Справа № 820/11202/13-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р.Справа № 820/11202/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

представника позивача Шитель С.А.

представника відповідача Полежака О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014р.
по справі № 820/11202/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтердісп-ЛКБ"

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтердісп - ЛКБ"
(надалі по тексту позивач) звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
(надалі по тексту відповідач), в якому
просив суд:

- скасувати податкові повідомлення -
рішення № 000842202 від 08.11.2013 року та №
000852202 від 08.11.2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014 року
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтердісп - ЛКБ" до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № 000842202 від 08.11.2013
року та № 000852202 від 08.11.2013 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014 року
та прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтердісп - ЛКБ" () пройшло державну
реєстрацію та зареєстроване
виконавчим комітетом Харківської
міської ради 10.02.2007 року. Перебуває на
податковому обліку в ДПІ у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області. Зареєстроване
платником ПДВ згідно свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 100024989 від 27.02.2007 року.

У період з 09.09.2013 року по 18.10.2013 року
фахівцями ДПІ у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області була
проведена планова виїзна
документальна перевірка ТОВ
"Інтердісп - ЛКБ" (код 34860140) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2012 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства з період з 01.07.2012 року по
31.12.2012 року.

За результатом перевірки складено Акт
"Про результати планової виїзної
перевірки ТОВ "Інтердісп - ЛКБ" (код
34860140) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2012 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства з період з 01.07.2012
року по 31.12.2012 року" №696/20-34-22-01-05/34860140 від
25.10.2013 року (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акту перевірки, ТОВ
"Інтердісп - ЛКБ" порушено:

- пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року,
завищено витрати підприємства у сумі
897526 грн., у т.ч. за 3 квартал 2012 року у
сумі 697036 грн., за 4 квартал 2012 року у сумі
200490 грн., внаслідок чого встановлено
заниження податку на прибуток всього у
сумі 188481 грн., в т.ч. у 3 кварталі 2012 року
у сумі 146378 грн., у 4 кварталі 2012 року у
сумі 42103 грн.

- п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу
України №2755-УІ від 02.12.2010 року, занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 343505,00 грн., у т.ч. за липень 2012 року у
сумі 55003,00 грн., серпень 2012 року - 41513,00
грн., вересень 2012 року - 42891 грн.,
листопад 2012 року - 40098,00 грн., грудень 2012
року - 164000,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки
ДПІ у Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області було винесено
податкові повідомлення-рішення: №000842202
від 08.11.2013 року, яким ТОВ "Інтердісп -
ЛКБ" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств у розмірі 235601,30 грн., в тому
числі за основним платежем 188481,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
47120,30 грн. та №000852202 від 08.11.2013 року, яким
ТОВ "Інтердісп - ЛКБ" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 224381,30 грн., в
тому числі за основним платежем 179505,00
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 44876,30 грн. Оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті ДПІ у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області за
результатами аналізу правовідносин
позивача з ТОВ "Квінта Логістик" за
перевіряємий період.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкові повідомлення-рішення № 000842202
від 08.11.2013 року та № 000852202 від 08.11.2013
року, прийняті ДПІ у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області за
результатами аналізу правовідносин
позивача з ТОВ "Квінта Логістик",
ґрунтуються на висновках податкового
органу про те, що позивачем до складу
витрат віднесено витрати, не пов»язані
з господарською діяльністю
підприємства позивача та до складу
податкового кредиту віднесено суми ПДВ
за накладними, оформленими за
операціями, що не пов»язані з
господарською діяльністю підприємства
позивача, що є порушенням вимог
чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі по
тексту - Кодекс), податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового
кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

-придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст.
198 Податкового кодексу України.

Отже, підставою для нарахування
податкового кредиту є податкова
накладна, видана платником податку на
підставі господарських операцій,
пов»язаних з господарською діяльністю
контрагента такого платника податку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
наявність податкових накладних дійсно
є обов'язковою обставиною для
визначення правильності формування
податкового кредиту, але не вичерпною,
оскільки визначальною умовою для
віднесення сум ПДВ на підставі
податкових накладних до податкового
кредиту є реальність господарських
операцій, яка підтверджується
первинними документами, оформленими
належним чином.

Згідно довідки з ЄДРПОУ видами
діяльності позивача за КВЕД-2010 є,
зокрема, 46.75 «Оптова торгівля хімічними
продуктами».

Між ТОВ "Інтердісп-ЛКБ" (у якості
Замовника) та ТОВ "Квінта Логістик" (у
якості Експедитора) було укладено
Договір №143 від 28.04.2011 про надання
транспортно-експедиційних та
митно-брокерських послуг (а.с. 33-37).

Згідно умов зазначеного договору
Експедитор зобов'язується надавати від
свого імені, за рахунок і за дорученням
Замовника наступний комплекс
транспортно-експедиційних та
митно-брокерських послуг по
обслуговуванню вантажів Замовника -
мінеральної сировини:

- забезпечувати оптимальне транспортне
обслуговування, а також організовувати
перевезення вантажів різними видами
транспорту на території України;

- залучати інші транспортні засоби та
забезпечувати їх подачу в порти, на
залізничні станції, склади, термінали
або інші об'єкти сучасної відправки
вантажів;

- виконувати роботи, пов'язані з
прийманням, накопиченням,
подрібненням, доопрацюванням,
сортуванням, складуванням, зберіганням
та перевезенням вантажів;

- вести облік надходжень і
відвантаження вантажів з порту,
залізничних станцій, складів,
терміналів або інших об'єктів;

- організовувати охорону вантажів під
час їх перевезення, перевалки і
зберігання, виконувати оформлення
товарно-транспортної документації та
її розсилання за призначенням;

- видавати в установленому
законодавством порядку учасникам
транспортно-експедиційної діяльності
заявки на відправку вантажу та наряди
на відвантаження;

- забезпечувати виконання комплексу
мір по відправленню вантажу, які
надійшли в некондиційному стані, з
браком, в пошкодженій упаковці;

- забезпечувати підготовку і додаткове
обладнання транспортних засобів і
вантажів у відповідності з вимогами
нормативно-правових актів діяльності
відповідного виду транспорту;

- забезпечувати розрахунки з портом,
транспортними організаціями за
перевезення, перевалку, зберігання
вантажів;

- надавати підготовлений транспорт, що
має додаткове обладнання згідно вимог,
передбачених законодавством;

- організовувати брокерські послуги по
митному оформленню вантажу Замовника,
що надходять через порт Очаків.

Умови надання конкретних послуг та їх
вартість узгоджуються сторонами в
окремих додатках до даного договору.
Експедитор з метою виконання
зобов'язань за даним договором має
право залучати третіх осіб, при цьому
Експедитор несе повну
відповідальність за дії
(бездіяльність) осіб, залучених ним до
виконання робіт по даному договору.
Термін дії договору до 31.01.2013 року.

Виконання умов згаданого договору
підтверджується Актами надання послуг:
№112 від 20.07.2012 року з надання комплексу
послуг з обробки судна "LАDУ АY", № 127 від
15.08.2012 року з надання комплексу послуг з
обробки судна "SНТ HUSЕYIN АКІL", № 147 від
11.09.2012 року з надання комплексу послуг з
обробки судна "SUКRIYЕ", № 169 від 21.11.2012
року з надання комплексу послуг з
обробки судна "ВАТUR" (а.с. 43-46).

Також в підтвердження надання ТОВ
"Квінта Логістік" послуг з обробки
судна "LАDУ АY", "SНТ HUSЕYIN АКІL", "SUКRIYЕ",
"ВАТUR" позивачем до суду було надано
копії: докладного звіту про надані
транспортно-експедиційні послуги;
вантажної митної декларації;
комерційного інвойсу; рахунку (чеку) на
завантаження; плану розміщення вантажу
на судні; генерального акту
розвантаження; акту обстеження; акту
вибіркового зважування; наряду на
вивантаження імпортного вантажу; схеми
розміщення вантажу на складі при
переміщенні з судна; графіка роботи при
вивантаженні та переміщенні до складу
вантажу; схеми розміщення вантажу на
вантажній площадці ТОВ "Порт Очаків";
вантажної декларації з відмітками
митних та дозвільних органів;
відомості про облік та розрахунок тари
і пакувальних матеріалів, у яких
надходять товари, що підлягають
митному оформленню в режимі імпорту;
висновку Державного гемологічного
центру України.

По зазначеному договору ТОВ "Квінта
Логістик" видало ТОВ "Інтердісп - ЛКБ"
податкові накладні №9 від 02.07.2012 року на
загальну суму 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16
666,67 грн., №19 від 20.07.2012 року на загальну
суму 230 018,54 грн., в т.ч. ПДВ 38 336,42 грн.,
№12 від 16.08.2012 року на загальну суму 249
079,20 грн., в т.ч. ПДВ 41 513,20 грн., №13 від
07.09.2012 року на загальну суму 257 345,33 грн.,
в т.ч. ПДВ 42 890,89 грн., №5 від 21.11.2012 року
на загальну суму 240 587,96 грн., в т.ч. ПДВ 40
097,99 грн. (а.с.38-42).

ТОВ "Інтердісп - ЛКБ" прийняло виконані
послуги від ТОВ "Квінта Логістик", про
що свідчать підписи та печатки сторін в
актах надання послуг.

Сплата за отримані послуги здійснена
шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок ТОВ "Квінта Логістик" грошових
коштів, що підтверджується виписками з
банку (а.с. 156-167).

Отже, суд вважає, що позивачем надано
належним чином оформлені документи,
які підтверджують факт реального
виконання договору про надання
транспортно-експедиційних та
митно-брокерських послуг, укладеного з
ТОВ "Квінта Логістик".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивачем правомірно
віднесено суми ПДВ до податкового
кредиту за липень, серпень, вересень,
листопад 2012 року по податковим
накладним, виданим ТОВ "Квінта
Логістик".

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

До витрат операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу
України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Приписами п. 138.8 ст. 138 Податкового
кодексу України, передбачено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

При цьому, відповідно до п.п.138.8.1 п.138.8
ст. 138 Податкового кодексу України, до
складу прямих матеріальних витрат
включається вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку;

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу
України визначено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999
року підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи,
реальність здійснення спірних
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Квінта Логістик» за спірним
договором підтверджено документально,
а тому витрати понесені позивачем в
рахунок оплати отриманих послуг
правомірно віднесені останнім до
витрат спірного періоду.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідачем
безпідставно було донараховано
позивачу податкове зобов"язання з
податку на додану вартість та податку
на прибуток.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014р. по
справі № 820/11202/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко
Я.М.Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М.
Подобайло З.Г. Повний текст ухвали
виготовлений 11.03.2014 р.