «Технокомрезерв»,
ТОВ «Стіл Хоукс», ТОВ «Астра Кор», ТОВ
«Агросвіт 3000».

Під час судового засідання представник
позивача заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь представника
відповідача в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу ДПІ у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві задовольнити, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 вересня 2013 року - скасувати
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві було
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, правильності
обчислення, повноти та своєчасності
внесення до бюджету держави податків,
зборів та інших платежів ФОП ОСОБА_2 за
період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012
року, про що складено акт від 25 лютого
2013 року № 118/71/17-20/НОМЕР_3.

На підставі вказаного акту
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення від 14 березня 2013
року № , яким позивачу нараховані
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 85774
грн. 25 коп., з яких 71806 грн. 00 коп. - за
основним платежем та 13968 грн. 25 коп. -
штрафні (фінансові) санкції, а також від
14 березня 2013 року № , яким
нараховані податкові зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб на
загальну суму 19073 грн. 34 коп., з яких 15258
грн. 67 коп. - за основним платежем та 3814
грн. 67 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

За результатами адміністративного
оскарження вказаних податкових
повідомлень-рішень було також винесене
податкове повідомлення-рішення від 28
травня 2013 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб на 3670 грн. 21
коп., з яких 2856 грн. 17 коп. - за основним
платежем та 714 грн. 04 коп. - штрафні
(фінансові) санкції.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
податкового органу ФОП ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом про їх
скасування.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
належними та допустимими доказами
підтвердив фактичне отримання товару
та послуг від ТОВ «Кров Арт Дом», ТОВ
«Торгекотехнологія», ТОВ «Прістекс
ЛТД», ТОВ «ВКФ «Вертикаль», ПП «Унус»,
ТОВ «Кітіллар», ТОВ «ТВК «Інноваційні
технології», ТОВ «Технокомрезерв», ТОВ
«Стіл Хоукс», ТОВ «Астра Кор», ТОВ
«Агросвіт 3000».

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що позивач
сформувала податковий кредит та
витрати по правовідносинах із
вказаними юридичними особами.

ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві вважає
такі дії ФОП ОСОБА_4 неправомірними з
огляду на те, що в діяльності ТОВ «Кров
Арт Дом», ТОВ «Торгекотехнологія», ТОВ
«Прістекс ЛТД», ТОВ «ВКФ «Вертикаль»,
ПП «Унус», ТОВ «Кітіллар», ТОВ «ТВК
«Інноваційні технології», ТОВ
«Технокомрезерв», ТОВ «Стіл Хоукс», ТОВ
«Астра Кор», ТОВ «Агросвіт 3000» наявні
ознаки фіктивності. Працівниками
територіальних органів Міндоходів
були складені акти перевірок, згідно
яких правовідносини таких підприємств
з ФОП ОСОБА_4 не підтверджені. Податкові
зобов'язання по правовідносинах з
позивачем вказані юридичні особи - не
задекларували.

На думку колегії суддів самі по собі
відомості, викладені в акті перевірки
ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 25
лютого 2013 року № 118/71/17-20/НОМЕР_3, не є
беззаперечним доказом безтоварності
операцій між позивачем та зазначеним
контрагентом.

Разом з тим, з огляду на встановлені
податковими органами обставини, що
свідчать про можливу фіктивну
діяльність ТОВ «Кров Арт Дом», ТОВ
«Торгекотехнологія», ТОВ «Прістекс
ЛТД», ТОВ «ВКФ «Вертикаль», ПП «Унус»,
ТОВ «Кітіллар», ТОВ «ТВК «Інноваційні
технології», ТОВ «Технокомрезерв», ТОВ
«Стіл Хоукс», ТОВ «Астра Кор», ТОВ
«Агросвіт 3000» колегія суддів вважає, що
з метою доведення правомірності своїх
дій щодо формування податкового
кредиту за операціями з ними, позивач
зобов'язаний був надати суду копії всіх
документів, які підлягали складенню
під час виконання відповідних
договорів.

Такий обов'язок виникає у позивача
також з огляду на наступні норми права.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК
України до витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств,
належить, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг.

Із вказаних норм права вбачається, що
обов'язковою умовою виникнення права
на формування податкового кредиту та
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток підприємств, є сплата податку
на додану вартість у ціні придбаного
або виготовленого товару чи послуг та
понесення витрат саме у зв'язку з
отриманням товарів, робіт (послуг).

Таким чином, під час здійснення
контролю за правомірністю формування
платником податку податкового кредиту
та витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств,
підлягає перевірці фактичне придбання
товару чи отримання послуги.

Формування податкового кредиту та
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток підприємств, на підставі
правочинів, у межах яких було здійснено
виключно обмін документами первинного
бухгалтерського обліку та
перерахування грошових коштів, чинним
законодавством - не передбачено.

З наданих позивачем документів
вбачається, що ФОП ОСОБА_2 замовляла у
ТОВ «Технокомрезерв» та ТОВ «Стіл
Хоукс» послуги з ведення
бухгалтерського обліку та
транспортно-експедиторське
обслуговування.

На підтвердження отримання послуг від
вказаних юридичних осіб позивач надала
копії актів виконаних робіт. Разом з
тим, із таких актів неможливо
встановити, які саме послуги позивач
отримував від ТОВ «Технокомрезерв» та
ТОВ «Стіл Хоукс», оскільки в них не
розкрито зміст та обсяг господарських
операцій.

За змістом п.п. 3.1, 5.2, 5.3 договорів на
транспортно-експедиторське
обслуговування у розпорядженні
позивача мають також бути письмові
заявки та рахунки.

Відповідно до пунктів 10 та 11 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року № 363
доказом надання транспортних послуг є
належним чином оформлені
товарно-транспортні накладні.

Однак, зазначені документи до суду не
були надані.

У ТОВ «Прістекс ЛТД», ТОВ «ВКФ
«Вертикаль», ПП «Унус», ТОВ «Кітіллар»,
ТОВ «Стіл Хоукс», ТОВ «Технокомрезерв»,
ТОВ «Торгекотехнологія», ТОВ
«АСТРА-КОРН», ТОВ «ТД «Агросвіт 3000», ТОВ
«ТВК «Інноваційні технології» та ТОВ
«КРОВ АРТ ДОМ» позивач придбавала
канцелярські, господарські товари та
витратні матеріали.

На підтвердження перебування у
правовідносинах з ТОВ «ТВК
«Інноваційні технології» позивачем
була надана лише копія договору
поставки, по правовідносинах з ТОВ
«АСТРА-КОРН» лише дві видаткові
накладні, а по правовідносинах з ТОВ
«Торгекотехнології» - три рахунки
фактури.

По правовідносинах з ТОВ «Прістекс
ЛТД», ТОВ «ВКФ «Вертикаль», ПП «Унус»,
ТОВ «Кітіллар», ТОВ «Стіл Хоукс», ТОВ
«ТД «Агросвіт 3000» до суду були надані
копії договорів поставки та видаткових
накладних.

Інші документи первинного
бухгалтерського обліку по
правовідносинах з вказаними
товариствами надані не були.

Дослідивши зазначені документи у їх
сукупності колегія суддів дійшла
висновку про те, що вони є недостатніми
для підтвердження фактичної передачі
товару від продавця до покупця.

Відповідно до п. 2 договорів поставки
асортимент канцелярських,
господарських товарів, витратних
матеріалів та їх ціна узгоджуються
перед поставкою з фіксацією ціни та
кількості товарів у накладній та
рахунку-фактурі.

Однак, відповідних рахунків-фактур до
суду не було надано (окрім
правовідносин з ТОВ
«Торгекотехнології», на підтвердження
яких були надані виключно
рахунки-фактури).

Згідно видаткових накладних ФОП ОСОБА_2
придбавала товар широкого асортименту
та у значній кількості.

В п. 1.3.1 акту перевірки від 25 лютого 2013
року № 118/71/17-20/НОМЕР_3 зазначено, що
місцем проживання та здійснення
господарської діяльності є АДРЕСА_1.

Відомості про оренду позивачем
складських приміщень для зберігання
значного об'єму товару до дня його
продажу третім особам в матеріалах
справи - відсутні.

Також в матеріалах справи відсутні
документи, що підтверджують
перевезення товару від продавця до
покупця. Крім того, умовами договорів
поставки не було визначено на яку саме
із сторін покладається обов'язок по
перевезенню товару.

Наведені обставини у своїй сукупності
дають підстави для висновку про те, що
докази фактичного отримання позивачем
товарів та послуг від ТОВ «Кров Арт
Дом», ТОВ «Торгекотехнологія», ТОВ
«Прістекс ЛТД», ТОВ «ВКФ «Вертикаль»,
ПП «Унус», ТОВ «Кітіллар», ТОВ «ТВК
«Інноваційні технології», ТОВ
«Технокомрезерв», ТОВ «Стіл Хоукс», ТОВ
«Астра Кор», ТОВ «Агросвіт 3000» не
підтверджені документами первинного
бухгалтерського обліку, складення яких
є звичайним для даного виду
господарських операцій.

У зв'язку з цим колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову ФОП ОСОБА_2 та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 14 березня 2013
року № та № і від 28 травня
2013 року № .

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 18
вересня 2013 року, та є підставами для її
скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задовольнити, постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2013 року - скасувати та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - задовольнити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 11
березня 2014 року.

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.