Справа № 815/623/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/623/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретарів Музики
І.О., Музики А.О., Кулішенко Є.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 (згідно паспорту)

представників позивача: ОСОБА_2 ОСОБА_3
(згідно довіреності)

представників відповідача: Бриленко
К.Б., Семіного Л.В. Нагайцевої Д.С.
(згідно довіреності)

третьої особи:Плевицького В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одеса справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області, третя
особа на стороні позивача без
самостійних вимог на предмет спору,
відділ дозвільних та погоджувальних
процедур Іллічівської міської ради про
визнання протиправною та скасування
постанови

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, за результатом якого позивач
просить визнати протиправною та
скасувати постанову Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області № 5 від
09.01.2014 року про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності.

Заявлені позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 24.12.2013 року,
Інспекцією ДАБК в Одеській області, з
метою перевірки достовірності
наведених у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації від 28.11.2013 року
№ 10172/13, проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 при
реконструкції торгівельного
павільйону з розширенням під магазин,
за адресою: АДРЕСА_1

Проведеною перевіркою було виявлено
експлуатацію реконструйованого
приміщення без зареєстрованої
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, у зв'язку з чим
відповідачем було встановлено
порушення суб'єктом господарювання
положень ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Постанови Кабінету
Міністрів від 13.04.2011року № 461 «Питання
про прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів».

За результатом перевірки Інспекцією
ДАБК в Одеській області був складений
Акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.12.2013 року, на підставі якого було
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.12.2013 року.

Того ж дня, 24.12.2013 року, Інспекцією ДАБК
в Одеській області винесено Припис №
1238 про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, якою
позивача зобов'язано зупинити
експлуатацію реконструйованого
об'єкту та усунути порушення
містобудівного законодавства до 30.01.2014
року.

09.01.2014 року, заступником начальника
Інспекції ДАБК в Одеській області, за
результатом розгляду матеріалів про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, винесена постанова № 5 про
визнання ФОП ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» за
здійснення експлуатації об'єкта
будівництва реконструйованого
торговельного павільйону з
розширенням під магазин без
зареєстрованої декларації про
готовність об'єкта до експлуатації та
накладення штрафу у розмірі 109 620 грн.

Позивач зазначає, що оскаржувана
постанова є протиправною та підлягає
скасуванню, оскільки перевірка була
проведена за відсутності суб'єкта
господарювання, документи, складені за
результатом перевірки для
ознайомлення та на підпис позивачу не
надавались, про розгляд справи про
правопорушення у сфері містобудування
позивача належним чином не
повідомлено, що позбавило його
можливості бути присутнім під час
перевірки та розгляду справи, надавати
пояснення в захист своїх інтересів, що
є порушенням його, позивача, прав та
законних інтересів, гарантованих
чинним законодавством, що врегульовує
спірні правовідносини.

Крім того, позивач зазначає, що
висновки Інспекції ДАБК, зроблені під
час перевірки, суперечать вимогам
чинного законодавства, оскільки
предметом перевірки була
достовірність даних, наведених у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 28.11.2013 року № 10172/13,
яку позивач вважає зареєстрованою
виходячи з принципу мовчазної згоди,
оскільки декларація є дозвільним
документом, яка була подана позивачем
до дозвільного центру за
місцезнаходженням об'єкту, але у
встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України 27.01.2010 року № 77,
десятиденний строк повернутою для
доопрацювання Інспекцією ДАБК в
Одеській області не була, що свідчить,
на думку позивача, про її прийняття.

Також, позивач зазначає, що накладення
штрафу було здійснено неповноважною
законом особою, що також є підставою
для визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудування.

В ході судового розгляду справи,
позивач, представник позивача,
заявлені позовні вимоги підтримали та
просили задовольнити.

Представники відповідача, заявлені
позовні вимоги не визнали, в
задоволенні їх просили відмовити,
наполягаючи на законності
оскаржуваної постанови та її
відповідності вимогам чинного
законодавства, що врегульовує
правовідносини у сфері містобудування,
підтримуючи доводи, викладені в
письмових запереченнях, долучених до
матеріалів справи.

Представник третьої особи, Відділу
дозвільних та погоджувальних процедур
Іллічівської міської ради, заявлені
позовні вимоги підтримав, суду пояснив,
що Відділ дозвільних та узгоджувальних
процедур Виконкому Іллічівської
міської ради, на підставі повноважень,
передбачених Положенням, затвердженим
Рішенням Виконкому Іллічівської
міськради № 102 від 28.01.2010 року, за період
часу з 10.07.2013 року по 21.11.2013 року, сім
разів приймав від фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 декларацію про
готовність об'єкту до експлуатації, але
за результатами розгляду до
дозвільного центру рішення Інспекції
ДАБК в Одеській області не надходили, у
зв'язку з чим третя особа, підтримує
доводи позивача, що декларація про
готовність об'єкту до експлуатації є
зареєстрованою за принципом мовчазної
згоди, оскільки дії Інспекції ДАБК в
Одеській області підпадають під сферу
регулювання Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», згідно
якого суб'єкт господарювання набуває
право на провадження певних дій, якщо
ним подано у встановленому порядку
заяву та документи у повному обсязі,
але у встановлений законом строк
документ дозвільного характеру або
рішення про відмову у його видачі не
видано або не направлено.

Суд, вислухавши сторони, третю особу,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, приходить до наступного
висновку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 23, 24 грудня 2013 року,
головним державним інспектором
інспекційного відділу № 1
Інспекційного управління в Одеській
області ОСОБА_4 із залученням головного
спеціаліста УАМ Іллічівської міської
ради ОСОБА_5, проведено перевірку
достовірності даних, наведених
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 у
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації від 28.11.2013 року № 10172/13, за
результатом якої було складено акт про
порушення суб'єктом господарювання
вимог п. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

За результатом перевірки було
встановлено, що на момент перевірки
реконструйованого торговельного
павільйону з розширенням під магазин
по АДРЕСА_1, встановлено його
експлуатація без зареєстрованої в
Інспекції ДАБК Одеської області
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

В акті перевірки зазначено, що
перевіркою 23.12.2013 року, власник ФОП
ОСОБА_1 надав доступ до приміщень
першого поверху магазину, які згідно
акту не експлуатуються.

24.12.2013 року, перевіркою було
встановлено, що на другому поверсі
будівлі розташована перукарня,
приміщення якої експлуатуються
(фотофіксація додається).

Відповідно до п. 9, п. 12, п. 13
"Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №553 від 23 травня 2011
року державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва та посадові особи
інспекції під час його здійснення
зобов'язані, зокрема, ознайомлювати
суб'єкта містобудування чи
уповноважену ним особу з результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю у строки, передбачені
законодавством.

При цьому, суб'єкт містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право, зокрема, бути присутнім під час
його здійснення, за результатами
перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
подавати свої пояснення, зауваження
або заперечення до акту перевірки.

Згідно із положеннями п. 17, п. 18, п. 19, п. 20,
п. 21, п. 22 "Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23 травня 2011
року у разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки
складається протокол та припис про
усунення порушень.

Акт перевірки підписується посадовою
особою інспекції і суб'єктом
містобудування щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
якому надається копія акту та припис, в
разі його винесення, а в разі незгоди з
актом перевірки суб'єкт містобудування
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною акту.

В разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припис,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис, а в разі відмови від
отримання акту та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Таким чином, з аналізу зазначених норм
законодавства суд робить висновок, що
державний архітектурно-будівельний
контроль повинен здійснюватись в
присутності суб'єкта містобудування,
який повинен ознайомитись з його
результатами, зокрема, з актом
перевірки, приписом, протоколом, має
право на надання пояснень, документів,
які спростовують порушення,
заперечень, тощо.

Згідно акту перевірки вбачається, що
перевірка проводилась у присутності
власника, позивача по справі ФОП
ОСОБА_1, що останній не визнає та
оспорює, посилаючись на відсутності
його підпису в акті перевірки та інших
документах, складених на його підставі,
24.12.2013 року.

В ході судового розгляду представник
Інспекції суду пояснив, що вперше на
об'єкт перевірки, інспектор виїхала
16.12.2013 року, об'єкт був зачинений,
власника не було, але 24.12.2013 року,
власник був та у присутності
перевіряючих відмовився від підписів.
На місці проведення перевірки було
складено рукописний акт, протокол та
припис складались на робочому місці,
підтвердженням експлуатації об'єкту є
фото фіксація.

Допитаний в ході судового розгляду, в
якості свідка інспектор інспекційного
відділу № 1 ОСОБА_4, суду пояснила, що на
перевірку прибула 23 грудня 2013 року, ФОП
ОСОБА_1 був присутнім та надав для
огляду перший поверх будівлі, який не
експлуатувався, другий поверх для
перевірки не представлявся через
відсутність ключів, як пояснив позивач
там знаходиться обладнання інших осіб.
У зв'язку з викладеним, була укладена
домовленість про продовження
перевірки 24.12.2013 року о 12.00 годині. В
зазначений час ОСОБА_1 не з'явився, та в
телефонному режимі повідомив, що
підписувати документи не буде. 24.12.2013
року, була проведена перевірка другого
поверху, на другому поверсі працювали
парикмахерки, у зв'язку з чим було
встановлено експлуатацію об'єкту.
Таким чином, як повідомив свідок, 23.12.2013
року, нею було складено акт щодо
першого поверху, а 24.12.2013 року щодо
другого поверху.

Допитаний в якості свідка, головний
спеціаліст УАМ Іллічівської Міськради
ОСОБА_6, суду повідомив, що 23.12.2013 року,
ФОП ОСОБА_1 був присутнім на перевірці,
в цей день перевіряючи дослідили
перший поверх, який був порожнім. 24.12.2014
року, інспектор попросила приїхати на
перевірку другого поверху. Свідок
зазначив, що відвідувачів на другому
поверсі не було там знаходилась жінка,
у якої вони спросили дозвіл
сфотографувати приміщення, на що
отримали дозвіл, на запитання, що вона
там, робить, жінка не відповіла. Як
пояснив свідок, про те, що другий поверх
експлуатується ФОП ОСОБА_1, він
дізнався від інспектора ОСОБА_4, що
останній в телефонному режимі
відмовився від підпису акту та інших
документів - він також дізнався від
інспектора ОСОБА_4

З урахуванням встановлених в ході
судового розгляду справи обставин,
судом встановлено, що згідно
направлення для проведення
позапланової перевірки від 13.12.2013 року
№ 3223, головний державний інспектор
інспекційного відділу № 1
Інспекційного управління в Одеській
області ОСОБА_4 була направлена на
проведення позапланової перевірки
достовірності даних, наведених в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Строк дії направлення: з
23.12.2013 року до 27.12.2013 року. Судом
встановлено, що фактично перевірка
була розпочата 23.12.2013 року, у
присутності позивача по справі ФОП
ОСОБА_1 Перевірка проводилась два дні.
На місці перевірки, 24.12.2013 року, вже за
відсутності позивача по справі було
складено акт перевірки, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та припис про усунення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
які датовані 24.12.2013 року, та складено не
за місцем перевірки та у відсутності
позивача по справі, у зв'язку з
викладеним підпис ФОП ОСОБА_1 у
вищезазначених документах відсутній.

09.01.2014 року, заступником начальника
Інспекції ДАБК в Одеській області, за
результатом розгляду матеріалів про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, винесена постанова № 5 про
визнання ФОП ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» за
здійснення експлуатації об'єкта
будівництва реконструйованого
торговельного павільйону з
розширенням під магазин без
зареєстрованої декларації про
готовність об'єкта до експлуатації та
накладення штрафу у розмірі 109 620 грн.

Згідно протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.12.2013 року, розгляд справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності було призначено на 27.12.2013
року на 12.00 годину.

Листом Інспекції ДАБК в Одеській
області від 27.12.2013 року № 01/11-12771,
позивач повідомлено про розгляд його
справи 09.01.2014 року о 12.00 годині, замість
27.12.2013 року, як було визначено раніше в
протоколі від 24.12.2013 року.

Порядок розгляду питань про
притягнення до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1995
року № 244 "Про затвердження Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та є
обов'язковим для виконання
територіальними органами
Держархбудінспекції.

Так, відповідно до положень Порядку №
244, про вчинення правопорушення у сфері
містобудівної діяльності керівник
структурного підрозділу інспекції,
його заступники, які згідно з
функціональними обов'язками
здійснюють державний
архітектурно-будівельний контроль, або
головний державний інспектор (далі -
уповноважена посадова особа інспекції)
складають протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності.

Уповноважена посадова особа інспекції
складає протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у двох
примірниках, один з яких надається під
підпис суб'єкту містобудування, що
притягається до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, не пізніше трьох робочих
днів з дня складення акта перевірки
такого суб'єкта містобудування.

Протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та інші
матеріали подаються посадовій особі
інспекції, уповноваженій розглядати
справу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, з метою
вирішення питання притягнення до
відповідальності та накладення штрафу
протягом трьох днів після його
складення.

Справа про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (далі -
справа) розглядається посадовою особою
інспекції, до повноважень якої
належить розгляд таких справ, протягом
15 днів з дня одержання зазначеною
особою протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю
суб'єкта містобудування, який
притягається до відповідальності, або
його уповноваженого представника,
експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду
справи повідомляються суб'єкту
містобудування, який притягається до
відповідальності, та іншим особам, які
беруть участь у розгляді справи, не
пізніше як за три доби до дня розгляду
справи.

Неприбуття суб'єкта містобудування у
визначений час і місце не перешкоджає
розгляду справи.

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку керівникові або
уповноваженому представникові
суб'єкта містобудування чи
надсилається йому поштою, про що
робиться відмітка у постанові. Другий
примірник у разі несплати штрафу в
установлений строк пред'являється
інспекцією до примусового виконання у
порядку та строки, визначені Законом
України "Про виконавче провадження", а
третій - залишається в інспекції, яка
винесла постанову.

Аналіз вище приведеного
нормативно-правового акту дозволяє
зробити висновок, що результати
проведення перевірки мають бути
доведеними до відома суб'єкта
містобудування, про дату, час і місце
розгляду справи про притягнення до
відповідальності, суб'єкт
містобудування має бути належним чином
повідомленим, прийняте рішення має
бути доведеним до відома суб'єкта
містобудування з роз'ясненням строків
та порядку його оскарження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачем
не було представлено до суду доказів
того, що позивача було належним чином
повідомлено про дату, час і місце
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

З урахуванням викладеного, суд
погоджується з доводами позивача, що
справа про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, відносно ФОП
ОСОБА_1 була розглянута без
повідомлення позивача, що позбавило
його можливості надати пояснення та
документи на спростування обставин,
зазначених в акті перевірки та
протоколі про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, що є
недотриманням з боку відповідача
положень Порядку № 244.

Згідно положень п. 7 Постанови Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 533
"Про затвердження Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю", підставами для проведення
позапланової перевірки є: необхідність
проведення перевірки достовірності
даних, наведених у повідомленні та
декларації про початок виконання
підготовчих робіт, повідомленні та
декларації про початок виконання
будівельних робіт, декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
протягом трьох місяців з дня подання
зазначених документів.

Судом встановлено, що 28.11.2013 року за
вхідним № 10172/13 до Інспекції ДАБК в
Одеській області від Відділу
дозвільних та погоджувальних процедур
Виконавчого комітету Іллічівської
міської ради, на повторний розгляд,
надійшла дозвільна справа від 21.11.2013
року № 7684 суб'єкта господарювання
ОСОБА_1 для реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
(реконструкція магазину) за адресою:
АДРЕСА_1 з додатками, згідно
зазначеному в супровідному листі
опису.

Позивач по справі зазначає, що
зазначена декларація є прийнятою
Інспекцією ДАБК в Одеської області, за
принципом мовчазної згоди, що
встановлений Законом України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності».

Відповідач по справі, посилаючись на
хибність доводів позивача, зазначив, що
на процедуру реєстрації декларації про
готовність об'єкту до експлуатації,
вимоги Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» не поширюються.

Судом встановлено, що процедура
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів передбачена
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» (Порядок № 461).

Згідно пункту 2 Порядку № 461, прийняття
в експлуатацію об'єктів, що належать до
I - III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами (далі -
Інспекція) поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація).

Згідно положень п.п. 17-21 Порядку № 461,
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності".

Декларація приймається в дозвільному
центрі за місцезнаходженням об'єкта.
Реєстрацію декларації здійснює
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
1.

У разі подання декларації до
дозвільного центру він передає її
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня. Один примірник
декларації після проведення
реєстрації повертається замовнику, а
другий - залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала. Замовник відповідно до
закону відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію. У разі коли декларація
подана чи оформлена з порушенням
установлених вимог, Інспекція повертає
її на доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали
підставою для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 4-1Закону
України, від 06.09.2005, № 2806-IV "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", у разі якщо
у встановлений законом строк суб'єкту
господарювання не видано або не
направлено документ дозвільного
характеру або рішення про відмову у
його видачі, то через десять робочих
днів з дня закінчення встановленого
строку для видачі або відмови у видачі
документа дозвільного характеру
суб'єкт господарювання має право
провадити певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності. Копія заяви
(опису прийнятих документів) з
відміткою про дату їх прийняття є
підтвердженням подачі заяви та
документів адміністратору або
дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного
характеру вважається останній день
строку розгляду заяви дозвільним
органом, передбаченого законом.

Кореспондуючу норму містить пункт 1
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27.01.2010 року № 77 "Деякі питання
застосування принципу мовчазної
згоди", згідно положень якого, в разі
ненадання у визначений законом строк
суб'єкту господарювання документа
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі суб'єкт
господарювання має право провадити
певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності без
одержання документа дозвільного
характеру через 10 робочих днів з дня
закінчення строку, встановленого для
видачі документа дозвільного
характеру або прийняття рішення про
відмову в його видачі, на підставі
копії опису прийнятих документів з
відміткою про дату їх прийняття.

Правова дефініція принципу мовчазної
згоди приведена у ст. 1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», відповідно
до положень якої принцип мовчазної
згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт
господарювання набуває право на
провадження певних дій щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності без
отримання відповідного документа
дозвільного характеру, за умови якщо
суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою подано в
установленому порядку заяву та
документи в повному обсязі, але у
встановлений законом строк документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі не видано або не
направлено.

За результатом розгляду справи, судом
встановлено, що 21.11.2013 року, Відділом
дозвільних та погоджувальних процедур
Виконкому Іллічівської міськради,
повторно було надіслано для реєстрації
деклараціє про готовність об'єкта до
експлуатації за адресою: АДРЕСА_1.
Попередньо, ФОП ОСОБА_1 було подано
11.10.2013 року декларацію про готовність
об'єкту до експлуатації, але в
установлений строк рішення щодо
реєстрації декларації або відмови в її
проведенні прийнято не було, у зв'язку з
чим суд погоджується, з доводами
позивача, що принцип мовчазної згоди
поширюється на спірні правовідносини
та надає позивачу право здійснювати
господарську діяльність в
реконструйованому об'єкті.

Разом з цим, суд також встановив, що за
результатом розгляду справи,
дослідження доказів та пояснень
свідків, експлуатація позивачем
приміщень реконструйованого магазину
є недоведеною, на користь чого свідчать
суперечливі пояснення свідків,
фотографії з речами, які згодом
відповідач просив визнати помилково
наданими та інша представлена до суду
фотофіксація, яка не дозволяє
ідентифікувати об'єкт та зробити
висновки щодо його використання у
господарській діяльності ФОП ОСОБА_1

Крім того, судом встановлено, що
Законом України № 5459-VI від 16.10.2012 року
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністерств», положення ч. 2 ст. 3, ст. 4
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» викладені у
новій редакції.

Відповідно до ст. 3, ст. 4 Закону України
"Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності" справи
про правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

При цьому, порядок накладання штрафів
за порушення у сфері містобудівної
діяльності визначається Кабінетом
Міністрів України, а постанови про
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
винесені посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань

державного архітектурно-будівельного
контролю, є виконавчими документами і
підлягають виконанню в установленому
законом порядку.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України №5459-VІ від 16.10.2012 року,
Кабінет Міністрів України протягом
трьох місяців з дня набрання чинності
цим Законом, тобто з 18.11.2012 року,
зобов'язано привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом та
забезпечити перегляд і скасування
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів, що
суперечать цьому Закону.

Таким чином, Законом України "Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності" передбачена
виключна компетенція центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю на
накладення штрафів на суб'єктів
містобудування, а всі інші
нормативно-правові акти, які
суперечать цьому Закону повинні бути
приведені у відповідність до його
вимог.

В "Порядок накладання штрафів за
порушення у сфері містобудівної
діяльності ", затверджений 6 квітня 1995
року Постановою Кабінету Міністрів
України №244, не були внесені відповідні
зміни, таким чином, за цим Порядком
право на застосування штрафних санкцій
належить, в тому числі, територіальним
органам інспекції ДАБК України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта, зокрема,
Конституції України, закону України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Судом встановлено, що прийняття
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, не входить в повноваження
Інспекції ДАБК в Одеській області,
оскільки віднесено Законом до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Держархбудінспекції.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, як
необґрунтована та прийнята
неповноважним суб'єктом.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 19, 70, 71 86,
159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції Державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області, третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог на
предмет спору, відділ дозвільних та
погоджувальних процедур Іллічівської
міської ради про визнання протиправною
та скасування Постанови.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову Інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області № 5 від 09.01.2014 року
року про накладення на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Н.В.Бжассо

Визнати протиправною та
скасувати Постанову Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області № 5 від
09.01.2014 року року про накладення на
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

17 березня 2014 року.