Справа № 0808/7826/2012
Суддя: Скользнєва(Швидка) Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/331/8/14
№ 0808/7826/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 рокумісто Запоріжжя

Жовтневий районний
суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого -
судді Скользнєвої Н.Г.

при секретарі
Постарнак М.М.,

позивача
ОСОБА_1,

представника
третьої особи Бірюкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби відділ примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
Запорізькій області Міністерства
юстиції України про зобов'зання
вчинити певні дії щодо не виконання
рішення суду по справі № 2-а-3188/11р.,
скасування постанови від 13. 09.2012 р. про
повернення виконавчого документу,
зобов»язання відповідача взяти на
виконання виконавчого листа,
призначення і виплати матеріального та
морального відшкодування за рахунок
відповідача, третя особа: Управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії. (а.с. 25-39)

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради та віднесений до 1-ої категорії
осіб, які є постраждалими від аварії на
Чорнобильській АЕС, відповідно до норм
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
редакції від 25.12.1998р., щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам І групи - десять мінімальних
пенсій за віком; ІІ групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Він має статус інваліда війни 2-ї групи,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, яке видано УВС Запорізької
області від 16.02.2003р., у зв'язку з чим має
право на отримання від органів
соціального захисту населення
щорічної разової допомоги до 5- го
травня в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, розмір яких
визначається на момент виплати.

Виходячи з наведених норм
законодавства, він звернувся до суду з
відповідним позовом (справа № 2а-3188/11р.),
який був розглянутий судами та по ньому
ухвалено рішення.

На виконання ухваленого судами першої
та апеляційної інстанцій рішень ним
був отриманий в Жовтневому районному
суду м. Запоріжжя по справі № 2а-3188/11р.,
відповідний виконавчий лист, який в
свою чергу, пред'явлений до виконання.

Постановою державного виконавця
відділу примусових виконань рішень
УДВС ГУЮ у Запорізькій області
Соломенною К.В. від 26 червня 2012 року
було відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2а-3188/11р.

В процесі виконання виконавчого листа
№ 2а-3188/11р., УПСЗН Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради (також боржник) на ім'я державного
виконавця було подано заяву та
документи щодо неможливості виконання
рішення суду у зв'язку з відсутністю
видатків у Державному бюджеті на 2012
рік.

Розглянувши заяву боржника та додані
до неї документи, державним виконавцем
відділу примусових виконань рішень
УДВС ГУЮ у Запорізькій області
Соломенною К.В. було прийнято, як на
думку позивача, незаконну та
протиправну постанову щодо повернення
виконавчого документу стягувачеві.

Вважає, що дії Управління державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Запорізькій області
Міністерства юстиції України є
незаконними та такими, що протирічать
вимогам діючого законодавства України.

Крім того, вважає, що своїми діями
вказана установа завдала йому
матеріальних та моральних збитків в
розмірі 16803,00 грн.

На підставі викладеного, просить суд
визнати дії суб'єкта владних
повноважень незаконними, злочинними
службовій бездіяльності та зобов'язати
вчинити певні дії державними
службовцями відповідача по виконанню
рішення українських судів щодо
стягнення недоотриманої суми щорічної
допомоги до 5-го травня як інваліду
війни, які були делеговані державою та
відповідно до яких боржник був
зобов'язаний сплатити йому грошові
кошти на загальну суму не менше 5532,00
грн.; скасувати незаконну та не правову
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві від 13 вересня 2012
року ВП № 33164174 за підписом старшого
державного виконавця Соломенної К.В.;
зобов'язати відповідача взяти на
виконання виконавчий лист № 2а-3188/11,
виданий 21 червня 2012 року і забезпечити
його виконання відповідно до діючого
законодавства та Конституції України;
визнати та призначити йому виплату,
матеріальне відшкодування за рахунок
відповідача, нанесених службовою
бездіяльністю та халатним відношенням,
завдану матеріальну шкоду в розмірі
5532,00 грн.; керуючись ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365,
ч. 1 ст. 367, ч. 1-3 ст. 382 КК України, подати
припис до прокуратури Жовтневого
району м. Запоріжжя щодо фактів
демонстративного ухилення від
виконання, ігнорування рішень суду
державними службовцями управління
державної виконавчої служби МЮУ ГУЮ в
Запорізькій області.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 26 жовтня 2012 року у
відкритті провадження за позовом
ОСОБА_1 в частині подання припису до
прокуратури Жовтневого району м.
Запоріжжя щодо фактів
демонстративного ухилення від
виконання, ігнорування рішень
державними службовцями управління
державної виконавчої служби
відмовлено; позов ОСОБА_1 до відділу
примусового виконання рішень УДВ ГУЮ у
Запорізькій області про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишено без руху. (а.с. 1-2)

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 12 листопада 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу примусового виконання рішень
УДВ ГУЮ у Запорізькій області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії на
підставі п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України
визнаний неподаним та повернутий
позивачеві. (а.с. 42)

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, ОСОБА_1
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою.

Ухвалою колегії суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06 серпня 2013
року апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволена. Ухвала Жовтневого
районного суду міста Запоріжжя від 12
листопада 2012 року скасована та
матеріали справи направлені до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження. (а.с. 93)

Ухвалою суду від 15 жовтня 2013 року
відкрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень УДВ ГУЮ у Запорізькій
області про визнання протиправними
постанов про закінчення виконавчого
провадження та відшкодування
матеріальної шкоди та призначено до
розгляду. (а.с. 97)

13 листопада 2013 року ОСОБА_1 уточнив свої
позовні вимоги в частині кола
осіб-учасників процесу, зазначивши
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району в якості
співвідповідача, доповнивши зміст
позову додатковою вимогою щодо
стягнення з відповідачів на його
користь моральної шкоди в розмірі 12100,00
грн., стягнувши її з відповідачів в
рівних частинах по 6050,00 грн. (а.с. 105-118)

02 грудня 2013 року ОСОБА_1 надав суду
клопотання про уточнення свого
адміністративного позову, в якому
додатково просив суд понудити відділ
примусового виконання рішень УДВ ГУЮ у
Запорізькій області знову відкрити
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2а-3188/11р., виданого
Жовтневим районним судом м. Запоріжжя,
стягнути з відділу примусового
виконання рішень УДВ ГУЮ у Запорізькій
області на його користь моральну шкоду
в розмірі 12100,00 грн.. При цьому, попросив
суд зняти всі його вимоги до Управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району. (а.с. 204-206)

Ухвалою суду від 25 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району про зобов'зання вчинити певні
дії щодо не виконання рішення суду по
справі № 2-а-3188/11р., скасування
постанови від 13. 09.2012 р. про повернення
виконавчого документу, зобов»язання
відповідача взяти на виконання
виконавчого листа, призначення і
виплати матеріального та морального
відшкодування за рахунок відповідача,
залишені без розгляду. Залучено до
участі у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до УДВС відділ
примусового виконання рішень ГУЮ у
Запорізькій області Міністерства
юстиції України зобов'зання вчинити
певні дії щодо не виконання рішення
суду по справі № 2-а-3188/11р., скасування
постанови від 13. 09.2012 р. про повернення
виконавчого документу, зобов»язання
відповідача взяти на виконання
виконавчого листа, призначення і
виплати матеріального та морального
відшкодування за рахунок відповідача в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району. (а.с. 207-208)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої уточнені та остаточні позовні
вимоги підтримав та, посилаючись на їх
законність, обґрунтованість та
доведеність, наданими на протязі
розгляду справи доказами, просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, але надав суду
письмові заперечення проти позову та
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в яких просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити,
оскільки дії державного виконавця
Соломенної К.В. при проведенні
виконавчих дій по виконавчому листу №
2а-3188/11р., виданого Жовтневим районним
судом м. Запоріжжя, відповідають
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження». (а.с. 192-194, 203)

Представник третьої особи у судовому
засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1
заперечувала, посилаючись на те, що дії
державного виконавця Соломенної К.В.
при проведенні виконавчих дій по
виконавчому листу № 2а-3188/11р., виданого
Жовтневим районним судом м. Запоріжжя,
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження» та іншого
рішення по вказаному виконавчому
документу прийняти не можливо. На
підставі викладеного, просила суд у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.

Взявши до уваги пояснення позивача,
представника третьої особи, письмові
заперечення та заяву представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради та віднесений до 1-ої категорії
осіб, які є постраждалими від аварії на
Чорнобильській АЕС, відповідно до норм
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
редакції від 25.12.1998р., щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам І групи - десять мінімальних
пенсій за віком; ІІ групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни 2-ї
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1, яке видано УВС
Запорізької області від 16.02.2003р., у
зв'язку з чим має право на отримання від
органів соціального захисту населення
щорічної разової допомоги до 5- го
травня в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, розмір мінімальних
пенсій визначається на момент виплати.

Виходячи з наведених норм
законодавства, він звернувся до суду з
відповідним позовом (справа № 2а-3188/11р.),
який був розглянутий судами та по ньому
ухвалено рішення.

Так, постановою Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 16 травня 2011 року
(справа № 2а-3188/11р.) у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати
щорічної разової допомоги до 5 травня в
2011 році не в повному обсязі було
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2012 року постанова
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 16.05.2011р. скасована, та прийнята нова
постанова. Позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково. Визнано
протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5
травня, як інваліду війни 2 групи, у
розмірах, менших ніж передбачено ч. 5 ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2011 рік. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
недоотриману суму разової грошової
допомоги, що виплачується до 5-го
травня, як інваліду війни 2 групи у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком за 2011 рік з урахуванням
виплачених сум. В іншій частині
позовних вимог позивачу -
відмовлено.(а.с. 123)

Вказане рішення набрало законної сили
17 квітня 2012 року.

На виконання вказаного рішення суду 17
квітня 2012 року Жовтневим районним
судом м. Запоріжжя ОСОБА_1 видано
виконавчий лист. (а.с. 124)

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, урегульовано нормами Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Відповідно до Закону України «Про
державну виконавчу службу» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці визначені Законом України
«Про державну виконавчу службу».

За приписами ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Як встановлено судом, на підставі заяви
стягувача та у відповідності до вимог
ст.ст. 3, 18, 20, 24 Закону України «Про
виконавче провадження», старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Соломенною К.В.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 26 червня
2012 року ВП № 33164174 з виконання
виконавчого листа №2а-3188/2011, виданого
Жовтневим районним судом м. Запоріжжя
21.06.2012 року. (а.с. 126)

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема,
вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» закріплено принцип
обов'язковості вимог державного
виконавця щодо виконання рішень
для всіх органів, організацій,
посадових осіб, фізичних і юридичних
осіб на території України. Державному
виконавцю повинні бути безоплатно
надані у встановлений ним строк
інформація, документи або їх копії,
необхідні для здійснення його
повноважень.

Згідно частин 1, 2 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Заявою за вих. № 01-17/2989 від 06 вересня 2012
року УПСЗН Запорізької міської ради по
Жовтневому району повідомив відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про обставини, які
унеможливлюють виконання рішення суду
в частині проведення виплати ОСОБА_1
разової грошової допомоги до 5 травня,
як інваліду війни 2 групи, в розмірі 5532,00
грн., яка перерахована з урахуванням
фактично виплачених сум.

Так, у листі зазначено, що рішення суду
по справі № 2-а-3188/11р., прийнято відносно
виплати допомоги, яка безпосередньо
фінансується тільки за рахунок коштів
державного бюджету, що встановлено ст.
87 Бюджетного кодексу України.

Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району
підпорядковане міському голові,
заступнику міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради
згідно розподілу обов'язків, підзвітне
управлінню соціального захисту
населення Запорізької міської ради, а
також підзвітне і підконтрольне
Департаменту соціального захисту
населення Запорізької обласної
державної адміністрації з питань
делегованих повноважень.

Тобто, Управління є бюджетною
установою, яка повністю утримується за
рахунок відповідного державного або
місцевого бюджету і вправі здійснювати
бюджетні платежі тільки за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого Законом про Державний
бюджет України на відповідний
бюджетний рік, як визначено ст. 95
Конституції України, що виключно
Законом про Державний бюджет України
визначаються будь - які видатки держави
на загально - суспільні потреби, розмір
і цільове спрямування цих видатків. За
цим конституційним приписом у разі,
якщо застосування пільг, компенсацій
та гарантій для певних категорій
громадян, у тому числі виплата грошової
допомоги для ветеранів війни, потребує
фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України (ст. 17
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"), його обсяги не можуть
визначатися будь-яким іншим законом,
крім закону про Державний бюджет
України. Ст. 23 Бюджетного кодексу
України також визначає, що будь -які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету можна здійснювати лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення, які встановлені законом
про Державний бюджет України
(розпорядники державних коштів
визначені ст. 22 Бюджетного кодексу
України - є головні розпорядники та
розпорядники бюджетних коштів нижчого
рівня). Саме Кабінет Міністрів
контролює використання розпорядниками
нижчого рівня бюджетних призначень
відповідно до їх певного призначення.

Управлінням проведено перерахунок у
відповідності до постанови про
відкриття виконавчого провадження, про
що свідчить перерахунок від 03.09.2012р.
Сума перерахунку склала 5532,00 грн.

Рішення суду винесено відносно виплати
допомоги, яка безпосередньо
фінансується тільки за рахунок коштів
державного бюджету (ст. 87 Бюджетного
кодексу України). Всі рахунки
управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району є пільговими
на виконання окремих програм, а
фінансування витрат по виплаті
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня ветеранам війни здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету,
тому ці видатки передбачаються в
Законі про Державний бюджет на
відповідний рік. На 2012 рік видатки
бюджету на здійснення виплат цієї
допомоги згідно з рішенням суду за
минулий бюджетний рік Законом про
Державний бюджет України на 2012 рік не
передбачені Відповідно до ч. 2 ст. 95
Конституції України будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків визначаються виключно
законами України про державний бюджет
на відповідний рік.

Управлінням кілька разів на місяць
надається інформація до головного
розпорядника цих коштів щодо наявності
заборгованості управління перед
ОСОБА_1, а також інформація щодо стану
позовної роботи в судах по виплаті
разової грошової допомоги до 5 травня.

Станом на 03.09.2012 року відповідних
асигнувань управлінню не виділено, про
що свідчить довідка з управління
Державного казначейства у Жовтневому
районі міста Запоріжжя. Паспортом
бюджетної програми на 2012 рік
відповідних асигнувань не передбачено.
Видатки за програмою 2501150 "Щорічна
разова грошова допомога ветеранам
війни" відсутні. Підставою
перерахування коштів позивачу у
вигляді щорічної разової допомоги є
паспорт бюджетної програми на
відповідний рік і затверджений
кошторис на відповідний рік за
найменуванням бюджетної програми та
відповідно до обсягів бюджетного
призначення. У 2011 та 2013 рр. кошториси на
виплату управлінням допомоги за
програмою "Щорічна разова грошова
допомога ветеранам війни та жертвам
нацистських переслідувань"
затверджувався Головним розпорядником
коштів - Головним управлінням праці та
соціального захисту населення
Запорізької облдержадміністрації,
зараз - Департаментом соціального
захисту населення Запорізької
облдержадміністрації, якими
надавалося фінансування виплати
допомоги ветеранам війни. На 2012 рік
виплату щорічної допомоги до 5 травня
ветеранам проводив Департамент, тому
кошторисів управлінню не було
затверджено.

Відповідно до Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть зобов'язання та здійснюють
платежі тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисом.
Зобов'язання, взятті учасником
бюджетного процесу без відповідних
бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України, не
вважаються бюджетними зобов'язаннями і
не підлягають оплаті за рахунок
бюджетних коштів. Взяття таких
зобов'язань є порушенням бюджетного
законодавства. Витрати бюджету на
покриття таких зобов'язань не
здійснюються.

Управління є бюджетною установою і
вправі здійснювати бюджетні платежі
тільки за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
законом України про державний бюджет
України. Невід'ємною складовою
здійснення правового регулювання
відносин у сфері соціального
забезпечення є визначення правового
механізму та державних органів, на які
покладається обов'язок виконання
соціальної політики держави у цій
сфері. Одним з таких органів і є Кабінет
Міністрів України, який згідно з
пунктом 2 частини першої статті 20
Закону України "Про Кабінет Міністрів
України" забезпечує проведення
державної соціальної політики,
соціальний захист громадян та вживає
заходів щодо підвищення реальних
доходів населення.

Конституційний Суд України в рішенні
від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001 у справі
про виплату і доставку пенсій та
грошової допомоги вказав, що Основний
Закон України закріплює основоположні
засади права на державну соціальну
допомогу громадян і відносить до
законодавчого регулювання механізм
його реалізації.

За змістом статті 63 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", виплати,
передбачені ст.. 48 цього закону
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до положень закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України.

Виключно Законом України про Державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків. Управління не являється
розпорядником коштів, а фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету.

У рішеннях від 26 грудня 2011 року №
20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
Конституційний Суд України зазначив,
що розміри соціальних виплат залежать
від соціально-економічних можливостей
держави.

Ці зазначені вище причини
унеможливлюють проведення управлінням
виплати ОСОБА_1 щорічної, разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
згідно до виконавчого листа № 2-а-3188/2011
від 21.06.2012 р.

Враховуючи викладені обставини,
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Соломенною К.В. на підставі п. 9
ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ:
виконавчий лист №2а-3188/11, виданого
Жовтневим районним судом м. Запоріжжя
21.06.2012 року повернуто стягувачеві. (а.с.
127)

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції станом на 01.01.2012 р.), виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувану у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що у діях державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Соломенної К.В. не
вбачається порушень Закону України
«Про виконавче провадження» про
проведенні примусових виконавчих дії
по виконавчому провадженню № 33164174.

Аналізуючи вказані обставини, норми
діючого законодавства, пояснення
позивача та представника третьої
особи, письмові заперечення та заяву
представника відповідача, надані
сторонами докази, матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до УДВС ВПВР
Головного управління юстиції у
Запорізькій області Міністерства
юстиції України зобов'зання вчинити
певні дії щодо не виконання рішення
суду по справі № 2-а-3188/11р., скасування
постанови від 13. 09.2012 р. про повернення
виконавчого документу, зобов»язання
відповідача взяти на виконання
виконавчого листа, призначення і
виплати матеріального та морального
відшкодування за рахунок відповідача,
не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо
стягнення з відповідача на його
користь матеріальних збитків в сумі не
менше 5532,00 грн., моральної шкоди та
понесених витрат в сумі 12100,00 грн., суд
вважає за необхідне додатково
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. Тобто,
відшкодування моральної шкоди може
здійснюватися не тільки в силу
договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.3 постанови "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від
31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, суд визначає
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації.

Як на спричинення відповідачем
позивачу моральної та матеріальної
шкоди, останній посилається на те, що у
зв"язку з неотриманням ним на протязі
значного часу належних йому сум
соціальної допомоги, змінив його
звичайний уклад життя, він вимушений
був витрачати власні кошти на
придбання комп'ютерної техніки,
придбання канцелярських засобів,
витрачати кошти на відправку поштових
відправлень, поїздки на судові
засідання тощо, що суперечить ст. 49
Конституції України.

Проте в обґрунтування своїх вимог щодо
стягнення матеріальної шкоди,
моральної шкоди та понесених витрат,
позивач не надає суду жодних належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про завдання йому такої шкоди та у
розмірі, відповідному до заявлених сум.

З урахуванням наведеного і виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, суд вважає, що вимоги
позивача щодо відшкодування моральної
та матеріальної шкоди не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено, суд не вбачає законних
підстав для застосування вимог ст. 247
КАС України щодо встановлення судового
контролю по виконанню рішення суду.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 9, 17, 158-163 КАС
України, ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 17, 19, 20, 25, 47 Закону України « Про
виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Запорізькій області
Міністерства юстиції України про
зобов'зання вчинити певні дії щодо не
виконання рішення суду по справі №
2-а-3188/11р., скасування постанови від 13.
09.2012 р. про повернення виконавчого
документу, зобов»язання відповідача
взяти на виконання виконавчого листа,
призначення і виплати матеріального та
морального відшкодування за рахунок
відповідача, третя особа: Управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

Суддя :
Н.Г.Скользнєва

25.02.2014 .