Справа № 804/7263/13-а
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2014 рокусправа № 804/7263/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Міністерства охорони здоров'я
України на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2013
року у справі № 804/7263/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Міністерства охорони здоров'я України
про визнання дій протиправними та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі за текстом - ФОП ОСОБА_1) звернувся
до суду з позовом до Міністерства
охорони здоров'я України, в якому
просив визнати нечинним та скасувати
пункт 8.3 Наказу Міністерства охорони
здоров'я України від 22.11.2012 року № 940 в
частині анулювання ліцензії МОЗ
України від 10.03.2011 року серії НОМЕР_2,
виданої ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків з Державного реєстру фізичних
осіб платників податків НОМЕР_1, адреса
місця проживання: АДРЕСА_1) на
провадження господарської діяльності
з медичної практики на підставі Акта
про відмову ліцензіата в проведенні
перевірки МОЗ України; скасувати Акт
про відмову ліцензіата в проведенні
перевірки МОЗ України від 13.11.2012 року;
визнати право ФОП ОСОБА_1 на
провадження господарської діяльності
з медичної практики згідно ліцензії
Міністерства охорони здоров'я України
від 10.03.2011 року серії НОМЕР_2.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
серпня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано Наказ
Міністерства охорони здоров'я України
„Про ліцензування медичної практики"
від 22 листопада 2012 року № 940 в частині
п. 8.3 „анулювати ліцензію МОЗ України
від 10 березня 2011 року серії НОМЕР_2,
виданої фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
карти платника податків з Державного
реєстру фізичних осіб платників
податків НОМЕР_1, адреса місця
проживання: АДРЕСА_1), на провадження
господарської діяльності з медичної
практики на підставі Акта про відмову
ліцензіата в проведенні перевірки МОЗ
України". В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

На підстав ч.1 ст.196 КАС України, п.2 ч.1
ст.197 КАС України справа розглядаєтьсяв
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 березня 2011 року
Міністерством охорони здоров'я України
ФОП ОСОБА_1 видано ліцензію на зайняття
медичною практикою серії НОМЕР_2. Строк
дії ліцензії з 10.03.2011 року.

02 листопада 2012 року Управлінням
контрою якості медичних послуг МОЗ
України на підставі наказу МОЗ України
від 05.10.2012 р. № 774 „Про затвердження
плану перевірок додержання суб'єктами
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики на IV квартал 2012
року" складено Повідомлення за № 17-01-377
згідно якого, ОСОБА_1 повидомляли про
те, що комісією МОЗ України буде
проведено планову перевірку
додержання ФОП ОСОБА_1 ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики з 13 по 16 листопада
2012 року. Вказане повідомлення було
направлено позивачу 12.11.2012 року поштою,
що підтверджується відбитком штемпелю
поштового відділення м. Києва від 12.11.2012
року.

Судом встановлено, що повідомлення про
проведення планової перевірки від
02.11.2012 р № 17-01-377 було направлено на
адресу: АДРЕСА_2 у той час, коли позивач
проживає за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку
з чим, вказане повідомлення було
отримано позивачем тільки 28.11.2012 року.

28.11.2012 року позивачем на адресу
відповідача направлено клопотання про
перенесення строку проведення
планової перевірки у зв'язку з тим, що з
13.11.2012 р. по 27.11.2012 року він знаходився за
межами України і не мав можливості бути
присутнім при проведенні перевірки в
період з 13.11.2012 р. по 16.11.2012 року.

27.12.2012 р. позивачем отримано зазначений
лист Міністерства охорони здоров'я
України, в якому його було повідомлено,
що відповідно до наказу МОЗ України від
22.11.2012 р. № 940 „Про ліцензування
медичної практики" на підставі Акта про
відмову ліцензіата в проведенні
перевірки МОЗ України (ст. 21 Закону
України „Про ліцензування певних
видів господарської діяльності"),
анульовано ліцензію серії НОМЕР_2,
видану МОЗ України ФОП ОСОБА_1 на
провадження господарської діяльності
з медичної практики.

13 листопада 2012 року комісією
Управління контролю якості медичних
послуг МОЗ України складено Акт про
відмову ліцензіата в проведенні
перевірки МОЗ України.

Згідно протоколу засіданні
Ліцензійної комісії Міністерства
охорони здоров'я України від 22.11.2012 року
№ 48, комісія МОЗ України тричі виїздила
в робочий час (в 10-00, в 12-00, в 14-00 год.) за
місцем провадження діяльності ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_3, але кабінет, на
якому зазначено „Кабінет ОСОБА_1" було
закрито. Коміся також виїздила за
адресою місця проживання фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, але
двері помешкання ніхто не відчинив. У
зв'язку з відмовою ліцензіанта в
проведенні перевірки було прийняте
рішення про анулювання ліцензії МОЗ
України від 10.04.11 року серії НОМЕР_2,
виданого фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 на провадження господарської
діяльності з медичної практики на
підставі Акта „Про відмову ліцензіата
в проведенні перевірки МОЗ України".

Пунктом 8.3 Наказу Міністерства охорони
здоров'я України „Про ліцензування
медичної практики" від 22 листопада 2012
року № 940, відповідачем прийнято
рішення „анулювати ліцензію МОЗ
України від 10 березня 2011 року серії
НОМЕР_2, виданої ФОП ОСОБА_1 на
провадження господарської діяльності
з медичної практики на підставі Акта
про відмову ліцензіата в проведенні
перевірки МОЗ України.

Види господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню, порядок їх
ліцензування, державний контроль у
сфері ліцензування, відповідальність
суб'єктів господарювання та органів
ліцензування за порушення
законодавства у сфері ліцензування,
визначено Законом України „Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" від 01.06.2000 р.
№ 1775 - III (далі за текстом - Закон № 1775 -
III).

Згідно з пунктом 20 частини 2 статті 9
Закону № 1775 - III, ліцензуванню підлягає,
зокрема, такий вид господарської
діяльності, як медична практика.

Відповідно до Основ законодавства
України про охорону здоров'я, Законів
України „Про лікарські засоби", „Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності", інших актів
законодавства, було розроблено
Ліцензійні умови провадження
господарської діяльності з медичної
практики, що затверджені Наказом МОЗ
України від 02.02.2011 р. № 49 (в редакції
наказу МОЗ України від 30.11.2012 року № 981),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2012 року за №
2131/22443 (надалі - Ліцензійні умови), які
визначають ліцензійні умови
провадження господарської діяльності
з медичної практики.

Згідно з пунктом 1.3 Ліцензійних умов,
медична практика - це вид господарської
діяльності у сфері охорони здоров'я,
який провадиться закладами охорони
здоров'я та фізичними особами -
підприємцями, які відповідають єдиним
кваліфікаційним вимогам, з метою
надання видів медичної допомоги,
визначених законом, та медичного
обслуговування.

Відповідно до пункту 2.2 Ліцензійних
умов, медична практика провадиться
суб'єктами господарювання на підставі
ліцензії за умови виконання
кваліфікаційних, організаційних, інших
спеціальних вимог, встановлених цими
Ліцензійними умовами.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 листопада 2000 року № 1698 „Про
затвердження переліку органів
ліцензування" Міністерство охорони
здоров'я України віднесено до органів
ліцензування з медичної практики.

Частиною 2 статті 8 Закону № 1775 - III
визначено, що суб'єкт господарювання
зобов'язаний провадити певний вид
господарської діяльності, що підлягає
ліцензуванню, відповідно до
встановлених для цього виду діяльності
ліцензійних умов.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
№ 1775 - III, державний нагляд за
додержанням органами ліцензування
вимог законодавства у сфері
ліцензування здійснює спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування шляхом проведення
планових та позапланових перевірок
відповідно до Закону України „Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов господарської
діяльності з медичної практики
визначено Порядком контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження певних видів
господарської діяльності в галузі
охорони здоров'я, що ліцензуються,
затвердженим наказом МОЗ України від
10.02.2011 р. № 80, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26.05.2011 р.
за № 634/19372 (далі за текстом - Порядок
№80).

Згідно з частиною 8 статті 20 Закону № 1775
- III, контроль за додержанням
ліцензіатами ліцензійних умов
здійснюють органи ліцензування та
спеціально уповноважений орган з
питань ліцензування в межах своїх
повноважень шляхом проведення
планових і позапланових перевірок.
Планові перевірки дотримання
ліцензіатом ліцензійних умов
проводяться не частіше одного разу на
рік (частина 10 статті 20 Закону № 1775 - III).

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.5 Порядку №
80, планові перевірки проводяться
відповідно до квартальних планів, які
затверджуються наказами МОЗ України до
25 числа останнього місяця кварталу, що
передує плановому. МОЗ України
здійснює планові перевірки за умови
письмового повідомлення ліцензіанта
про проведення таких перевірок не
пізніше ніж за десять днів до дня їх
проведення.

Відповідно до п.п. 2.6 та 2.7 Порядку № 80,
повідомлення готується на бланку МОЗ
України і повинно містити: дату початку
та дату закінчення планової перевірки;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по - батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснюється перевірка.
Повідомлення надсилається
рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів МОЗ
України або вручається особисто
ліцензіату (уповноваженому
представнику) під розписку.

У відповідності до пункту 6.1 Порядку
№80, за результатами здійснення
планових перевірок посадові особи МОЗ
України складають Акт за формою,
затвердженою наказом МОЗ України від
23.11.2010 р. № 1033 „Про затвердження
уніфікованих форм актів, які
складаються за результатами планових
перевірок додержання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження певних видів
господарської діяльності в галузі
охорони здоров'я, що ліцензуються",
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 09.02.2011 р. за № 170/18908.

Згідно з п. 6.10 Порядку № 80, Акт про
відмову ліцензіата в проведенні
перевірки складається у разі:
відсутності під час планової перевірки
ліцензіата (уповноваженого
представника) без його обґрунтованого
клопотання про перенесення строку
перевірки; відмови ліцензіата надати
всі необхідні документи, що
підтверджують додержання ним
Ліцензійних умов; відмови ліцензіата в
допуску посадових осіб МОЗ України на
територію та/або до будівель, споруд,
приміщень суб'єкта господарювання, які
використовуються для провадження
господарської діяльності з медичної
практики. Ці підстави зазначаються в
Акті перевірки, до якого додаються
відповідні пояснення ліцензіата
(працівників ліцензіата).

Частиною 13 статті 20 Закону № 1775 - III,
встановлено, що орган ліцензування або
спеціально уповноважений орган з
питань ліцензування не пізніше п'яти
робочих днів з дати складання акта
перевірки порушень ліцензійних умов
видає розпорядження про усунення
порушень ліцензійних умов або приймає
рішення про анулювання ліцензії.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 21
Закону № 1775 - III, підставами для
анулювання ліцензії є: акт про відмову
ліцензіата в проведенні перевірки
органом ліцензування або спеціально
уповноваженим органом з питань
ліцензування.

Орган ліцензування приймає рішення про
анулювання ліцензії протягом десяти
робочих днів з дати встановлення
підстав для анулювання ліцензії, яке
вручається (надсилається) ліцензіату
із зазначенням підстав анулювання не
пізніше трьох робочих днів з дати його
прийняття (частина 2 статті 21 Закону №
1775 - III).

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про протиправність Наказу
Міністерства охорони здоров'я України
„Про ліцензування медичної практики"
від 22 листопада 2012 року №940 в частині п.
8.3 „анулювати ліцензію МОЗ України від
10 березня 2011 року серії НОМЕР_2, виданої
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової карти
платника податків з Державного реєстру
фізичних осіб платників податків
НОМЕР_1, адреса місця проживання:
АДРЕСА_1), на провадження господарської
діяльності з медичної практики на
підставі Акта про відмову ліцензіата в
проведенні перевірки МОЗ України", з
огляду на наступне.

Підставою прийняття вказаного рішення
суб'єктом владних повноважень були
обставини, викладені в Акті перевірки
Ліцензійних умов комісією МОЗ України
від 13 листопада 2012 року про відмову
ліцензіата в проведенні перевірки МОЗ
України.

Судом встановлено, що повідомлення
Управління контрою якості медичних
послуг МОЗ України від 02.11.12 року №
17-01-377 про проведення планової
перевірки додержання ФОП ОСОБА_1
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з медичної
практики з 13 по 16 листопада 2012 року,
було надіслано відповідачем на адресу
позивача лише 12.11.2012 року, тобто без
дотримання вимог п. 2.5 Порядку № 80, чим
були порушені права позивача під час
здійснення перевірки, визначені
Розділом IV Порядку № 80.

Судом обґрунтовано не прийнято до
уваги у якості достовірних доказів по
справі надані відповідачем на
підтвердження того, що ОСОБА_1 був
повідомлений належним чином про дати
проведення планової перевірки з 13 по
16.11.2012 року, витяг із журналу
телефонограм і повідомлень, оскільки з
тексту самого повідомлення
незрозумілими є дати проведення
перевірки, дата направлення
телефонограми, а також коли її прийняв
позивач.

Згідно з даними деталізації вхідних
телефонних дзвінків ПАТ "Укртелеком"
Дніпропетровська філія за 02.11.2012 року,
дзвінків із міста Києва на телефон
позивача здійснено не було. Між тим,
відповідно до Порядку № 80,
повідомлення про проведення перевірки
повинно бути направлено
телефонограмою саме Міністерством
охорони здоров'я України, юридична
адреса якого: вул. М. Грушевського, 7, м.
Київ, 01601, тел. .

Тобто, відповідачем не були дотримані
вимоги Порядку № 80 про належне
сповіщення позивача про проведення
планової перевірки.

Крім того, з тексту Акта про відмову
ліцензіата в проведенні перевірки
Ліцензійних умов комісією МОЗ України
від 13 листопада 2012 року, який і став
підставою для прийняття рішення про
анулювання ліцензії ФОП ОСОБА_1,
взагалі незрозуміло де і коли був
складений вказаний Акт. Крім того, в
Акті про відмову ліцензіата в
проведенні перевірки МОЗ України не
зазначено які саме обставини свідчать
про відмову ліцензіата в проведенні
перевірки -відсутність під час
планової перевірки ліцензіата
(уповноваженого представника) без його
обґрунтованого клопотання про
перенесення строку перевірки; відмова
ліцензіата надати всі необхідні
документи, що підтверджують додержання
ним Ліцензійних умов; відмова
ліцензіата в допуску посадових осіб
МОЗ України на територію та/або до
будівель, споруд, приміщень суб'єкта
господарювання, які використовуються
для провадження господарської
діяльності з медичної практики, що є
обов'язковим, виходячи із вимог п. 6.10
Порядку № 80.

Враховуючи, що Акт перевірки від 13.11.2012
р. про відмову ліцензіата в проведенні
перевірки МОЗ України складений з
порушенням вимог Порядку № 80 та не
містить достовірної інформації щодо
фактичних підстав його складення, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що відповідач не мав права
приймати рішення про анулювання
ліцензії позивачу з підстав наявності
акту про відмову ліцензіата в
проведенні перевірки органом
ліцензування або спеціально
уповноваженим органом з питань
ліцензування.

При цьому, згідно з інформацією,
наявною в паспорті громадянина України
для виїзду за кордон, позивач з 13 по
27.11.2012 року знаходився за межами
України і фізично не мав можливості
брати участь у перевірці, яка була
призначена відповідачем.

Під час судового розгляду відповідачем
не було надано обґрунтованих пояснень
та достовірних доказів правомірності
прийняття оскаржуваного Наказу від
22.11.2012 р. №940 в частині п. 8.3 „анулювати
ліцензію МОЗ України від 10 березня 2011
року серії НОМЕР_2, виданої фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової карти платника
податків з Державного реєстру
фізичних осіб платників податків
НОМЕР_1, адреса місця проживання:
АДРЕСА_1), на провадження господарської
діяльності з медичної практики на
підставі Акта про відмову ліцензіата в
проведенні перевірки МОЗ України", а
відтак суд дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
скасування вказаного рішення.

Відповідно до положень чинного
законодавства України в сфері
ліцензування та порядку здійснення
перевірок і оформлення їх результатів -
рішення Ліцензійної комісії мають
рекомендаційний характер, вони
оформляються протоколом, який
затверджується наказом Міністерства
охорони здоров'я України.

Відтак, законної сили та обов'язкового
характеру рішення Ліцензійної комісії
набуває лише з моменту його
затвердження наказом Міністерства
охорони здоров'я України. Тобто,
рішенням суб'єкта владних повноважень
у сфері публічно-правових відносин, яке
стосується прав та охоронюваних
законом інтересів фізичних чи
юридичних осіб, є наказ Міністерства
охорони здоров'я України, яким
затверджується рішення Ліцензійної
комісії.

Таким чином, скасування наказу
Міністерства охорони здоров'я України
„Про ліцензування медичної практики"
від 22 листопада 2012 року №940 в частині п.
8.3 є достатнім та належним способом
захисту порушених прав позивача в
сфері публічно-правових відносин, у
зв'язку з чим суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні вимог позивача в
частині визнання права фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на провадження
з медичної практики.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та правильно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства
охорони здоров'я України - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
серпня 2013 року у справі № 804/7263/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
Н.А. Олефіренко