Справа № 2а-11472/08
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 березня 2014 року м.
Київ В/800/663/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В., суддів:
Винокурова К.С., Кочана В.М., Ліпського
Д.В., Лиска Т.О.,-

перевіривши заяву Східної митниці
Міндоходів про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Східної митниці, Східної
регіональної митниці, Державної митної
служби України, Головного управління
Державного казначейства України у
Донецькій області про зобов'язання
поновити на публічну службу, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди в сумі
10000 гривень, -

в с т а н о в и в :

У травні 2008 року ОСОБА_6 звернулася в
суд з позовом до Східної митниці,
Східної регіональної митниці,
Державної митної служби України,
Головного управління Державного
казначейства України у Донецькій
області про зобов'язання поновити на
публічну службу, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу в
розмірі 3788,79 гривень та моральної шкоди
в сумі 10000 гривень.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2009
року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 січня 2011 року скасовано
рішення суду апеляційної інстанції, а
справу направлено на новий розгляд до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 3 березня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2008
року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 липня 2012 року скасовано
рішення суду апеляційної інстанції, а
справу направлено на новий розгляд до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2008
року - без змін.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 3 грудня 2013 року
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2008
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року скасовано, прийнято нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_6
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано наказ Голови
Державної митної служби України від
25 квітня 2008 року № 665-к в частині
звільнення ОСОБА_6 Поновлено позивача
на посаді головного інспектора відділу
митного оформлення Східної митниці з 30
квітня 2008 року. Стягнуто з Східної
митниці на користь ОСОБА_6 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 30
квітня 2008 року по день поновлення на
посаді, за відрахуванням зборів,
обов'язкових платежів та сум
виплачених при її звільненні. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій та задовольняючи частково
позовні вимоги, Вищий адміністративний
суд України виходив з того, що
припинення трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого органу можлива лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників, а з матеріалів справи не
вбачається змін в організації
виробництва і праці, які б могли бути
підставою для звільнення працівника
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 Кодексу законів про працю України.
Встановлена законодавством можливість
ліквідації державної установи
(організації) з одночасним створенням
іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) особи, що
ліквідується, не виключає, а включає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
ліквідованої установи. Проте,
зазначене зобов'язання Державна митна
служба України не виконала, і
відповідно, трудові гарантії позивача
як працівника порушені.

Відповідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно частини 1 статті 238 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається протягом трьох місяців з дня
ухвалення судового рішення, щодо якого
заявлено клопотання про перегляд, або з
дня ухвалення судового рішення, на яке
здійснюється посилання на
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року Східна митниця
Міндоходів посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 18 січня 2011 року, якою залишено без
змін рішення судів попередніх
інстанцій про відмову у задоволенні
позовних вимог. Суд касаційної
інстанції виходив з того, що наказом
Голови Державної митної служби України
від 25 квітня 2008 року № 665-к на виконання
наказу Державної митної служби України
«Про ліквідацію митних органів» від 29
січня 2008 року № 61, відповідно до
пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України правомірно
звільнено з 30 квітня 2008 року ОСОБА_7 з
посади старшого інспектора відділу
митного оформлення № 2 Східної
регіональної митниці. Оскільки
відбулася повна ліквідація Східної
регіональної митниці, на позивача
положення частини 2 статті 40 Кодексу
законів про працю України, відповідно
до яких звільнення з підстав
зазначених у пунктах 1, 2, 6 частини 1
статті 40 цього Кодексу, допускається,
якщо неможливо перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу, не
розповсюджується. На момент звільнення
позивача існували вакантні посади як у
новоутвореній Східній митниці, так і в
межах Державної митної служби України,
проте у даному випадку положення
частини 2 статті 40 Кодексу законів
про працю України передбачають
можливість працевлаштування
працівника саме у межах підприємства,
установи чи організації, де він
працював. Вирішуючи даний спір, суд
виходив з того, що в Державній митній
службі України не відбувалось
реорганізації структурного
підрозділу, і відповідно, Східна
митниця не є фактичним
правонаступником Східної регіональної
митниці. Аналогічна правова позиція
зазначена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 24
жовтня 2013 року (№К-59510/09).

Вивчивши вказану заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
до висновку про допуск справи за
позовом ОСОБА_6 до Східної митниці,
Східної регіональної митниці,
Державної митної служби України,
Головного управління Державного
казначейства України у Донецькій
області про зобов'язання поновити на
публічну службу, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу,
моральної шкоди в сумі 10000 гривень, - до
провадження Верховного Суду України
для перегляду постанови Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року, оскільки вважає, що у
даному випадку має місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: пункту 1
частини 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України, і прийняття різних за
змістом судових рішень.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до Східної митниці, Східної
регіональної митниці, Державної митної
служби України, Головного управління
Державного казначейства України у
Донецькій області про зобов'язання
поновити на публічну службу, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди в сумі 10000
гривень, - для перегляду постанови
Вищого адміністративного суду України
від 3 грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Винокуров К.С.

Кочан В.М.

Ліпський Д.В.

Лиска Т.О..