Справа № 1301/118/2012, 2а-1301/13/12
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.
№
9104/98475/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань:
Волошин М.М.

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача -
Адамовського І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бориславі Львівської області на
постанову Бориславського міського
суду Львівської області від 24 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Бориславі
Львівської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -
Бориславська центральна міська
лікарня про визнання неправомірними
дій щодо зарахування стажу у
подвійному розмірі та здійснення
перерахунку пенсії,-

встановив:

у січні 2012 року позивач - ОСОБА_2
звернувся в суд з адміністративним
позовом до відповідача - УПФУ в м.
Бориславі Львівської області в якому
просив визнати неправомірними дії
відповідача та відмову у призначенні
йому пенсії за віком з 01.07.2011 року з
урахуванням стажу роботи з 15.06.1987 року
по даний час на посаді лікаря-психіатра
нарколога, лікаря-нарколога
Бориславської центральної міської
лікарні в подвійному розмірі;
зобов'язати УПФУ в м. Бориславі
Львівської області провести такий
перерахунок пенсій та виплатити
заборгованість, що виникне внаслідок
такого перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що він працює в
Бориславській центральній міській
лікарні з 15.06.1987 року по даний час на
різних посадах, зокрема: з 15.06.1987 року
лікарем-психіатром наркологом
дільничного поліклінічного
відділення; 07.01.1990 року - згідно зміни
штатного розкладу лікарем-наркологом
дільничного поліклінічного
відділення. З 03.05.2007 року перебуває на
обліку в УПФУ в м. Бориславі як
пенсіонер за віком. При призначенні
йому пенсії відповідачем період його
роботи з 15.06.1987 року по даний час на
посаді лікаря-психіатра нарколога,
лікаря-нарколога дільничного
поліклінічного відділення
Бориславської центральної міської
лікарні зараховано в одинарному
розмірі, всупереч вимогам ст. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Вважаючи розрахунок неправильним, він
звернувся із заявою в управління
пенсійного фонду України в м. Бориславі
про зарахування стажу його роботи в
подвійному розмірі, однак 30.09.2011 року
отримав відмову з тих підстав, що лише
робота у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.
Вважає таку відмову протиправною,
оскільки статтею 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», статтею 1
Закону України «Про психіатричну
допомогу», Інструкцією про проведення
обов'язкових попередніх та періодичних
психіатричних оглядів, затвердженою
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 17.01.2002 року, спільним листом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України і Пенсійного Фонду
України від 29.12.2005 року встановлено, що
робота в психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі;
психіатричні кабінети відносяться до
психоневрологічних закладів охорони
здоров'я, робота в яких зараховується
до стажу роботи у подвійному розмірі.

Постановою Бориславського міського
суду Львівської області від 24.02.2012 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії УПФУ в м. Бориславі
Львівської області про призначення
ОСОБА_2 пенсії за віком з 01 липня 2011 року
з врахуванням стажу роботи з 15 червня
1987 року по 06.01.1990 року включно на посаді
лікаря-психіатра нарколога
дільничного поліклінічного відділення
Бориславської центральної міської
лікарні в одинарному розмірі. Визнано
неправомірною відмову УПФУ в м.
Бориславі Львівської області щодо
зарахування ОСОБА_2 стажу роботи з 15
червня 1987 року по 06.01.1990 року включно на
посаді лікаря-психіатра нарколога
дільничного поліклінічного відділення
Бориславської центральної міської
лікарні в подвійному розмірі.
Зобов'язано УПФУ в м. Бориславі
Львівської області зарахувати ОСОБА_2
стаж роботи на посаді лікаря-психіатра
нарколога дільничного поліклінічного
відділення Бориславської центральної
міської лікарні з 15 червня 1987 року по
06.01.1990 року включно у подвійному
розмірі, провести перерахунок пенсії з
01 липня 2011 року, виходячи з подвійного
стажу роботи і сплатити
заборгованість, що виникне внаслідок
такого перерахунку. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що у
відповідності до ст. 60 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», робота у
психіатричних закладах охорони
здоров'я зараховується до стажу роботи
у подвійному розмірі. Відповідно до ст.1
Закону України від 22.02.2000р. «Про
психіатричну допомогу», психіатричний
заклад -психоневрологічний,
наркологічний чи інший
спеціалізований заклад, центр,
відділення тощо всіх форм власності,
діяльність яких пов'язана з наданням
психіатричної допомоги. У роз'ясненні
Міністерства охорони здоров'я від
20.12.2006 № 10.03.68/2327, щодо визначення
кабінету, як закладу охорони здоров'я,
або структурного підрозділу в його
складі зазначено, що психіатрична
допомога надається населенню у
спеціалізованих закладах охорони
здоров'я - психіатричних
(психоневрологічних) лікарняних та
диспансерах, які організовані у
великих містах та обласних центрах. У
районних центрах така допомога
надається в психіатричних кабінетах
центральних районних та районних
лікарень, які є структурними
підрозділами цих закладів охорони
здоров'я. Таким чином подвійне
зарахування стажу можливе за умови
підтвердження, що психіатричний
кабінет є закладом охорони здоров'я,
структурним підрозділом, який
передбачений штатним розписом. На
підставі представлених документів та
актом зустрічної перевірки штатних
розписів та документів по нарахуванню
заробітної плати та інших документів
поліклініки Бориславської міської
лікарні не підтверджується, що
лікар-психіатр нарколог,
лікар-нарколог працює в окремому
структурному підрозділі. Таким чином,
на даний час в управлінні немає підстав
для зарахування періоду роботи
позивача з 15.06.1987 року по 06.01.1990 року в
подвійному розмірі.

У судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав
та просить її задовольнити.

Позивач у судовому засіданні
апеляційну скаргу УПФУ в м. Бориславі
заперечив та крім того зазначив, що суд
першої інстанції неправильно відмовив
йому у задоволенні позову в частині
зарахування у подвійному розмірі
період його роботи з 07.01.1990 року по
даний час.

Представник третьої особи, у судове
засідання не прибув, хоча належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду, що
підтверджується повідомленням про
вручення повістки, а тому його
неприбуття у відповідності до ч. 4 ст. 196
КАС України не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
позивача та представника відповідача,
перевірив матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що така задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює в
Бориславській центральній міській
лікарні з 15 червня 1987 року по даний час
на різних посадах, зокрема: з 15.06.1987 року
лікарем-психіатром наркологом
дільничного поліклінічного
відділення, а з 07.01.1990 року - згідно
зміни штатного розкладу переведений на
посаду лікаря-нарколога дільничного
поліклінічного відділення, що
підтверджується копією трудової
книжки позивача.

З 03.05.2007 року позивач перебуває на
обліку в УПФУ в м. Бориславі Львівської
області, як пенсіонер за віком, що
підтверджується копією пенсійного
посвідчення № НОМЕР_1 від 29.05.2007 року.

При призначенні йому пенсії за віком
відповідачем, період його роботи з
15.06.1987 року по 06.01.1990 року на посаді
лікаря-психіатра нарколога
дільничного поліклінічного відділення
Бориславської центральної міської
лікарні, зараховано в одинарному
розмірі. Після чого позивач звернувся
до відповідача із заявою про
зарахування стажу його роботи в
подвійному розмірі. Проте, отримав лист
від 30.09.2011 р. за № 17/Т-3/07-22, з якого
вбачається, що подвійне зарахування
стажу можливе за умови підтвердження,
що психіатричний кабінет є закладом
охорони здоров'я, структурним
підрозділом, який передбачений штатним
розписом.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити
частково, оскільки наявні у матеріалах
справи докази свідчать про те, що
позивач працював у Бориславській
центральній міській лікарні з 15.06.1987
року по 06.01.1990 року включно
лікарем-психіатром наркологом
дільничного поліклінічного
відділення, що згідно ст. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
дає йому право при призначенні пенсії
на зарахування стажу роботи за цей
період у подвійному розмірі. Щодо
позовних вимог про зарахування страху
роботи з 07.01.1990 року по даний час на
посаді лікаря-нарколога Бориславської
центральної міської лікарні в
подвійному розмірі, то суд першої
інстанції дійшов висновку, що такі
задоволеними бути не можуть, так як
матеріалами справи не підтверджено, що
в цей період діяльність ОСОБА_2 на
посаді лікаря-нарколога дільничного
поліклінічного відділення
Бориславської центральної міської
лікарні була пов'язана саме з наданням
психіатричної допомоги. При цьому,
аналіз норм ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та ст. 1 Закону
України «Про психіатричну допомогу»
свідчить про те, що діяльність
наркологічного чи іншого
спеціалізованого закладу, відділення
тощо, яка пов'язана саме з наданням
психіатричної допомоги, є обов'язковою
умовою належності таких кабінетів,
відділень до психіатричних закладів
охорони здоров'я, робота в яких
зараховується до стажу роботи у
подвійному розмірі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції в частині задоволення
адміністративного позову, з огляду на
таке.

Відповідно до частини четвертої статті
24 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2004 року, періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Статтею 60 Закону України від 05.11.1991 р. №
1788-XII «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що робота в лепрозорних і
протичумних закладах охорони здоров'я,
у закладах (відділеннях) з лікування
осіб, заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про
психіатричну допомогу» передбачено, що
психіатричний заклад - це
психоневрологічний, наркологічний чи
інший спеціалізований заклад, центр,
відділення тощо всіх форм власності,
діяльність яких пов'язана з наданням
психіатричної допомоги.

Цією ж статтею визначено поняття
психіатричної допомоги як комплекс
спеціальних заходів, спрямованих на
обстеження стану психічного здоров'я
осіб на підставах та в порядку,
передбачених цим Законом та іншими
законами, профілактику, діагностику
психічних розладів, лікування, нагляд,
догляд та медико-соціальну
реабілітацію осіб, які страждають на
психічні розлади.

За змістом пункту 2 Інструкції про
проведення обов'язкових попередніх та
періодичних психіатричних оглядів,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 17.01.2002 р. №
12, до психоневрологічних закладів
охорони здоров'я віднесені державні та
комунальні психіатричні заклади,
заклади охорони здоров'я, що мають у
своєму складі спеціалізовані
психоневрологічні центри, відділення,
кабінети, та надають психіатричну
допомогу за місцем проживання
громадян.

Крім того, згідно спільного листа
Міністерства праці і соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України та Пенсійного фонду
України від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039;
№ 10.01.09/2606; № 16918/02-20 вбачається, що
психіатричні кабінети відносяться до
таких, час роботи в яких зараховується
до стажу роботи в подвійному розмірі.

Згідно з Положенням про кабінет
спеціаліста поліклініки, такий є
структурним закладом поліклініки по
наданню спеціалізованої допомоги
хворим відповідного профілю та
розробці і впровадженню в практику
заходів щодо їх профілактики. Основним
завданням, зокрема, є надання
спеціалізованої
діагностично-лікувальної та
консультативної допомоги хворим на
поліклінічному етапі.

Із записів у трудовій книжці позивача
вбачається, що протягом періоду з 15.06.1987
року по 06.01.1990 року він працював на
посаді лікаря-психіатра нарколога
поліклінічного відділення
Бориславської центральної міської
лікарні, а тому суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що цей
період роботи позивачу має
зараховуватись у подвійному розмірі.
Таким чином, дії відповідача та відмова
в цій частині є протиправними, тому
його слід зобов'язати провести такий
перерахунок.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не спростовують правильних висновків
суду першої інстанції в частині
задоволення позову, а тому така
задоволеною бути не може.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає про відсутність правових
підстав для перегляду судового рішення
в частині відмови у задоволенні позову,
оскільки це суперечитиме ч. 1 ст. 195 КАС
України, так як позивач у цій частині
судове рішення в установленому порядку
не оскаржив, а відповідач його оскаржив
тільки в частині задоволення позову.
Такі висновки суду апеляційної
інстанції узгоджуються з правовою
позицією викладеною у п. 13.2 Постанови
Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7
«Про судове рішення в адміністративній
справі» згідно якого рішення суду
першої інстанції в частині, що не
оскаржена особою, яка подала
апеляційну скаргу, не може бути
скасовано або змінено апеляційним
судом.

З огляду на викладене, постанова суду
першої в частині задоволення
адміністративного позову прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, які підтверджені належними та
допустимими доказами, а тому
скасованою бути не може.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Бориславі
Львівської області - залишити без
задоволення, а постанову
Бориславського міського суду
Львівської області від 24 лютого 2012 року
у справі № 1301/118/2012 (2а/1301/13/2012) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та
підписана 21.03.2014 року.