Справа № 815/1178/14
Суддя: Колесниченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1178/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
м.
Одеса Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Колесниченка О.В.,

при секретарі
Бобровській О.Ю.

за участю сторін:

представника позивача
Білосорочка С.А.

третя особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» до Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
за участю третьої особи ОСОБА_2 про
зняття арешту, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВОВИВ :

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» з
позовом до Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
за участю третьої особи ОСОБА_2 про
визнання протиправними дії Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції по накладенню
арешту на нежиле приміщення, магазину
НОМЕР_2 площею 57,2 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний
номер майна 6787454), що належить на праві
власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та
перебуває в іпотеці Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» відповідно до
Іпотечного договору від 16.12.2011 року,
посвідченого нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі за № 1674;
зобов'язати Другий Суворовський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції винести
постанову про зняття арешту з нежилого
приміщення, магазину НОМЕР_2 площею 57,2
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна
6787454), що належить на праві власності
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та перебуває в
іпотеці Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» відповідно до Іпотечного
договору від 16.12.2011 року, посвідченого
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі за № 1674,
зареєстрованого в реєстрі за №1674.; про
зняття арешту з вищезазначеного
нежилого приміщення.

В обґрунтування позову зазначено, що
факт накладення арешту на майно, яке
передано в іпотеку ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії», унеможливлює
реалізацію законних прав та
повноважень Банку, передбачених
Законом України «Про іпотеку» та
укладеним між сторонами Іпотечним
договором. У зв'язку із накладенням
державним виконавцем арешту на
вищезазначене майно, суттєво
обмежується право Іпотекодержателя на
отримання грошових коштів, які можуть
бути отриманні від реалізації предмета
іпотеки.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Відповідач, повідомлений належним
чином, до суду не з'явився, жодних
міркувань, заперечень проти позову не
надав.

В судовому засіданні третя особа -
ОСОБА_2 заперечував проти задоволення
адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, третьої особи та дослідивши
наявні в справі письмові докази суд
встановив наступні факти та обставини.

16.12.2011 року між Публічним акціонерним
товариством «Дочірній банк Сбербанку
Росії» та ОСОБА_2 (позичальник) був
укладений договір кредиту №4346-ФО/2011/44
за умовами якого ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» надав ОСОБА_2 кредит у
сумі 153000,00 грн. зі сплатою 21,01% річних з
кінцевою датою погашення кредиту 15.12.2016
року.

В забезпечення належного виконання
позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту, сплати відсотків за
користування кредитом та можливих
штрафних санкцій ОСОБА_2 було передано
в іпотеку банку нежиле приміщення,
магазину НОМЕР_2 площею 57,2 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що
свідчить іпотечний договір,
посвідчений 16.12.2011 року приватним
нотаріусом ОМНО ОСОБА_3

15.12.2013 року на адресу ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» надійшов лист від
Другого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 25.10.2013
№ В-12/354/22444, в якому зазначено, що у
Другому Суворовському відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції перебуває
зведене виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2/2108/1097/2012 виданого
Голопристанським районним судом
Херсонської області про стягнення
грошової суми з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 1798251,00 грн. та 5000,00 грн. моральної
шкоди, та на користь ОСОБА_5 1798251,00 грн.
та 5000 грн. моральної шкоди. 25.07.2013 року
було прийнято Постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, а саме: накладено
арешт на нежиле приміщення, магазину
НОМЕР_2 загальною площею 57.2 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(реєстраційний номер майна 6787454), що
належить на праві власності ОСОБА_2. У
зв'язку із чим, просили повідомити про
залищок боргу по іпотечному договору
№1674 від 16.12.2011 року та надати дозвіл
відділу ДВС, щодо передачі зазначеного
майна до реалізації та погашенню
заборгованості.

За результатами розгляду зазначеного
листа позивач направив відповідачеві
відповідь (лист від 11.12.2013 року №
8169/4/28-1), в якій виклав свої заперечення
проти реалізації предмета іпотеки.

Листом від 25.12.2013 № В-12/26986, який
надійшов на адресу позивача 27.01.2014 року,
що підтверджується відтиском
календарного поштового штемпеля на
конверті та відміткою про дату
отримання вхідної кореспонденції,
відповідач повідомив про відмову у
знятті арешту з предмета іпотеки та
роз'яснив позивачеві право, закріплене
частиною четвертою статті 54 Закону
України «Про виконавче провадження»,
на звернення до суду з позовом про
зняття арешту із заставленого майна.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін,
оцінивши докази по справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно зі статті 3 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

За приписами статей 7, 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Аналогічні приписи містить стаття 54
Закону України «Про виконавче
провадження», за якими звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Відповідно до частини першої статті 57
Закону України «Про виконавче
провадження» арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.

Отже, накладення арешту відповідачем
на майно, яке перебуває в іпотеці
позивача, для забезпечення реального
виконання рішення про стягнення коштів
на користь третіх осіб відмінних від
позивача порушує переважне право
останнього, як іпотекодержателя перед
іншими особами на задоволення його
вимог за рахунок предмета іпотеки
шляхом звернення на нього стягнення у
встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, накладення
арешту на майно боржника, яке перебуває
під обтяженням в іпотеці позивача є
незаконним та порушує приписи статей 6,
54 Закону України «Про виконавче
провадження» щодо звернення стягнення
на заставлене майно в порядку
примусового виконання за виконавчими
документами для задоволення вимог лише
стягувача-заставодержателя; положення
статті 57 Закону України «Про виконавче
провадження» про накладення арешту для
реального виконання рішення; вимоги
статей 1, 3, 7, 33 Закону України «Про
іпотеку» щодо пріоритету права іпотеки
та права іпотекодержателя на
задоволення його вимог за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

Враховуючи положення ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»
підлягає задоволенню позовна вимога
про зобов'язання відповідача зняти
арешт на вищевказане нерухоме майно.

Згідно із частинами першою та другою
ст.71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу, а в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням наведеного
та оцінюючи наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Публічного Акціонерного Товариства
ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86,94, 159 - 163, 167,
254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, за участю третьої
особи ОСОБА_2 про зняття арешту,
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції по накладенню
арешту на нежиле приміщення, магазину
НОМЕР_2 площею 57,2 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний
номер майна 6787454), що належить на праві
власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та
перебуває в іпотеці Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» відповідно до
Іпотечного договору від 16.12.2011 року,
посвідченого нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі за № 1674.

Зобов'язати Другий Суворовський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції винести
постанову про зняття арешту з нежилого
приміщення, магазину НОМЕР_2 площею 57,2
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна
6787454), що належить на праві власності
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та перебуває в
іпотеці Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» відповідно до Іпотечного
договору від 16.12.2011 року, посвідченого
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі за № 1674.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст. 94 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
20.03.2014 року.

Суддя
О.В. Колесниченко

Адміністративний позов ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, за участю третьої
особи ОСОБА_2 про зняття арешту,
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції по накладенню
арешту на нежиле приміщення, магазину
НОМЕР_2 площею 57,2 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний
номер майна 6787454), що належить на праві
власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та
перебуває в іпотеці Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» відповідно до
Іпотечного договору від 16.12.2011 року,
посвідченого нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі за № 1674.

Зобов'язати Другий Суворовський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції винести
постанову про зняття арешту з нежилого
приміщення, магазину НОМЕР_2 площею 57,2
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна
6787454), що належить на праві власності
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та перебуває в
іпотеці Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» відповідно до Іпотечного
договору від 16.12.2011 року, посвідченого
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
зареєстрованого в реєстрі за № 1674.

В решті позовних вимог відмовити.

20 березня 2014 року