Справа № 872/4785/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р.справа № 2а/0470/12848/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Державної податкової служби до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпульс Нейм» про
накладення арешту на кошти,-

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна міжрайонна державна
податкова інспекція м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
звернулася з вищевказаним позовом до
суду в якому просила застосувати арешт
коштів відповідача на розрахунковому
рахунку № 6, АТ «Райффайзен Банк
Аваль» у м. Києві, МФО 380805.

В обґрунтування позову посилається на
те, що відповідач має податковий борг у
сумі 676,98 грн. та у зв'язку з тим, що у
відповідача відсутнє майно, вважає за
необхідне у відповідності до п.п. 20.1.17
ст. 20 Податкового кодексу України
накласти арешт на кошти платника
податків.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
грудня 2012 року у задоволенні позовних
вимог було відмовлено. При цьому суд
виходив з порушення порядку
застосування арешту коштів на рахунках
платника податку через не прийняття
податковим органом в день звернення до
суду рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Лівобережна міжрайонна державна
податкова інспекція м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просило постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Вказує на те, що податковим
органом неможливим є застосування
адміністративного арешту майна
платника податків при відсутності
такого майна.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ТОВ «Імпульс Нейм», перебуває на обліку
в Лівобережній міжрайонній державній
податковій інспекції м.
Дніпропетровська та станом на час
звернення до суду має податковий борг у
сумі 676,98 грн.

Згідно зі статтею 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу
підприємству направлено податкову
вимогу № 114 від 21.01.2012 року.

З метою встановлення наявності у
відповідача активів позивачем
надіслано запити від 12.06.12 року до
Інспекції державного технічного
нагляду, Комунального підприємства
«Дніпропетровське бюро технічної
інвентаризації та УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області.

Згідно з наданих відповідей за ТОВ
«Імпульс Нейм» сільськогосподарська
техніка, автотранспорт та нерухоме
майно не зареєстровано.

Відповідно до підпункту 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України (
в редакції на час виникнення спірних
правовідносин) органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює
одночасно як право податкового органу
на звернення до суду з вимогою про
накладення арешту на кошти платника
податків, так і підстави для реалізації
цього повноваження. Такими підставами
є: 1) відсутність майна, за рахунок якого
може бути погашений податковий борг; 2)
недостатність такого майна для
погашення суми податкового боргу через
те, що балансова вартість цього майна
менша за відповідну суму податкового
боргу; 3) майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу у
відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування
арешту коштів платника податків,
передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України ,
серед підстав для застосування
адміністративного арешту, що входять
до переліку, встановленого пунктом 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
(сформульованого як вичерпний), не
повинна розглядатися як перешкода для
застосування арешту коштів на рахунках
платника податків у відповідних
випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма
підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України є
імперативною і обов'язковою до
виконання, зміст її є самостійним,
чітким і зрозумілим. Норми підпункту
20.1.17 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
не заперечують за змістом одна одну,
оскільки регулюють різні
правовідносини. Так, норми пункту 94.2
Податкового кодексу України
визначають загальні підстави для
застосування арешту як майна, так і
коштів платника податків. Натомість
підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України регулює
інше коло суспільних відносин, а саме
питання накладення арешту виключно на
кошти платника податків та інші
цінності, що знаходяться у банках,
причому в специфічній ситуації за
відсутності достатнього для погашення
податкового боргу майна.

При цьому арешт із підстав,
передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України ,
не може застосовуватися до майна
платника податків, відмінного від
коштів, оскільки диспозиція
розглядуваної правової норми визначає
предметом для накладення арешту
виключно кошти та цінності, що
знаходяться в банках.

За таких обставин звернення
податкового органу до суду з вимогою
про накладення арешту на кошти з
підстав, передбачених підпунктом 20.1.17
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України, може здійснюватися без
урахування норми пункту 7.3 Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків ,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 7 листопада 2011
року № 1398. Отже, таке звернення може
відбуватися не лише в день прийняття
рішення про накладення
адміністративного арешту на майно
платника податків.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку, що зверненню до суду з
позовом про застосування арешту коштів
на рахунках платника податків повинне
передувати рішення керівника
податкового органу про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

За таких обставин постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
грудня 2012 року - скасувати та прийняти
нову постанову.

Позовні вимоги Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - задовольнити.

Накласти арешт на кошти на рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпульс Нейм» №
6, АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.
Києві, МФО 380805 у сумі 676,98 грн.

Постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова