Справа № 805/482/14
Суддя: Стойка В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа №805/482/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11:20

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Стойки В.В.

при секретарі судового засідання
Мангуш З.В.

за участю

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Калиновської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції в Донецькій області
про визнання протиправною та скасувати
постанову від 03.12.2013р. № 005419,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до Управління
Укртрансінспекції в Донецькій області
про визнання протиправною та скасувати
постанову від 03.12.2013р. № 005419.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що він
зареєстрований Виконавчим комітетом
Донецької міської ради як фізична
особа-підприємець 09.03.2000р. Відповідно
до Ліцензії серії НОМЕР_4 надає послуги
з перевезення пасажирів і небезпечних
вантажів автомобільним транспортом.
26.10.2013р. у м. Дніпропетровську ОСОБА_1
під час перевезення вантажу за
маршрутом Донецьк-Миргород на
належному йому автомобілі МАЗ
державний номер НОМЕР_2, був зупинений
співробітниками Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області для
проведення огляду транспортного
засобу та здійснення державного
контролю. В ході проведення державного
контролю співробітниками
Укртрансінспекції виявлені порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, а саме - відсутність на
транспортному засобі контрольного
приладу (тахографа) реєстрації режимів
праці та відпочинку водіїв та був
складений акт.

03 грудня заступником начальника
Управління Укратрансінспекції в
Донецькій області була винесена
постанова № 005419 про застосування до
ОСОБА_1 адміністративно-господарського
штрафу за допущення порушень,
передбачений ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» на суму 1 700,00
грн.

Позивач вважає спірну постанову
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.5 Закону України «Про
автомобільний транспорт» державне
регулювання та контроль у сфері
автомобільного транспорту
реалізується шляхом проведення
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування економічної, тарифної,
науково-технічної та соціальної
політики, ліцензування, стандартизації
та сертифікації на автомобільному
транспорті, задоволення потреб
автомобільного транспорту в
паливно-енергетичних і
матеріально-технічних ресурсах і
транспортних засоба.

Приписами ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» визначені
такі повноваження центральних органів
виконавчої влади, що забезпечують
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті, як
контроль за дотриманням умов
перевезень, визначених дозволом на
перевезення на міжобласних автобусних
маршрутах, контроль за здійсненням
міжнародних перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом у
пунктах видачі дозволів автомобільним
перевізникам України.

26 жовтня 2013 року відповідачем
проведена перевірка, якою встановлений
факт порушення ОСОБА_1 вимог абз.3 ч.1
ст.60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» при здійсненні вантажних
перевезень, про що складений
відповідний акт.

Статтею 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» закріплений
перелік документів, на підставі яких
виконуються вантажні перевезення, а
саме:

1.для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

2.для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

У разі перевезення небезпечних
вантажів крім документів, передбачених
частиною другою цієї статті,
обов'язковими документами також є:

1.для автомобільного перевізника -
ліцензія на надання відповідних
послуг;

2.для водія - ліцензійна картка,
свідоцтво про допущення транспортного
засобу до перевезення певних
небезпечних вантажів, свідоцтво про
підготовку водіїв транспортних
засобів, що перевозять небезпечні
вантажі, письмові інструкції на
випадок аварії або надзвичайної
ситуації.

Як зазначив позивач, вищезазначені
документи були присутні у
автомобільного перевізника, водія і
були пред'явлені особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху як
безпосередньо 26.10.2013р. у м.
Дніпропетровську співробітникам
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області, так і 03.12.2013р. підчас розгляду
справи співробітниками Управління.

Також позивач зазначив, що
співробітники Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області, у порушення
положень п.20 Порядку здійснення
Державного контролю на автомобільному
транспорті, не передали йому другий
примірник акту, чим порушили його право
на ознайомлення з викладеними в ньому
зауваженнями та подальшого його
оскарження.

Постанова про застосування
адміністративно-господарьского штрафу
№ 005419 від 03.12.2013р. була направлена
позивачу простим листом та отримана
25.12.2013р., в порушення вимог п.26 Порядку
здійснення Державного контролю на
автомобільному транспорті, що також
свідчить про її незаконний характер.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову у повному обсязі,
пояснюючи свою позицію наступним.

Відповідно до п.14 Порядку здійснення
Державного контролю на автомобільному
транспорті рейдова перевірка
транспортних засобів проводиться в
будь-який час на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах руху,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів,місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з п.25 Порядку здійснення
Державного контролю на автомобільному
транспорті справа про порушення
розглядається в органі державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення.

На адресу Управління
Укртрансінспекції у Донецькій області
був надісланий акт проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт № 030182 від 26.10.2013р., складений
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області для розгляду за належністю та
подальшого прийняття рішення за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання.

Згідно з цим актом під час проведення
рейдової перевірки транспортного
засобу марки MAN 35334, номерний знак
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, було
виявлено порушення законодавства про
автомобільний транспорт, а саме водій
транспортного засобу здійснював
надання послуг з внутрішніх перевезень
вантажів без оформлення протоколу про
перевірку та адаптацію тахографу до
транспортного засобу, наявність якого
передбачена Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
24.06.2010р. № 385 «Про затвердження
Інструкції з використання контрольних
пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті», тобто без
оформлення «інших документів
передбачених законодавством»
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

03 грудня 2013 року Управлінням
Укртрансінспекції в Донецькій області
була прийнята спірна постанова про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
у сумі 1700 грн. за № 005419.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт», Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006р. № 1567
обласні управління Укртрансінспекції
України здійснюють державний контроль
на автомобільному транспорті
загального користування шляхом
проведення планових, позапланових та
рейдових перевірок відповідно до
покладених на них завдань.

Згідно з п.14 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті рейдова перевірка
транспортних засобів проводиться в
будь-який час на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах руху,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

26.10.2013р. інспекторами Управління
Укратрансінспекції у
Дніпропетровській області на підставі
проведеної рейдової перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт транспортного
засобу марки MAN 35334, номерний знак
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, був
складений акт № 030182.

Згідно вищевказаного акту було
виявлене порушення водієм
законодавства про автомобільний
транспорт, а саме здійснення надання
послуг з внутрішніх перевезень
вантажів без оформлення протоколу про
перевірку та адаптацію тахографу до
транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Інструкції
з використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті визначений порядок
установлення, технічного
обслуговування та використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільних транспортних засобах
(крім таксі), які використовуються для
надання послуг з перевезення пасажирів
та вантажів. Ця Інструкція поширюється
на суб'єктів господарювання, які
провадять діяльність у сфері надання
послуг з перевезення пасажирів та/або
вантажів автомобільними транспортними
засобами (крім таксі).

Згідно з ч.2 ст.49 Закону України «Про
автомобільний транспорт» водій
транспортного засобу зобов'язаний:
мати при собі та передавати для
перевірки уповноваженим на те
посадовим особам документи,
передбачені законодавством, для
здійснення зазначених перевезень;
перевіряти надійність пломбування,
закріплення, накриття та ув'язування
вантажу для його безпечного
перевезення; забезпечити збереження
вантажу, прийнятого до перевезення, та
своєчасно його доставити
вантажовласнику (уповноваженій ним
особі); дотримуватися визначеного
режиму праці та відпочинку.

Так, згідно з п.6.1 розділу VI Положення
про робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
07.06.2010р. № 340 (у редакції наказу
Міністерства інфраструктури України
від 29.12.2011р. № 659) починаючи з 01.06.2013 року
вантажні автомобілі з повною масою
понад 12 тонн повинні бути обладнані
діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті контрольний пристрій
(тахограф) - обладнання, яке є засобом
вимірювальної техніки, призначене для
встановлення на транспортних засобах
для показу та реєстрації в
автоматичному чи напівавтоматичному
режимі інформації про рух таких
транспортних засобів та про певні
періоди роботи їхніх водіїв.

Тобто, вищевказані норми передбачають
використання тахографів на
автомобільних транспортних засобах
для надання послуг з перевезення
пасажирів та вантажів для внутрішніх
перевезень.

Щодо не вручення позивачу акту
проведення перевірки від 26.10.2013р., суд
встановив наступне. Відповідно до
пунктів 20, 21 Прядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, акт проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт складається у
двох примірниках, один з яких
передається відповідному суб'єкту
господарювання лише під час проведення
планової та позапланової перевірки.

Під час проведення рейдової перевірки
суб'єкта господарювання (тобто
перевірки на дорозі) акт проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт складається в одному
примірнику та посадові особи органу
державного контролю на автомобільному
транспорті лише ознайомлюють водія з
актом проведення перевірки. Водій має
право підписати акт або відмовитися
від його підписання.

Судом встановлено, що з актом
проведення перевірки додержання вимог
законодавства від 26.10.2013р. був
ознайомлений водій транспортного
засобу ОСОБА_3, про що свідчить його
підпис у самому акті.

Як вбачається з матеріалів справи, на
адресу ОСОБА_1 надсилалась постанова
від 03.12.2013р. про застосування
адміністративно-господарського штрафу
у сумі 1 700 грн., яка була отримана 11.12.13р.
представником ОСОБА_1 за довіреністю.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на зазначене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції в Донецькій області
про визнання протиправною та скасувати
постанову від 03.12.2013р. № 005419 не
підлягають задоволенню.

Також частиною 2 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" встановлено, що за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Таким чином, повна сума судового збору
за подання даного адміністративного
позову становить 1 720,50 гривень.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Відповідно до платіжних доручень №364
від 09.01.2014 року та №373 від 20.01.2014 року
позивачем сплачено під час подання
даного позову судовий збір у розмірі
34,41 гривень та 135,59 гривень відповідно.

Таким чином, враховуючи відмову в
задоволенні позову, з урахування
положень статті 4 Закону України «Про
судовий збір», з позивача підлягає
стягненню на користь Державного
бюджету України судовий збір у сумі 1
550,50 гривень (170 гривень сплачено
позивачем при поданні позову).

Керуючись статтями 1, 9, 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», статтями 8, 9, 10,
11, 159, 160, 161, 162, 163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції в Донецькій області
про визнання протиправною та
скасування постанови № 005419 від 03.12.2013р.
- відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь Державного бюджету України
суми судового збору у розмірі 1 550,50 грн.

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 25 лютого 2014 року у
присутності позивача та представника
відповідача.

Повний текст постанови виготовлений 28
лютого 2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції. Якщо постанову
було проголошено у відсутності особи,
яка бере участь у справі, то строк
подання заяви про апеляційне
оскарження обчислюється з дня
отримання нею копії постанови.

Суддя
Стойка В. В.