Справа № 805/1413/14
Суддя: Стойка В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 р.
Справа № 805/1413/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Стойка В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги від
09.12.2013р. № Ф-29357-17,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги від
09.12.2013р. № Ф-29357-17.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що вона
зареєстрована в якості приватного
підприємця з 03.08.1995 року та здійснює
підприємницьку діяльність відповідно
до свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця.

Вона є пенсіонером за віком з лютого 2007
року та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України м.
Красноармійська Донецької області і
отримує пенсію за віком.

09.12.2013 року Красноармійською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області була прийнята вимога
про сплату недоїмки № Ф - 29357-17 на суму 9
852,74 грн.

Вимогу про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску № Ф-29357-17 позивач
отримала поштою 21.12.2013, та вважає
зазначену вимогу протиправною,
оскільки вона є пенсіонером за віком і
отримує відповідно до закону пенсію. З
вказаних підстав просить визнати
протиправними дії з нарахування
заборгованості (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на суму 9 852,74
грн., та скасувати вимогу про сплату
недоїмки від 09.12.2013 № Ф-29357-17 щодо
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 9 852,74 грн.

В судове засідання позивач не зявився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Через
канцелярію суду надав заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Через канцелярію суду
надав клопотання про розгляд справи за
його відсутності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем,
зареєстрована як платник єдиного
внеску відповідно до свідоцтва серії
НОМЕР_2 та перебуває в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську Донецької області на
обліку як пенсіонер за віком.

В зв,язку з тим, що у позивача мається
заборгованість зі сплати єдиного
внеску, 09.12.2013 року Красноармійською
об,єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів в Донецькій області була
прийнята вимога про сплату недоїмки №
Ф - 29357-17 на суму 9 852,74 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування являє
собою консолідований страховий внесок,
збір якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Платники єдиного внеску, зобов'язані
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок та подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики, про що зазначено у
пунктах 1, 4 частини 2 статті 6
вищевказаного Закону.

Згідно підпункту 3 частини 1 статті 7 та
частини 11 статті 8 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, нараховують
єдиний внесок у розмірі 34,7 відсотка на
суми, самостійно визначені, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 07
липня 2011 року статтю 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" доповнено
частиною четвертою такого змісту:
"Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування". Зазначений
Закон набрав чинності 06 серпня 2011 року.

Таким чином, стаття 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» в редакції, яка
діє з 06 серпня 2011 року, виключає з числа
платників єдиного соціального внеску
фізичних осіб - підприємців, які є
пенсіонерами за віком та отримують
пенсію або соціальну допомогу, окрім
випадків добровільної участі цих осіб
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Відповідно до протоколу № 1375 від
12.01.2007р. Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську Донецької
області призначено позивачу пенсію за
віком, у зв'язку з досягненням нею
пенсійного віку.

Також відповідно до пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_3 від 07.02.2007
року позивач отримує пенсію за віком з
терміном дії довічно.

Відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_4 позивач з
01.01.2012 року перебуває на спрощеній
системі оподаткування, що свідчить про
наявність підстав для звільнення
позивача від сплати єдиного
соціального внеску.

Відповідач у своїх запереченнях
посилається на те, що ОСОБА_1 перейшла
на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, тому вона не
звільняється від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Суд зазначає, що перехід позивача з
пенсії за віком на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника не може буди
підставою для зобов'язання позивача
сплачувати єдиний внесок, оскільки
досягнення позивачем пенсійного віку
та призначення пенсії за віком
відбулось раніше ніж призначення
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Отже, у позивача відсутні підстави для
сплати єдиного внеску, оскільки чинне
законодавство України не передбачає
сплату єдиного внеску при переході з
пенсії за віком на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника.

Стосовно пропущеного строку для
звернення до суду позивач пояснила
наступне. Вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій
області позивач отримала поштою
21.12.2013р.

24 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом про
скасування вимоги від 09.12.2013 року №
Ф-29357-17, але ухвалою суду від 08.01.2014 року
у справі № П/805/58/14 позовна заява була
залишена без руху та надано строк для
усунення недоліків до 21.01.14р.
Відповідно до ухвали Донецького
окружного адміністративного суду від
22.01.2014 року позов ОСОБА_1 було повернуто
у зв'язку з не усуненням недоліків.

Таким чином, суд вважає, що строк
звернення до суду ОСОБА_1 пропущено з
поважних причин.

Щодо позовних вимог позивача про
зобов'язання відповідача утриматися
від подальшого нарахування єдиного
соціального внеску позивачу як особі,
яка отримує пенсію за віком, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Судовий захист прав, свобод та
інтересів конкретної особи можливий
тільки у випадку, коли таке порушення
відбулось. Рішення суду не може
прийматись як застереження від
будь-яких порушень, і також не може бути
умовним, тому відповідач не може бути
зобов'язаний у майбутньому
утримуватись від нарахування до сплати
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки
неможливо визначити, чи будуть
допущені відповідачем у майбутньому
порушення вимог законодавства щодо
нарахування такого внеску.

З огляду на вищезазначене, суд вважає,
що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій протиправними
та скасування вимоги від 09.12.2013р. №
Ф-29357-17 підлягають частковому
задоволенню.

Позивач під час подачі позовної заяви
сплатив судовий збір у сумі 182,70 грн., що
підтверджується квитанціями.

Витрати по сплаті судового збору у сумі
121,80 грн. підлягають стягненню з коштів
Державного бюджету на користь
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги від
09.12.2013р. № Ф-29357-17 - задовольнити
частково.

Визнати дії Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів та видатків
України в Донецькій області по
нарахуванню єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та складанню
вимоги про сплату боргу №Ф-29357-17 від
09.12.2013 року незаконними.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів та видатків
України в Донецькій області про сплату
боргу №Ф-29357-17 від 09.12.2013 року на суму 9
852,74 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
суми по сплаті судового збору у розмірі
121,80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Стойка В. В.