Справа № 1609/2а-1931/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/38037/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Бухтіярової
І.О.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Київського районного суду м. Полтави
від 24 жовтня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Полтавської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області, треті
особи: Приватний підприємець ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Приватне підприємство
Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»,
Управління з питань містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Полтавської міської ради,

про визнання незаконним рішення та
дозволу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернулася із
позовом до Виконавчого комітету
Полтавської міської ради (далі - Міська
рада) та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області (далі - Інспекція)
про визнання незаконними та скасування
рішення Міської ради № 128 від 23.05.2007
року (далі - Рішення № 128) щодо надання
ОСОБА_4 дозволу на проектування та
переобладнання квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2
на АДРЕСА_1 для розташування магазину
непродовольчих товарів та дозволу
Інспекції №798 від 7.11.2007 року (далі -
Дозвіл № 798) на виконання будівельних
робіт з переобладнання зазначених
квартир.

На обґрунтування позову зазначила, що
зміст Рішення № 128 та Дозволу № 798 не
відповідає реальному характеру
запланованих та виконаних робіт,
оскільки повинен був наданий дозвіл на
реконструкцію квартир.

Власники суміжних квартир не надавали
згоду та зазначені роботи, а ОСОБА_3 не
мав ліцензії для здійснення
відповідних будівельних робіт.

24 жовтня 2011 року постановою Київського
районного суду м. Полтави, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що рішенням Міської ради №
444 від 24.12.2008 року був затверджений акт
державної комісії з прийняття до
експлуатації закінченого будівництвом
магазину непродовольчих товарів після
переобладнання квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2
на АДРЕСА_1, чим була підтверджена
відповідність здійснених будівельних
робіт.

При прийняті Рішення № 128 та надані
Дозволу № 798 Міською радою і Інспекцією
не були порушені права, свободи чи
інтереси ОСОБА_2

Крім того, оскаржувані рішення та
дозвіл на час розгляду справи втратили
чинність.

ОСОБА_2 звернулася із касаційною
скаргою щодо скасування постанови
Київського районного суду м. Полтави та
ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду і направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 є
власником квартири НОМЕР_3 на АДРЕСА_1.

23 травня 2007 року Міська рада прийняла
Рішення № 128 щодо надання ОСОБА_4
дозволу для переобладнання власних
квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 для
розташування магазину непродовольчих
товарів.

7 листопада 2007 року ОСОБА_4 Інспекцією
був наданий Дозвіл № 798 на виконання
будівельних робіт для переобладнання
зазначених квартир.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову з таких підстав.

Відповідно до п.п. 9 п. «а» ч. 1 ст. 31
Закону України «Про місцеве
самоврядування» № 280/97-ВР від 21.05.1997
року (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин) до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать надання
відповідно до законодавства дозволу на
спорудження об'єктів містобудування
незалежно від форм власності.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій» №
1699-ІІІ від 20.04.2000 року ( в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) фізичні та юридичні
особи, які мають намір здійснити
будівництво об'єктів містобудування на
земельних ділянках, що належать їм на
праві власності чи користування,
зобов'язані отримати від виконавчих
органів відповідних рад, Київської та
Севастопольської міської державної
адміністрацій, у разі делегування їм
таких повноважень відповідними радами,
дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування (далі - дозвіл на
будівництво).

Фізичні та юридичні особи,
заінтересовані в здійсненні
будівництва об'єктів містобудування,
подають письмову заяву про надання
дозволу на будівництво до виконавчого
органу відповідної ради або Київської
чи Севастопольської міської державної
адміністрації.

Правилами утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 76 від 17.05.2005 року (далі -
Правила) уточнено та конкретизовано
перелік документів, які зацікавлені
особи повинні надати до відповідного
органу разом з заявою про надання
дозволу на переобладнання або
перепланування жилого (нежилого)
приміщення.

Згідно з підпунктом 1.4.5 Правил для
одержання дозволу на переобладнання
або перепланування жилих будинків,
жилих і нежилих у жилих будинках
приміщень їх власник або уповноважена
ним особа, наймач (орендар) приміщення
за згодою його власника подають до
органу місцевого самоврядування заяву
про надання дозволу на переобладнання
або перепланування та, у разі
необхідності, можуть подаватися такі
документи: копія свідоцтва на право
власності або договору найму (оренди)
приміщення; копія поверхових планів,
завірених в установленому порядку;
проект переобладнання або
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень,
погоджений в установленому порядку -
згода власників, співвласників
(наймачів) або уповноважених ними осіб
на переобладнання та перепланування
приміщень, що перебувають у їх спільній
власності.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 надала Міській
раді усі необхідні документи для
розгляду питання щодо надання їй
дозволу для переобладнання та
перепланування зазначених квартир.

Крім того, в матеріалах
адміністративної справи міститься
копія письмової згоди ОСОБА_2 від 24.01.2007
року для переобладнання та
перепланування зазначених квартир.

Посилання ОСОБА_2 у касаційній скарзі
на порушення Міською радою норм ДБН В
3.202.3009 при прийняті оскаржуваного
рішення колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки ДБН В 3.202.3009 набули
чинності з 1.01.2010 року, а оскаржуване
рішення було прийняте у 2007 році.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що Міською
радою та Інспекцією при прийнятті
оскаржуваного рішення та дозволу не
були порушенні будь-які права, свободи
чи інтереси ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Полтави від 24 жовтня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Бухтіярова І.О.