Справа № 438/1962/13-а
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1962/13-а
Номер провадження №2-а/438/10/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Бориславський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиш А.Т.

при секретарі Дробчак Г.К.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Адамовського І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бориславі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного Фонду України в
м. Бориславі Львівської області,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
публічного акціонерного товариства
«Бориславський авторемонтний завод»
про визнання протиправною відмову в
призначенні пенсії за віком за Списком
№2 та зобов'язання призначити і виплати
пенсію за віком на пільгових умовах, -

в с т а н о в и в :

16 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Бориславі Львівської
області (далі - УПФ), третьої особи
публічного акціонерного товариства
«Бориславський авторемонтний завод»
про визнання відмови у призначенні
пенсії на пільгових умовах
протиправною та зобов'язання
відповідача призначити таку пенсію на
пільгових умовах, покликаючись на те,
що з 15 грудня 1980 року по 11 жовтня 1989 року
працював мийником 2-го розряду
моторно-агрегатного цеху
Бориславського авторемонтного заводу
(перейменованого у ПАТ «Бориславський
авторемонтний завод») та з 26 червня 1990
року по 7 вересня 1992 року -
зливником-розливником 3-го розряду
цеху №1 (цеху лакофарбованих
матеріалів), а з 7 вересня 1992 року по 12
лютого 1993 року - зливником-розливником
3-го розряду товарно-сировинної
дільниці Бориславського
виробничо-торгового підприємства
«Галлак» (перейменованого у ВАТ
«Галлак»), тобто на посадах, які
віднесені до Списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день, дає право на
пенсію на пільгових умовах, а тому має
право на призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до п.«б»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У травні 2013 року позивач звернувся до
відповідача про призначення пільгової
пенсії за віком за Списком №2. Проте,
листом від 13 серпня 2013 року за №4481/03-14
відповідач відмовив позивачу у
призначенні пільгової пенсії за віком
за Списком №2, зазначивши що не
підтверджується постійна зайнятість
(повний робочий день) у виробництвах,
цехах, професіях і посадах, робота в
яких дає право позивачу на пільгову
пенсію, а саме в технологічному процесі
термічної обробки виробів виробництва
Бориславського авторемонтного заводу
в період роботи позивача з 15 грудня 1980
року по 11 жовтня 1989 року. Цим же листом
відповідач підтвердив пільговий стаж
роботи позивача на посаді з 26 червня 1990
року по 7 вересня 1992 року -
зливником-розливником 3-го розряду
цеху №1 (цеху лакофарбованих
матеріалів), а з 7 вересня 1992 року по 12
лютого 1993 року - зливником-розливником
3-го розряду товарно-сировинної
дільниці Бориславського
виробничо-торгового підприємства
«Галлак».Пільговий стаж за Списком №1
становить 2 роки 7 місяців 16 днів.
Відповідно, оскільки не підтвердився
стаж за Списком №2 ( 7 років та 6 місяців)
відповідач відмовив позивачу у
призначенні пільгової пенсії за
Списком №2 зі зменшенням пенсійного
віку на 3 роки.

В судовому засіданні позивач і його
представник ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіренності від 11 грудня 2013 року
заявлений позов підтримали, зіславшись
на обставини викладені у позовній
заяві.

Представник відповідача Адамовський
І.М., який діє на підставі довіреності
від 3 січня 2014 року позов не визнав,
надавши письмові заперечення, з яких
слідує, що відповідно до постанови Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року
правом на пільгове пенсійне
забезпечення, передбачене Списком №2,
розділом XV «Металообробка»,
підрозділом 4 «Термічна обробка,
пунктом а) «Робітники», користуються
мийники виробів на миючих машинах і
вручну. Долученими документами та
перевіркою цих документів не
підтверджується постійна зайнятість
(повний робочий день) у виробництвах,
цехах, професіях і посадах, робота в
яких дає право позивачу на пільгову
пенсію, а саме в технологічному процесі
термічної обробки виробів виробництва
Бориславського авторемонтного заводу
в період роботи позивача з 15 грудня 1980
року по 11 жовтня 1989 року.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору публічного акціонерного
товариства «Бориславський
авторемонтний завод» голова правління
ПАТ Захтей В.С., який діє на підставі
трудового контракту (а.с. 80-81), у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги вважає підставними, просить їх
задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, третьої
особи, вивчивши матеріали справи, суд
вважає адміністративний позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що у зв'язку з
досягненням 57-ти річного віку позивач 3
травня 2013 року звернулася до
відповідача із заявою (а.с.85), вказане
підтверджено також у судовому
засіданні самим відповідачем, в якій
просив призначити йому пенсію за віком
на пільгових умовах з огляду на
наявність необхідного трудового стажу
на посадах які містяться у Списку №2
виробництв, цехів, професій та посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та у
пільгових розмірах.

13 серпня 2013 року відповідач листом
№4481/03-14 фактично відмовив у
призначенні пільгової пенсії з
посиланням на те, що не підтверджується
постійна зайнятість (повний робочий
день) у виробництвах, цехах, професіях і
посадах, робота в яких дає право
позивачу на пільгову пенсію, а саме в
технологічному процесі термічної
обробки виробів виробництва
Бориславського авторемонтного заводу
в період роботи позивача з 15 грудня 1980
року по 11 жовтня 1989 року. Цим же листом
відповідач підтвердив пільговий стаж
роботи позивача на посаді з 26 червня 1990
року по 7 вересня 1992 року -
зливником-розливником 3-го розряду
цеху №1 (цеху лакофарбованих
матеріалів), а з 7 вересня 1992 року по 12
лютого 1993 року - зливником-розливником
3-го розряду товарно-сировинної
дільниці Бориславського
виробничо-торгового підприємства
«Галлак».Пільговий стаж за Списком №1
становить 2 роки 7 місяців 16 днів.
Відповідно, оскільки не підтвердився
стаж за Списком №2 ( 7 років та 6 місяців)
відповідач відмовив позивачу у
призначенні пільгової пенсії за
Списком №2 зі зменшенням пенсійного
віку на 3 роки(а.с.19-20).

Не погодившись з такою відмовою
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації
прав людини, п.4 ч.1 Європейської
Соціальної хартії та ч.3 ст.46
Конституції України випливає, що кожна
особа похилого віку має право на
справедливу і задовільну винагороду,
соціальний захист, за роки важкої праці
та шкідливих робіт, - яка є основним
джерелом існування для них самих та
їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно ст.ст.1,2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон
№1788-ХІІ) громадяни України мають право
на державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що
особам, які на день введення в дію цього
Закону мають стаж на роботах із
шкідливими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством,

мають право на пенсію на пільгових
умовах, яка призначається відповідно
до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки - жінкам.

Відповідно до п.3 Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
№383 від 18.11.2005р. «Про затвердження
Порядку застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» (далі - Порядок
№383) при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Наказу №383 передбачено, що
для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ №637 від
12.08.1993р. (далі - Постанова №637), основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що
Законом №1788-ХІІ та Постановою №637
затверджено, що основним документом, що
підтверджує трудовий стаж для
призначення пенсії - є трудова книжка.
Якщо її немає, або в ній відсутні
свідчення, що визначають право на
пільгову пенсію, можуть бути
витребувані уточнюючі довідки
підприємств або організацій.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працював повний робочий день: з 15
грудня 1980 року по 11 жовтня 1989 року
працював відповідно до записів у
трудовій книжці мийником 2-го розряду
моторно-агрегатного цеху
Бориславського авторемонтного заводу
(перейменованого у ПАТ «Бориславський
авторемонтний завод») (а.с.15)

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачу позивачем по справі, крім
трудової книжки, було надано для
підтвердження спеціального трудового
стажу: довідку про підтвердження
наявного трудового стажу позивача, а
саме 08 років 09 місяців 26 днів, яка
уточнює особливий характер праці і
умови праці для призначення пільгової
пенсії по віку за відсутності трудової
книжки або відповідних записів у ній
(а.с.21), а також виписки про прийняття на
роботу, архівні довідки, накази по
підприємству, особову картку.

В свою чергу відповідно до Списку №2
«Виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах»,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956р. - робота
на зазначених вище посадах дає право
позивачу на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Так, зокрема посада мийника віднесена
до Списком №2, розділом XV
«Металообробка», підрозділом 4
«Термічна обробка», пунктом а)
«Робітники», користуються мийники
виробів на миючих машинах і вручну.

Посада мийника виробів на миючих
машинах і вручну в подальшому
відносилася також до Списку №2
затвердженого постановами КМУ №10
від 26 січня 1991 року, №162 від 11 березня 1994
року, №36 від 16 січня 2003 року.

Посилання відповідача на неможливість
врахування стажу роботи позивача у
виробництвах, цехах, професіях і
посадах, робота в яких дає право
останньому на пільгову пенсію,
оскільки «долученими документами та
перевіркою цих документів не
підтверджується постійна зайнятість»
в технологічному процесі термічної
обробки виробів виробництва
спростовується довідкою, виданою
позивачу ПАТ «Бориславський
авторемонтний завод» за №23 від 3 травня
2013 року про відповідні умови праці за
час виконання роботи позивачем на
мийці двигунів, мостів, блоків
автомобіля ЗІЛ-130 з використання
каустичної соди, що передбачено
Списком №2 розділом XV «Металообробка»,
код КП пар.205 Машиніст миючих машин,
підрозділом «Термічна обробка»,
пунктом а) «Робітники», користуються
мийники виробів на миючих машинах і
вручну (а.с21).

Судом встановлено, що на час звернення
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2 позивач
досяг 57 років, його загальний трудовий
стаж перевищував 25 років, пільговий
стаж за Списком становить 2 роки 7
місяців 16 днів, а Списком №2 становить 8
років 9 місяців 26 днів, що
підтверджується записами в трудовій
книжці та матеріалами справи.

Таким чином, відповідач дійшов
помилкового висновку щодо відсутності
у позивача права на зарахування до
пільгового стажу за Списком №2 періоду
роботи на посаді мийника 2-го розряду
моторно-агрегатного цеху
Бориславського авторемонтного заводу
(перейменованого у ПАТ «Бориславський
авторемонтний завод»), оскільки дані
записів зроблених в трудовій книжці
позивача є підставою для зарахування
періоду роботи на вказаній посаді в
трудовий стаж для призначення пенсії
за віком на пільгових умовах.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи відповідача спростовуються
встановленими судом обставинами,
наявними в матеріалах справи доказами.

Тому, на підставі повно та всебічно
встановлених обставин у справі, з
урахуванням вимог вищевказаних
нормативно-правових актів, апеляційний
суд приходить до переконання, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що записи у
трудовій книжці та наявні в матеріалах
справи докази, підтверджують стаж
роботи позивача на посаді мийника 2-го
розряду моторно-агрегатного цеху
Бориславського авторемонтного заводу
(перейменованого у ПАТ «Бориславський
авторемонтний завод»), що дає
останньому право на зарахування
періоду роботи на вказаному
підприємстві до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах зі
зменшенням пенсійного віку на 3 роки.

Керуючись ст.ст.10,11,12,71,159,160,161,162,163,167 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
відмову Управління Пенсійного фонду в
м. Бориславі Львівської області від 13
серпня 2013 року № 4481/03-14 (протокол №60) у
призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на
пільгових умовах (за Списком №2).

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Бориславі Львівської
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах, передбачену
Списком №2 та ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з дня звернення
за пенсією - 3 травня 2013 року.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Бориславський міський суд Львівської
області. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі, відповідно
до ст. 160 КАС України - з дня отримання
копії постанови.

Головуючий
Слиш А.Т.