Справа № 826/4621/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Балтора»
на ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 квітня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Балтора» до
Національної ради України з питань
телебачення і радіомовлення про
визнання незаконним рішення від 28.12.2011
року № 2979 «Про затвердження Положення
про порядок видачі ліцензії провайдера
програмної послуги», -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Балтора» (далі -
позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Національної ради
України з питань телебачення і
радіомовлення (далі - відповідач) про
визнання незаконним рішення від 28.12.2011
року № 2979 «Про затвердження Положення
про порядок видачі ліцензії провайдера
програмної послуги».

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю ухвалою від 29 квітня 2013
року адміністративний позов залишив
без розгляду.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29 квітня 2013 року та
постановити нову про направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду. На думку
апелянта, зазначену ухвалу суду
прийнято з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а ухвала
суду - без змін, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позов
без розгляду, виходив з того, що
позивачем було пропущено
шестимісячний строк оскарження
вищезазначеного рішення відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне звернути увагу на
наступне.

Відповідно до п. 5.4. Порядку подання
нормативно-правових актів на державну
реєстрацію до Міністерства юстиції
України та проведення їх державної
реєстрації, затвердженому наказом
Міністерства юстиції України від 12.04.2005
року № 34/5, зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 12.04.2005
року за № 381/10661, нормативно-правові
акти, які занесені до Державного
реєстру, набирають чинності з дня їх
офіційного опублікування, якщо інше не
встановлено самими актами, але не
раніше дня їх офіційного
опублікування.

Так, оскаржуване рішення зареєстроване
в Міністерстві юстиції України 02.03.2012
року за №351/20664 та офіційно оприлюднене
в інформаційному бюлетені «Офіційний
вісник України» від 26.03.2012 року № 21, з
яким в свою чергу позивач мав
можливість ознайомитися.

Окрім того, суд зазначає, що позивач
зареєстрований як суб'єкт
господарювання 23.12.2011 року та
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців видами
діяльності його є діяльність у сфері
телевізійного мовлення, надання інших
інформаційних послуг та інша
діяльність у сфері електрозв'язку.

Згідно з п. 2 Положення про порядок
видачі ліцензії провайдера програмної
послуги, затвердженого рішенням
Національної ради України з питань
телебачення і радіомовлення від 28.12.2011
року № 2979, що оскаржується позивачем,
зазначено, що ліцензію провайдера
програмної послуги мають право
отримати суб'єкти господарювання, які
мають на меті надання програмної
послуги, зокрема, з використанням
ресурсу багатоканальних кабельних
телемереж.

У відповідності до п. 5 вказаного
Положення, позивачем подано заяву
18.07.2012 року вих. № 4 про розгляд
документів щодо видачі ліцензії
провайдера програмної послуги ТОВ
«Балтора», тобто позивач був обізнаний
раніше про існування оскаржуваного
рішення, яке вважає незаконним та
таким, що суперечить Конституції та
законам України.

В той же час, позовна заява про визнання
незаконним рішення від 28.12.2011 року № 2979
«Про затвердження Положення про
порядок видачі ліцензії провайдера
програмної послуги» подана до
Окружного адміністративного суду
міста Києва 02.04.2013 року, тобто з
порушенням строків, встановлених
частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

В силу вимог частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З урахуванням викладеного та
враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутні докази поважності причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду та те, що
позивачем не подавалась вмотивована
заява про поновлення строку звернення
до суду, з урахуванням наявних
матеріалів у справі, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про наявність підстав для залишення
позовної заяви без розгляду.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає доводи
позивача про те, що перебіг строків
подання позовної заяви до суду повинно
починатися з моменту реєстрації
товариства як суб'єкта господарювання
у сфері телебачення і радіомовлення,
тобто з 11.10.2012 року - з моменту видачі
ліцензії провайдера програмної
послуги, а також те, що даний нормативно
правовий акт вперше був застосований
до позивача лише 22 січня 2013 року є
необгрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про залишення даного
адміністративного позову без розгляду,
а тому апеляційна скарга позивача
підлягає залишенню без задоволення, а
ухвала суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Балтора» -
залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
17.03.2013 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.