Справа № 815/8305/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/8305/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Жука С.І.судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 19 грудня 2013 року по
адміністративній справі за позовом
Відділу освіти Ананьївської районної
державної адміністрації до Управління
Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області,
за участю третьої особи Любашівської
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Одеській області про
визнання рішення незаконним та
зобов'язання перерахувати кошти,

встановила:

Позивач звернувся до суду із позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області,
третя особа - Любашівська міжрайонна
державна фінансова інспекція в
Одеській області, в якому просив
стягнути з відповідача кошти в сумі 2
634,58 грн., які позивачем були
перераховані як внески на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за висновками проведеної
перевірки фінансова інспекція дійшла
висновку, що відділом освіти за період
з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року
були безпідставно нараховані та
виплачені внески на обов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 2
634,58 грн. на суми нарахованої і
виплаченої компенсації за
недоотримані відпустки працівниками
відділу освіти. При цьому фінансова
інспекція посилалася на п. 2 Порядку
видів оплати праці та інших виплат, на
які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18.05.1998
року № 697. На думку позивача своїм
листом від 06 червня 2013 року № 710-27/732
«Про усунення порушень, виявлених
ревізією» фінансова інспекція
безпідставно вимагає провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових фондів та повернути
зайво сплачені кошти в зазначеній сумі
або зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував та зазначив, що грошова
компенсація за невикористану
відпустку є об'єктом для нарахування та
утримання страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов Відділу освіти
Ананьївської районної державної
адміністрації було залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі Державної
фінансової інспекції в Одеській
області, з посиланням на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання щодо скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нової про задоволення позову в повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що в
травні 2013 року Любашівською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією в Одеській області було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності у
відділі освіти Ананьївської районної
державної адміністрації Одеської
області за період з 01 травня 2010 року по
31 січня 2013 року, про що було складено
акт від 25 травня 2013 року № 710-16/23.

За змістом зазначеного акта щодо
правильності нарахування та сплати
внесків до державних цільових фондів
було встановлено, що відділом освіти за
період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2010
року нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування на суму
нарахованої та виплаченої компенсації
за невикористану відпустку
працівникам відділу освіти.

Разом з тим, відповідно до п. 2 Переліку
видів оплати праці та інших виплат, на
які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, затвердженого постановою КМУ
від 18.05.1998 року № 697, на зазначені
виплати збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування не нараховується.
Зазначену постанову № 697 було прийнято
відповідно до ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якою визначено
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, та ст. 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», якою
визначено об'єкти оподаткування. Тому
Любашівською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією в Одеській
області було зроблено висновок про те,
що відділом освіти були безпідставно
нараховані та сплачені внески на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на загальну суму 2 634,58
гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
1-ї інстанції виходив з того, що за
правилами встановленими п. 1 ст.2 Закону
України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.п «г» ч.1, ч.2 ст.5 Декрету
КМУ від 26 грудня 1992 року №13-92,
компенсації за невикористану
відпустку враховуються при визначенні
бази нарахування страхових внесків,
податків та зборів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду 1-ї інстанції виходячи з
наступного.

З 29.07.1997 року набрав чинності Закон
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», стаття
2 якого в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
визначала, що об'єктом оподаткування
для відповідача є фактичні витрати на
оплату праці працівників, які
включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці» (крім сум
виплат, що не враховуються при
визначенні бази нарахування страхових
внесків відповідно до пункту 2 статті 5
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»),
а також винагороди, що виплачуються
громадянам за виконання робіт (послуг)
за угодами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Декрету Кабінету
України від 26.12.1992 р. № 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян»
(чинний на час виникнення спірних
правовідносин) суми виплат, що не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу громадян
відповідно до підпунктів "а" - "о", "с" - "х",
"ч" та "ш" пункту 1 статті 5, не
враховуються при визначенні бази
нарахування страхових внесків,
податків і зборів, які нараховуються на
фонд оплати праці відповідно до
законів України.

Згідно з підпунктом "г" ч. 1 ст. 5
зазначеного Декрету до сукупного
оподатковуваного доходу, одержаного
громадянами в період, за який
здійснюється оподаткування, не
включаються компенсаційні виплати в
грошовій i натуральній формі у межах
норм, передбачених чинним
законодавством, за винятком
компенсації за невикористану
відпустку при звільненні.

Вищезазначеною постановою КМУ від
18.05.1998 року № 697 затверджений Перелік
видів оплати праці та інших виплат, на
які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду 1-ї інстанції відносно
того, що при вирішенні даного спору
треба керуватись приписами Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Декрету КМУ від 26.12.1992 р. № 13-92,
враховуючи, що вони мають вищу юридичну
силу над підзаконним
нормативно-правовим актом - постановою
КМУ № 697.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційних скарг
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року по адміністративній справі за
позовом Відділу освіти Ананьївської
районної державної адміністрації до
Управління Пенсійного фонду України в
Ананьївському районі Одеської області,
за участю третьої особи Любашівської
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Одеській області про
визнання рішення незаконним та
зобов'язання перерахувати кошти - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/С.І.
ЖукСуддя:/підпис/Н.В. Вербицька