Справа № 813/9418/13-а
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2014 року
Справа № 813/9418/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий - суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Жовківського району
Львівської області про скасування
рішення Жовківської районної ради
Львівської області, третя особа відділ
освіти Жовківської районної державної
адміністрації.

Суть справи.

До Львівського окружного
адміністративного суду звернувся
прокурор Жовківського району
Львівської області з адміністративним
позовом до Жовківської районної ради
Львівської області, третя особа відділ
освіти Жовківської районної державної
адміністрації, про скасування рішення
№ 22 від 22.11.2012 року «Про внесення змін
до статутів комунальних
загальноосвітніх навчальних закладів
Жовківського району».

Позивач вважає, що відповідач не має
права погоджувати кандидатури
директорів шкіл, які згідно з
законодавством призначаються і
звільняються з посади районним органом
управління освітою. На думку позивача,
прийняте рішення про погодження
кандидатур керівників шкіл в районі з
Жовківською районною радою є
незаконним в силу ч. 3 с. 37 та ч. 2 ст. 26
Закону України «Про загальну середню
освіту» та суперечить процедурі
призначення таких осіб на посади
виписаній у статутах комунальних
загальноосвітніх навчальних закладів
Жовківського району.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Представник третьої особи у вирішенні
даної справи покладався на розсуд суду
та пояснив, що в принципі не заперечує
проти права органів місцевого
самоврядування погоджувати
кандидатури керівників шкіл, а у
відносинах між відділом освіти
Жовківської районної державної
адміністрації та Жовківською районною
радою на порядку денному стоїть
питання вироблення процедури та
формату такого погодження.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позову
повністю з підстав викладених у
письмовому запереченні /а.с.34-36/. Вважає,
що законодавство України, зокрема ст. 43
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та ст. 20
Закону України «Про освіту», надає
право погоджувати кандидатури
керівників комунальних
загальноосвітніх навчальних закладів
органам місцевого самоврядування, а
тому у задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, третьої особи, з'ясував
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги і заперечення та ті, які
мають інше значення для вирішення
справи, повно, всебічно та об'єктивно
дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

Жовківська районна рада Львівської
області на 20-ій черговій сесії VI
демократичного скликання прийняла
рішення № 2 від 22.11.2012 року «Про
внесення змін до статутів комунальних
загальноосвітніх навчальних закладів
Жовківського району» /а.с.6/.

Вважаючи таке рішення незаконним,
прийнятим з порушенням норм чинного
законодавства України фракція Партії
регіонів у Жовківській районній раді
звернулася до прокурора Жовківського
району та прокурора Львівської області
з проханням вжити заходів до
скасування цього рішення /а.с.7-8/.

Прокурором Жовківського району
винесено постанову № 119 від 11.12.2013 року
про проведення перевірки в порядку
нагляду за додержанням та
застосуванням законів, під час якої
з'ясовано, що Жовківською районною
радою прийнято рішення № 2 від 22.11.2012
року «Про внесення змін до статутів
комунальних загальноосвітніх
навчальних закладів Жовківського
району» /а.с.70-71/.

Вважаючи таке рішення незаконним
позивач звернувся до суду з позовною
заявою.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду тощо) та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

З врахуванням підстав позову та
заперечень спірні правовідносини
виникли з приводу прийнятого
Жовківською районною радою рішення про
погодження нею кандидатур керівників
комунальних загальноосвітніх
навчальних закладів, які призначаються
та звільняються з посади районним
органом управління освітою.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про освіту» від 23.05.1991
р. № 1060-ХІІ, Законом України «Про
загальну середню освіту» від 13.05.1999
року № 651-XIV, Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 р. № 280/97-ВР (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до Закону України «Про
освіту» (далі - Закон № 1060-ХІІ)
законодавство України про освіту
базується на Конституції України і
складається з цього Закону, інших актів
законодавства України (ст. 1).

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 20 Закону № 1060-ХІІ
навчальний заклад очолює його керівник
(завідуючий, директор, ректор,
президент тощо). Керівники навчальних
закладів, що є комунальною власністю,
призначаються органом виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері освіти, відповідними обласними,
міськими, районними органами
управління освітою за попереднім
погодженням з місцевими органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування.

Законом України «Про загальну середню
освіту» (далі - Закон № 651-XIV)
передбачено, що законодавство України
про загальну середню освіту базується
на Конституції України і складається з
Закону України "Про освіту", цього
Закону, інших нормативно-правових
актів та міжнародних договорів
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України (ст. 1).

Частиною 3 ст. 37 Закону № 651-XIV
встановлено, що Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в галузі загальної
середньої освіти в межах їх
компетенції здійснюють добір,
призначення на посаду та звільнення з
посади педагогічних працівників, у
тому числі керівних кадрів, державних і
комунальних загальноосвітніх
навчальних закладів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 651-XIV
призначення на посаду та звільнення з
посади керівника державного та
комунального загальноосвітнього
навчального закладу здійснює
відповідний орган управління освітою.

У преамбулі Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (далі - Закон
№ 280/97-ВР) визначено, що цей Закон
відповідно до Конституції України
визначає систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Відповідно до п. 20 ст. 37 Закону № 280/97-ВР
виключно на пленарних засіданнях
районної, обласної ради вирішуються в
установленому законом порядку питання
щодо управління об'єктами спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах, що
перебувають в управлінні районних і
обласних рад; призначення і звільнення
їх керівників.

Отже, якщо Законом України "Про
загальну середню освіту" прямо не
передбачено право органів місцевого
самоврядування погоджувати
кандидатури для призначення керівних
кадрів комунальних загальноосвітніх
навчальних закладів, то Законом
України "Про освіту" прямо йдеться про
попереднє погодження призначення
керівників навчальних закладів, що є
комунальною власністю з органами
місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На переконання суду, прокурор не довів
суперечності між цими двома законами у
галузі освіти, оскільки у жодному з них
не містяться взаємовиключні норми в
частині процедури призначення на
посади керівників навчальних закладів,
що є комунальною власністю.
Відсутність у Законі України "Про
загальну середню освіту" норми про
погодження призначення на посаду
керівників навчальних закладів не
забороняє здійснювати таке погодження
на виконання Закону України "Про
освіту". Навпаки, здійснюючи погодження
призначення керівників навчальних
закладів комунальної форми власності
органи місцевого самоврядування
виконують не лише норми Закону України
"Про загальну середню освіту" але й
норми Закону України "Про освіту", а
також беруть участь у вирішенні питань
щодо управління об'єктами спільної
власності територіальної громади
Жовківського району, що перебувають в
управлінні районної ради, як це
визначено п. 20 ст. 37 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, суд бере до уваги покликання
представника відповідача на те, що
погодження кандидатури директора
школи законодавством не передбачено
обов'язковою передумовою його
призначення районним органом
управління освітою, має факультативний
характер, і свідчить лише про певну
співпрацю та взяття на себе спільної
відповідальності в частині управління
комунальними загальноосвітніми
навчальними закладами і органами
державної влади і органами місцевого
самоврядування.

Таким чином, на переконання суду,
рішення Жовківської районної ради про
погодження призначення директорів
шкіл не суперечить Закону України "Про
загальну середню освіту" та прямо
реалізує положення законів України
"Про освіту" та "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог стосовно скасування
рішення Жовківської районної ради про
погодження Жовківською районною радою
призначення і звільнення з посади
директорів шкіл, а відтак у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Згідно з ч. 5 ст. 94 КАС України у разі
відмови у задоволенні позовних вимог
позивача, звільненого від сплати
судових витрат, а також залишення
адміністративного позову без розгляду
судові витрати, понесені відповідачем,
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сторін не
стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 17.50 год. 24.03.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.