Справа № 805/2465/14
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.
Справа №805/2465/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13:10

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Абдукадирової К.Е.,

при секретарі судового засідання
Пономаренко В.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Старобешівському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 податкового
боргу з єдиного податку в розмірі 2 351,73
грн., -

за участю представників:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Старобешівському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулась до суду із позовом
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 податкового
боргу з єдиного податку в розмірі 2 351,73
грн..

Правовою підставою стягнення
заборгованості представник позивача
під час розгляду справи вважає норми
ст. 67 Конституції України, ст.ст. 14, 16, 87,
95 Податкового кодексу України.
Зазначає, що борг у відповідача виник у
зв'язку з несплатою узгодженого
податкового зобов'язання з єдиного
податку з фізичних осіб та фінансових
санкцій, який на день звернення до суду
з даним позовом не сплачений, тому
просив суд позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте через
канцелярію суду надав клопотання та
просив суд розглянути справу за
відсутності його представника.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про місце, дату
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
повістка вручається під розписку. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Оскільки в
матеріалах справи наявна довідка
поштового відділення про невручення
відповідачу судової повістки, у зв'язку
із закінченням терміну зберігання суд
вважає, що вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
належним чином про час і місце розгляду
справи. За таких обставин суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
представників сторін, відповідно до
положень статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши та оцінивши надані докази
за своїм внутрішнім переконанням, суд
встановив наступне.

Відповідач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, зареєстрований як
фізична особа - підприємець державним
реєстратором Старобешівської районної
державної адміністрації Донецької
області 16.08.2006р., про що в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців зроблено
запис № 0001129, перебуває на обліку
у позивача з 18.08.2006р. (арк.. справи 4, 5 том
1).

Позивач - Державна податкова інспекція
у Старобешівському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області - орган державної податкової
служби, який у даній справі реалізує
функції, передбачені ст.ст. 19-1, 20, 87, 95
Податкового кодексу України, а тому є
суб'єктом владних повноважень.

Підпунктом 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011р., передбачено,
що податкові органи здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 19-1.1.15, 19-1.1.33 п. 19-1.1. ст. 19-1
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби
здійснюють контроль за погашенням
податкового боргу з податків та зборів
платників податків, у тому числі тих,
майно яких перебуває у податковій
заставі; забезпечують визначення в
установлених цим Кодексом випадках сум
податкових та грошових зобов'язань
платників податків, застосування і
своєчасне стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів),
передбачених цим Кодексом та законами
України, за порушення податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу
України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно із вимогами п. 63.5. ст. 60 цього
Кодексу всі фізичні особи - платники
податків та зборів реєструються в
органах державної податкової служби
шляхом включення відомостей про них до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків у порядку,
визначеному цим Кодексом. Фізичні
особи - підприємці та особи, які мають
намір провадити незалежну професійну
діяльність, підлягають взяттю на облік
як самозайняті особи в органах
державної податкової служби згідно з
цим Кодексом.

При цьому відповідно до п. 87.11 ст. 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична
особа - підприємець, перебуває на
спрощеній системі оподаткування
відповідно до заяви від 12.01.2012р. (арк..
справи 6, 7 том 1).

Згідно з п. 291.4 ст. 291 Податкового
кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку, серед яких
друга група - це фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Кодексу
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно з абз. 2 п. 293.2 ст. 293 Кодексу
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Як встановлено судом, ставка єдиного
податку у відповідача складає 10
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати (арк.. справи 8 том 1).

Відповідно до п. 2 Порядку видачі
свідоцтва платника єдиного податку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 20.12.2011р. № 1675,
свідоцтво видається безстроково
виключно суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі та не може
передаватися для провадження
господарської діяльності іншим особам.

Відповідачем подано до податкового
органу заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування, в
якій він просить перевести його на
спрощену систему оподаткування з
12.01.2012р. та обирає 1 групу платників
податку (арк. справи 6, 7 том 1).

Відповідно до п. 295.2 статті 295 ПК України
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.
Згідно з пунктом 295.4 зазначеної статті
сплата єдиного податку здійснюється за
місцем податкової адреси.

Станом на 18.02.2014р. у відповідача існує
заборгованість по сплаті єдиного
податку в розмірі 2 351,73 грн..

Як встановлено судом заборгованість
відповідача утворилась через несплату
фіксованої ставки єдиного податку та
суми фінансової санкції, у т.ч. з
основного платежу у розмірі 1 698,88 грн.
та фінансових санкцій у розмірі 652,85
грн.

Заборгованість відповідача у розмірі 2
351,73 підтверджується довідкою
податкового органу про наявність
податкового боргу та зворотнім боком
облікової картки платника податків
(арк.. справи 8-10 том 1).

Стаття 38 ПК України визначає, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно з п. 295.1 статті 295 ПК України
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Відповідно до статті 300 ПК України
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

На порушення вказаних пунктів та
згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України відповідач, у строки
визначені законодавством, не сплатив в
повному обсязі узгоджену суму
податкового зобов'язання з єдиного
податку.

Внаслідок несплати податкового
зобов'язання утворилася
заборгованість з єдиного податку у
сумі 2 351,73 грн..

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України
встановлено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання. У разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Стаття 87 ПК України визначає, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.11 зазначеної
статті орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем на адресу відповідача була
направлена податкова вимога від 07.02.2013
№ 7, яка не була вручена відповідачу, у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання, про що свідчить відповідна
довідка поштового відділення (арк.
справи 11, 12 том 1).

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу
України встановлено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Доказів сплати заборгованості
відповідач не надав. Наявність
заборгованості на час розгляду справи
підтверджена податковим органом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
податкового органу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у
Старобешівському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 податкового
боргу з єдиного податку в розмірі 2 351,73
грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь місцевого бюджету (одержувач:
Комсомольська міська рада, , банк: УДКСУ у Старобешівському
районі, МФО 834016, п/р 0357, код платежу
18050400) суму податкового боргу з єдиного
податку з фізичних осіб у сумі 2 351,73 (дві
тисячі триста п'ятдесят одна гривня
сімдесят три копійки) грн..

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 11
березня 2014 року. Постанова у повному
обсязі складена 14 березня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Абдукадирова К.Е.