Справа № К/9991/25374/11-С
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Київ К/9991/25374/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги ОП
"Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків" на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 29
вересня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року по справі за
позовом Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Шостка
Сумської області до ОП
"Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків" про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 29.09.2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 року,
адміністративний позов Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Шостка до
Орендного підприємства
Науково-дослідного і
конструкторсько-технологічного
інституту електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків в м. Шостка про стягнення
заборгованості задоволено.

Стягнуто з Орендного підприємства
Науково-дослідного і
конструкторсько-технологічного
інституту електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків в м. Шостка на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Шостка 1 614, 71
грн. недоїмки зі сплати страхових
внесків.

Вказуючи на допущені судами, на
думку відповідача, неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
просить їх скасувати та відмовити у
позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами Орендне
підприємство Науково-дослідний і
конструкторсько-технологічний
інститут електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків в м. Шостка зареєстроване
відповідно до ст.ст.6, 7, 10 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", є страхувальником та
взяте на облік як платник страхових
внесків в Відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Шостка (а.с.8).

Ухвалою Господарського суду
Сумської області від 01.02.2006 року по
справі №6/11-06 порушено провадження у
справі про визнання Орендного
підприємства Науково-дослідного і
конструкторсько-технологічного
інституту електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків в м. Шостка банкрутом
(а.с.25).

Згідно з копією розрахункової
відомості про нарахування і
перерахування страхових внесків
відповідача за 2005 рік сума страхових
внесків становила 5 754, 84 грн., сума
страхових внесків, строк сплати якої не
настав, 214,63 грн., заборгованість по
внескам, пов'язаним із несвоєчасною
сплатою заробітної плати - 1 453,62 грн.
(а.с.9).

Ухвалою Господарського суду
Сумської області від 25.06.2006 року по
справі 6/11-06 затверджено реєстр вимог
кредиторів, до якого, зокрема, включені
вимоги Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Шостка - грошові вимоги в сумі 5 946,90 грн.
(а.с.26-27).

Представником відповідача не
заперечувався той факт, що дана сума
включає суму недоїмки 5 754,84 грн. та 192,06
грн. пені.

Відповідачем було подано
розрахункову відомість про
нарахування і перерахування страхових
внесків за 1 квартал 2008 року, з якого
вбачається, що заборгованість із
заробітної плати відповідачем
погашена в повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що дані вимоги визнаються
поточними кредиторськими вимогами, та
такими, що підлягають стягненню в
судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками судів, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
обов'язок страхувальника своєчасно та
повністю нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до п.4.12 Інструкції про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
Постановою правління Фонду від 12.07.2007
року №36, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 01.08.2007 року №867/14134,
страхові внески сплачуються
страхувальниками - роботодавцями - у
день одержання коштів на оплату праці в
установах банків.

Таким чином, зобов'язання перед
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України по
сплаті внесків виникає лише в разі
виплати страхувальником заробітної
плати працівникам, строк сплати
страхових внесків співпадає з днем
виплати заробітної плати, а право
вимоги Фонду щодо сплати внесків
виникає лише у разі порушення
страхувальником цієї норми.

Згідно з п.5.1. вищезазначеної
Інструкції не внесені
страхувальниками у встановлений строк
страхові внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України вважаються
недоїмкою і стягуються у порядку,
передбаченому законодавством.

Пунктом 5.8 Інструкції передбачено,
що при стягненні недоїмки за платежами
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
строки давності не застосовуються.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Згідно з ч.2 ст.14 вищезазначеного
Закону вимоги конкурсних кредиторів,
що заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ст.1 цього Закону
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство, та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника.
До конкурсних кредиторів відносяться
також кредитори, вимоги яких до
боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство.

Поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів, що
позивач не є конкурсним кредитором,
оскільки заборгованість в сумі 1 614,71
грн. нарахована була в 2005 році, проте
строк сплати в той час не настав, лише у
1 кварталі 2008 року, після виплати
заробітної плати настав строк сплати
цієї суми боргу, тобто вже після 01.02.2006
року - дати порушення справи про
банкрутство.

Виходячи з цього, позивач є
поточним кредитором та ст. 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» до нього не
застосовується.

Крім того, відповідно до ч.4 п.13
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про банкрутство» №15 від 18.12.2009 року
поточними кредиторами вважають
кредиторів, термін виконання вимог
яких до боржника настав після
порушення справи про банкрутство.
Матеріали справи не містять доказів
того, що заборгованість відповідачем
сплачена в добровільному порядку.

З огляду на викладене, висновки
судів є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, зазначених висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОП
"Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут електроізоляційних
матеріалів та фольгованих
діелектриків", - залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року, - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников