Справа № 334/11868/13-а
Суддя: Махіборода Н. О.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.02.2014
Провадження № 2-а/334/42/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2014р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у
складі:

головуючого - МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі - КУЗЬМЕНКО О.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці
Міндоходів про визнання незаконною та
скасування постанови заступника
начальника Запорізької митниці
Міндоходів,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач просить суд визнати незаконною
та скасувати постанову заступника
начальника УБК та МП Запорізької
митниці Міндоходів від 12.11.2013р. про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ст.469 ч.2 МК
України, вважаючи, що постанова
Запорізької митниці Міндоходів
винесена не правомірно, оскільки в
його діях не було наміру на здійснення
правопорушення.

Представник позивача - ОСОБА_2, який діє
на підставі договору про надання
правової допомоги від 27.02.2014р.,
підтримав у судовому засіданні позовні
вимоги позивача та наполягав на їх
задоволенні.

Представник Запорізької митниці
Міндоходів проти доводів позивача
заперечує, вважаючи, що ОСОБА_1
обгрунтовано притягнутий до
відповідальності за адміністративне
правопорушення і з нього правомірно
стягнуто штраф.

Заслухавши представника позивача,
представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в позові слід відмовити з
наступних підстав:

в ході судового слідства встановлено,
що 31.05.2013р. транспортний засіб - «Audi Q7»,
кузов НОМЕР_1, під реєстраційним
номером НОМЕР_2, був ввезений на митну
територію України під керуванням
громадянина України ОСОБА_5 через
митний пост пропуску «Краковець»
Львівської митниці Міндоходів через
зону митного контролю «зелений
коридор», в режимі «транзит». Вказаний
факт підтверджується витягом з ЄАІС
Держмитслужби України та довідкою
Львівської митниці Міндоходів від
25.06.2013 /а.с.31-32/.

Даний транспортний засіб, ввезений на
митну територію України, знаходиться
під митним контролем, і відповідно до
ч.1 ст.90 МК України, він не може бути
переданий у володіння, користування
або розпорядження іншим особам.

Як встановлено у судовому засіданні,
12.08.2013р. до Запорізької митниці
Міндоходів від інспектора ДПС ДАІ
ГУМВС України в Запорізькій області
Мельник А.Ю. надійшов рапорт /а.с.29/,
відповідно до якого, 10.08.2013р.,
співробітниками ДПС на бул.Шевченко в
м.Запоріжжі, було зупинено автомобіль
«Audi Q7», під реєстраційним номером
НОМЕР_2, яким керував громадянин
України ОСОБА_1, без дозволу митного
органу, тобто, він володів та
користувався транспортним засобом,
митне оформлення якого не закінчено.

В цей же день, відносно позивача був
складений протокол про
адміністративне правопорушення за
ст.121 ч.7 КУпАП, а саме, за керування
автомобілем, який не був
зареєстрований на території України у
встановленому законом порядку після
збігу строку встановленому для
автомобілів, ввезених на Україну в
режимі «транзит» /а.с.30/.

У зв'язку з чим, 17.09.2013р. інспектором СКЗ
управління БК та МП Запорізької
митниці Міндоходів у відношенні ОСОБА_1
був складений протокол №0241/11200/13 про
порушення митних правил за ст.469 ч.2 МК
України /а.с.28/, а 12.11.2013р. заступником
начальника Запорізької митниці
Міндоходів у відношенні позивача була
винесена постанова №0241/11200/13 в справі
про порушення митних правил за ст.469 ч.2
МК України, і у якості покарання, з
позивача стягнуто штраф у сумі
8500гр./а.с.10-12/.

Не погоджуючись з вищевказаною
постановою, позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
вимагає скасувати вищевказану
постанову, посилаючись на те, що
автомобіль «Audi Q7», кузов НОМЕР_1, під
реєстраційним номером НОМЕР_2, дійсно
був ввезений на митну територію
України під керуванням громадянина
України ОСОБА_5 через митний пост
пропуску «Краковець» Львівської
митниці Міндоходів через зону митного
контролю «зелений коридор», в режимі
«транзит». Однак, позивач, як вважає він
та його представник, не є суб'єктом
правопорушення за ст.469 ч.2 МК України,
т.я. позивач, тільки керував цим
автомобілем, а не володів і не
розпоряджався. Тобто, позивач мав
право на керування автомобілем з
дозволу ОСОБА_5

Однак, перевіривши надані документи,
суд вважає, що доводи позивача та його
представникане знайшли свого
підтвердження та протирічать вимогам
законодавства, а саме:

Відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України
тимчасово ввезені транспортні засоби
особистого користування можуть
використовуватися на митній території
України виключно тими громадянами, які
ввезли їх в Україну, для особистих
потреб, не можуть використовуватися
для цілей підприємницької діяльності в
Україні, бути розукомплектовані, а
також, відчужені чи передані у
володіння, користування або
розпорядження іншим особам.

Згідно ст.103 та ч.1 ст.112 МК України,
митний режим тимчасового ввезення
завершується шляхом реекспорту
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, поміщених у
цей режим, або шляхом поміщення їх в
інший режим, що допускається цим
Кодексом. Тобто, митний режим
тимчасового ввезення вважається
завершеним у разі митного оформлення
товарів у митному режимі реекспорту (у
разі вивезення за межі митної
території України) або в іншому митному
режимі.

Відповідно до ч.1 ст.104 МК України,
митний режим тимчасового ввезення
передбачає перебування товарів на
митній території України під митним
контролем.

Відповідно до ч.3 ст.325 МК України,
користування та розпорядження
товарами, транспортними засобами
комерційного призначення, які
перебувають під митним контролем,
забороняється і вони не можуть бути
передані у володіння, користування або
розпорядження іншим особам.

З огляду на вищезазначене, вчинення
адміністративного правопорушення
полягає у здійсненні особою однієї з
перерахованих ч.2 ст. 469 МК України дій, в
данному випадку - користування та
розпорядження автомобілем на свій
розсуд.

Згідно листа Львівської митниці
Міндоходів від 25.06.2013 № 11.4/36-518-ЕП за
даними обліку транспортних засобів в
пунктах пропуску для автомобільного
сполучення, які містяться в базі даних
ЄАІС Міністерства доходів і зборів
України, транспортний засіб «Audi Q7»,
кузов № НОМЕР_1? реєстраційний номер
НОМЕР_2, було ввезено на митну
територію України 31.05.2013 р. під
керуванням ОСОБА_5 у митному режимі
«транзит» /а.с.32/.

Згідно до вимог ст.90 МК України
переміщення товарів у митному режимі
«транзит» здійснюється під митним
контролем.

Відповідно до п.24 ст.4 МК України митний
контроль - сукупність заходів, що
здійснюються з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 МК України
товари, що переміщуються у митному
режимі транзиту, повинні не
використовуватися з жодною іншою
метою, крім транзиту; бути доставленими
у орган доходів і зборів призначення до
закінчення строку, визначеного ст. 95 МК
України, а саме: для автомобільного
транспорту - 10 діб.

Згідно вимог ст.255 МК України, митне
оформлення вважається завершеним
після виконання всіх митних
формальностей, визначених цим Кодексом
відповідно до заявленого митного
режиму.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 МК України
митний режим транзиту завершується
вивезенням товарів за межі митної
території України.

На момент затримання позивача під
керуванням автомобіля, який перебував
під митним конторолем, з порушенням
режиму «транзит», та на момент
складання відносно нього протоколу від
17.09.2013р. про порушення митних правил,
зазначений транспортний засіб
вивезеним за межі митної території
України не значився.

Таким чином, митне оформлення
автомобілю «Audi Q7», кузов № НОМЕР_1? під
реєстраційним № НОМЕР_2, не було
завершеним.

Враховуючи зазначене, позивач, в
порушення вимог МК України
користувався (експлуатував) зазначеним
автомобілем, митне оформлення якого не
було закінчено, без дозволу органу
доходів і зборів.

Про час та дату розгляду справи про
порушення митних правил позивач був
повідомлений належним чином, що
підтверджується листом від 17.09.2013р. №
12-35/1294 /а.с.34/, направленим
рекомендованною кореспонденцією
/а.с.35/.

Таким чином, про час та дату розгляду
справи позивач був повідомлений
належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України справа про
порушення митних правил може бути
розглянута за відсутності особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, лише у випадках, якщо
є дані про своєчасне її сповіщення про
місце і час розгляду справи і якщо від
неї не надійшло клопотання про
перенесення розгляду справи.
Клопотання від позивача про
перенесення розгляду справи
відповідачу не надходила.

Оскаржувана позивачем постанова була
направлена на його адресу також,
рекомендованою кореспонденцією /а.с.36/.

Відповідно до вимог ст.458 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх митним органам для
проведення митного контролю та митного
оформлення, а також, здійснення
операцій з товарами, що перебувають під
митним контролем або контроль за якими
покладено на митні органи цим Кодексом
чи іншими законами України, і за які цим
Кодексом передбачена адміністративна
відповідальність.

Таким чином, судом встановлено, що
митне оформлення автомобіля «Audi Q7»,
кузов № НОМЕР_1? під реєстраційним №
НОМЕР_2, ввезенного на територію
України 31.05.2013р., не було завершеним, і
позивач ОСОБА_1 користувався та
розпоряджався цим автомобілем, що
перебуває під митним контролем, без
дозволу митного органу, чим порушив
вимоги митного законодавства.

Тому, доводи представника позивача
суд вважає не обґрунтованими та
такими, що не знайшли своє
підтвердження представленими по
справі доказами та документами, у
зв'язку з чим, в позові позивачу слід
відмовити.

Крім того, відповідно до
вимог Закону України «Про судовий
збір», який набрав законної сили з
01.11.2011р., рішенням Конституційного Суду
України та роз'ясненнями, наданими в
листі Вищого Адміністративного суду
України №834/12/13-13 від 12.06.2013р., за подання
до суду адміністративного позову про
оскарження постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
сплачується судовий збір у порядку та
розмірах, встановлених Законом України
«Про судовий збір», а саме - 68,82гр. Тому,
з позивача, підлягає стягненню в доход
держави ця сума судового збору.

Враховуючи вищевикладене і
керуючись ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А
Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Запорізької митниці Міндоходів про
визнання незаконною та скасування
постанови заступника начальника УБК та
МП Запорізької митниці Міндоходів
№0241/11200/13 від 12.11.2013р. про притягнення до
адміністративної відповідальності
за порушення митних правил,
передбачених ст.469 ч.2 МК України -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход
держави суму судового збору - 68,82гр.

Відповідно до вимог ст.171-2 КАС
України, рішення суду є остаточним і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: