Справа № 701/1383/13-а
Суддя: Калієвський І. Д.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №701/1383/13-а
13 березня 2014 року
Маньківський районний суд, Черкаської
в складі: головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маньківка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Крачківської сільської ради с.
Крачківка Маньківського району
Черкаської області, третя особа: відділ
Держземагенства у Маньківському
районі про оскарження дій суб'єкта
владних повноважень та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про оскарження дій
суб'єкта владних повноважень та
скасування рішення.

На підставу своїх вимог спирається на
те, що рішенням Крачківської сільської
ради с. Крачківка Маньківського району
Черкаської області №11-6/V від 5 березня
2007 року скасовано рішення Крачківської
сільської ради Маньківського району
Черкаської області №10-3/ІV від 10 вересня
2003 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1».
Підставою для прийняття даного рішення
послугувало те, що вироком
Маньківського районного суду
Черкаської області від 28.09.2006 року
(справа №1-93/06) колишнього голову
сільської ради с. Крачківка притягнуто
до кримінальної відповідальності.
Позивач вважає, що вказане рішення
підлягає скасуванню, так як не
відповідає вимогам чинного
законодавства і суттєво порушує його
законні права та інтереси, мотивуючи це
тим, що рішенням Крачківської
сільської ради с. Крачківка
Маньківського району Черкаської
області №10-3/1V від 10 вересня 2003 року
йому було передано безоплатно у
приватну власність земельну ділянку
розміром 1,2 га., земель запасу
комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства.
Вказане рішення було прийняте сесією
сільської ради у відповідності зі ст. 118
Земельного Кодексу України та ст. 34
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні». При цьому,
ніяких порушень при вирішенні питання
про передачу йому землі у приватну
власність не було допущено. По перше,
рішення про передачу позивачу землі у
приватну власність приймав не
сільський голова, а колегіально, на
сесій сільської ради. Депутати мали
змогу перевірити доповідь сільського
голови, якщо він таку робив. По друге,
ст. 121 ЗК України передбачає отримання
безоплатно у власність земельних
ділянок: для ведення фермерського
господарства - в розмірі земельної
частки (паю) визначеної для членів
сільськогосподарських підприємств;
для ведення особистого селянського
господарства та інш. При цьому, кожний
громадянин має право скористатись
наданим йому правом безоплатної
приватизації один раз по кожній
категорії. Це підтверджується
листом-роз'ясненням Маньківського
районного відділу земельних ресурсів
№ 939 від 02.10.2006 року. Згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №168055 в позивача у
власності перебуває земельна ділянка
площею 3,68 га., яку він отримав як член
сільськогосподарського підприємства
за свій земельний пай. Вказана земельна
ділянка має цільове призначення для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. 10
вересня 2003 року позивачеві було
передано у приватну власність земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства. Таким чином,
порушень ст. 121 ЗК України при передачі
позивачеві землі не було, що і змусило
позивача звернутись з відповідним
позовом до суду.

Представники позивача в судовому
засіданні змінили позовні вимоги та
просили суд визнати дії Крачківської
сільської ради в зв"язку з прийняттям
рішення №11-6/V від 5 березня 2007 року -
незаконними та скасувати дане рішення
та підтримали змінені позовні вимоги в
повному обсязі.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали, та заперечували
проти їх задоволення і просили
відмовити в задоволені позову.

Представник третьої особи:відділу
Держземагенства у Маньківському
районі в судовому засіданні не
заперечував проти задоволеня позовних
вимог.

Прокурор в судовому засіданні
заперчував проти задоволення позовних
вимог позивача.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини: як встановлено в
судовому засіданні дійсно рішенням
Крачківської сільської ради с.
Крачківка Маньківського району
Черкаської області №11-6/V від 5 березня
2007 року скасовано рішення Крачківської
сільської ради Маньківського району
Черкаської області №10-3/ІV від 10 вересня
2003 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1»,
згідно якого позивачу було передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку розміром 1,2 га земель
запасу комунальної власності для
ведення особистого селянського
господарства. Судом встановлено, що
підставою для прийняття даного рішення
є те, що вироком Маньківського
районного суду Черкаської області від
28.09.2006 року колишнього голову
сільської ради с. Крачківки
Маньківського району Черкаської
області ОСОБА_2, притягнуто до
кримінальної відповідальності за те,
що він неналежно виконуючи свої
службові обов'язки через несумлінне
ставлення до них, що виразилось в тому,
що він не з'ясувавши вимог чинного
Земельного кодексу України, щодо
порядку та підстав надання земельних
ділянок безоплатно у приватну
власність громадянам, порушуючи
положення ч. 2 ст. 118 та ч. 4 ст. 116 ЗК
України, при вирішенні питання про
передачу у приватну власність із
земель комунальної власності по вул.
Карла Маркса с. Крачківка
Маньківського району Черкаської
області земельної ділянки у розмірі 1,2
га., гр. ОСОБА_1, для ведення особистого
селянського господарства, який не
виготовив технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки і який на той час
реалізував своє право на безоплатне
одержання у власність земельної
ділянки в розмірі середньої земельної
частки, згідно протоколу зборів
акціонерів СВАТ „Іваньки" від 18.12.2001
року за № 2, для особистого селянського
господарства, виніс на сесію
Крачківської сільської ради питання
про передачу безоплатно у приватну
власність гр. ОСОБА_1, земельної ділянки
розміром 1,2 га., із земель запасу
комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства,
невірно зорієнтувавши депутатів
Крачківської сільської ради в своїй
доповіді що рішення буде законним, в
результаті чого 10.09.2003 року рішенням
Крачківської сільської ради за № 10-3/IV
ОСОБА_1, незаконно було передано у
приватну власність із земель запасу
комунальної власності по вул. Карла
Маркса с. Крачківка Маньківського
району Черкаської області земельна
ділянка у розмірі 1,2 га. Даний вирок
вступив в законну силу.

Проте суд не погоджується з даною
позицією відповідача, оскільки
відповідно до ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
закріплено, що виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин. Відповідно до рішення від
16.04.2009 № 7-рп/2009 Конституційний Суд
України зазначив, що в ст. 3 Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Відповідно до ст. 74 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.
Тобто, органи місцевого самоврядування
не можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення, що
безпосередньо стосується даного
випадку, оскільки судом встановлено, що
позивач заперечував на скасування
рішення від 10.09.2003 року, проте
відповідач цього до уваги не взяв.

Відповідно ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
закріплено питання щодо скасування
актів органів виконавчої влади, які не
відповідають Конституції чи законам
України, іншим актам законодавства,
рішенням ради, прийнятим у межах її
повноважень, вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради. Крім того в ст. 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» зазначено,
що акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку. За
органами місцевого врядування
закріплено право на зміну та
скасування власних рішень, оскільки
вони мають право самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну чи
скасування. Згідно ст. 3 Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність, що
знайшло своє відображення і у ст. 74
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», згідно з
якою органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними
особами.Тобто, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Ненормативні
правові акти місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання, що співпадає з правовою
позицією викладеною у постанові
Верховного Суду України від 04.06.2013
№21-64а13.

Відповідно до ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням викладеної правової
позиції Верховного Суду України та
ухвали Вищого Адміністративного Суду
України від 27.11.2013 року по даній справі,
судом першої інстанції з метою
вирішення спору по суті встановлено, що
ОСОБА_1 після прийняття відповідачем
рішення від 10.09.2003 № 10-3/ІУ «Про розгляд
заяви ОСОБА_1» вчинив дії, спрямовані на
його виконання, а саме: звертався до
Маньківського районного відділу
земельних ресурсів 25.09.2006 року з листом
щодо роз"ясненя про можливість
приватизації даної земельної ділянки,
згідно листа-відповіді від 02.10.2006 року
гр. ОСОБА_1 роз"яснено, що він має право
скористатися безоплатною передачею
земельної ділянки по даній категорії,
що свідчить про вчиненню дій позивачем,
які спрямовані на виконання рішення.
Також з акта обстеження спірної даної
земельної ділянки від 23.08.2006 року
вбачається факт, того що комісійно
засвідчено факт сплати позивачем
земельного податку за дану земельну
ділянку, що також свідчить про вчинення
позивачем дій спрямованих на виконання
даного рішення, на що не заперечували в
судовому засіданні і представники
відповідача. Проте позивач не зміг
повністю вчинити всі дії на виконання
даного рішення, що давали б підстави
вважати вичерпаним це рішення шляхом
його виконання, оскільки відповідачем
було скасовано рішення яке давало
право на безоплатну передачу земельної
ділянки у його власність, тобто повне
не виконання рішення вібулося не по
волі позивача, а з не залежних від нього
обставин, тому відповідач був не вправі
самостійно скасовувати дане рішення.
Відповідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб"єкта владних
повноважень обов"язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте
відповідач заперечуючи проти даного
адміністративного позову не надав суду
належних та допустимих доказів того, що
його дії були законними і
спростовували докази надані суду
позивачем. Враховуючи вищенаведене суд
вважає, що позов позивача підлягає до
задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3
Конституції України, ст. ст. 2, 17, 19, 69-71, 87,
94, 95, 99, 100, 122, 158, 161-163 КАС України, ст. 121
ЗК України, ст.ст. 26, 59, 74 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати дії Крачківської сільської
ради с. Крачківка Маньківського району
Черкаської області в зв"язку з
прийняттям рішення Крачківської
сільської ради №11-6/V від 5 березня 2007
року -незаконними.

Рішення Крачківської сільської ради
№11-6/V від 5 березня 2007 року "Про
скасування рішення сільської ради від
10.09.2003 №10-3/IV "Про розгляд заяви ОСОБА_1"-
скасувати.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання сторонами
копії цієї постанови.

Суддя
І.Д.К алієвський