Справа № П/805/40/14
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
справа №П/805/40/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Яковенко М.М., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу ОСОБА_2 об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 р. у справі № П/805/40/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 07.12.2013 № Ф-29239-17,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
07.12.2013 № Ф-29239-17.

В обґрунтування вимог зазначив, що він
є фізичною особою-підприємцем,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є пенсіонером за віком
та у відповідності до приписів ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» його
звільнено від сплати єдиного внеску.
Просив визнати протиправною та
скасувати вимогу ОСОБА_2 об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) від 07.12.2013 року № Ф-29239-17.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі № П/805/40/14 позовні вимоги
задоволено.

Скасовано вимогу ОСОБА_2 об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) від 07.12.2013 № Ф-29239-17 зі сплати
єдиного внеску в розмірі 8828,71 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач - ОСОБА_3
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом ОСОБА_2 міської ради
Донецької області 08.06.2006 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Він також зареєстрований в ОСОБА_2
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області як
платник страхових внесків.

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку серія НОМЕР_2 фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на
спрощеній системі оподаткування (а.с.
12).

Також позивач є пенсіонером за віком,
про що свідчить пенсійне посвідчення
від 22.02.2011 року (а.с. 7).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
ОСОБА_2 та Красноармійському районі
Донецьбкої області як платник єдиного
внеску.

07.12.2013 року відповідачем була прийнята
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-29239-17 на підставі ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (а.с. 8).

Зазначену вимогу позивач отримав
поштою 18.12.2013 року.

Визначення правових та організаційних
засад забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, встановлено
Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (надалі - Закон
№ 2464).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року платниками єдиного внеску є
у тому числі: фізичні особи-підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною
особою-підприємцем, якщо виконувані
роботи (надавані послуги) відповідають
видам діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
(далі - Закон № 1058) визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом та
поняття «пенсіонер» - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства); 3)
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Колегія суддів вважає, що аналіз норм
наведених законів дає підстави для
висновку, що «пенсіонер за віком» - це
та особа, яка перебуває на обліку у
відповідному територіальному
управлінні Пенсійного фонду України та
отримує пенсію за віком, незважаючи на
те, що її вік менший ніж визначений
частиною першою статті 26 Закону № 1058,
оскільки норми діючого пенсійного
законодавства при наявності певних,
визначених законом умов, передбачають
призначення пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону № 1058.

Статтею 4 ч.4 Закону № 2464 встановлено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу і
в ній не встановлено ніяких
затверджень, зокрема, що не можуть бути
звільнені від сплати єдиного внеску
особи, яким призначено пенсію за віком
на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач має право
застосовувати ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та бути
платником єдиного внеску виключно за
умови добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі № П/805/40/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі № П/805/40/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
рішення законної сили.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко