Справа № 806/8485/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"20" березня 2014 р.
Справа № 806/8485/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Бердичівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"23" січня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бердичівський
хлібозавод" до Бердичівської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,- ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бердичівський
хлібозавод" звернулось до суду з
вказаним позовом та просило скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 05.12.2013 року, яким
позивачу донараховано податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 699 734 грн. грн.
у т.ч.466 489 грн. - за основним платежем та
233 245 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що податкове
повідомлення-рішення винесено з
порушенням норм діючого законодавства,
оскільки податковий кредит по
фінансово-господарських
взаємовідносинах з ТОВ "Ферко", за
період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року,
сформовано правомірно.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі Бердичівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову - про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, податковий орган посилається
на те, що висновки суду не узгоджуються
з обставинами, встановленими під час
перевірки

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Так, з матеріалів справи убачається, що
за результатами позапланової виїзної
документальної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бердичівський хлібозавод" з питань
достовірності визначення податкового
кредиту по фінансово-господарських
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ферко", за
період з 01 листопада 2012 року по 30
листопада 2012 року, Бердичівської ОДПІ
було складено акт № 702/2200/33394612 від 17
жовтня 2013 року у якому зафіксовано
порушення п. 198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, що полягало в занижені
суми податкового зобов'язання з ПДВ за
листопад 2012 року ( а.с. 12 -21 ).

На підставі акту перевірки
Бердичівською ОДПІ було прийнято
податкове повідомлення-рішення від 01
листопада 2013 року № , яким
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 477660,00 грн. основний
платіж та 238830,00 грн. штрафна (фінансова)
санкція( а.с. 30).

05 листопада 2013 року вказане податкове
повідомлення-рішення № 702/2200/33394612 було
оскаржене ТОВ "Бердичівський
хлібозавод" до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, що
підтверджується копією скарги від
05.11.2013р. за вих.№ 2237.

За результатом розгляду скарги, 03
грудня 2013 року ТОВ "Бердичівський
хлібозавод" отримано відповідь від
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
Бердичівської ОДПІ від 01.11.2013р. №
про визначення грошового зобов'язання
з ПДВ в частині 16756 грн. (основний платіж
11171 грн., штрафна (фінансова) санкція 5585
грн.) в іншій частині 699734 грн. (основний
платіж 466489 грн., штрафна (фінансова)
санкція 233245 грн.) залишено без змін.

05.12.2013року Бердичівською ОДПІ з
урахуванням рішення про результати
розгляду скарги ТОВ "Бердичівський
хлібозавод", винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від №
.

Надаючи правову оцінку даному
податковому повідомленню-рішенню, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бердичівський
хлібозавод" сформувало податковий
кредит по фінансово-господарських
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ферко" у
відповідності до вимог п. 198.3, п.198.6 ст.
198 Податкового кодексу України, а тому,
висновки податкового органу щодо
заниження суму податкового
зобов'язання з ПДВ, що підлягає сплаті в
бюджет, за листопад 2012 року в сумі 477 660,00
грн., є безпідставними.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаними висновками,
виходячи з наступного.

Згідно п.198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6. ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Як встановлено судом першої інстанції,
12 жовтня 2012 року між ТОВ "Бердичівський
хлібозавод" та ТОВ "Ферко" було укладено
договір поставки № 12101, відповідно до
якого ТОВ "Ферко" (постачальник)
зобов'язується передати у власність
ТОВ "Бердичівський хлібозавод"
(покупець), а покупець прийняти та
оплатити товар на умовах цього
договору. Згідно з умовами даного
договору, кількість, асортимент, ціна
товару, терміни передачі й оплати
товару, місце постачання товару
визначаються додатками до даного
договору, які є невід'ємними частинами
договору поставки.

Також, 12 жовтня 2012 року було укладено
Додаток №1 до Договору поставки
відповідно до якого Продавець продає, а
покупець купує Товар: соєві боби (для
технічних потреб) українського
походження врожаю 2012 року в кількості
900 тон, в термін не пізніше 20 листопада
2012 року. Оплата протягом 180 днів з
моменту поставки.

Зі змісту первинних документів, які
були досліджені під час розгляду
справи вбачається, що 31.10.2012 р. товар -
соєві боби в кількості 570 тон згідно
видаткових накладних №1673 від 31.10.2012р.
(а.с.43), №1674 від 31.10.2012р. (а.с.46) та актів
прийому-передачі №2 від 31.10.2012р. (а.с.42)
та №3 від 31.10.2012р. (а.с.45) були отримані
Анучіним К.І. - директором ТОВ
"Бердичівський хлібозавод" від ТОВ
"Ферко". Товар був отриманий в м. Херсон
(Херсонський морський торгівельний
порт) і цього ж дня на складі отримання
був переданий комісіонеру згідно
Договору комісії № К10121 від 12.10.2012р.
(а.с.69) та додатку до нього №1 від
12.10.2012р. (а.с.71) для подальшої реалізації.

Факт особистого отримання товару від
ТОВ "Ферко" та подальша передача його
комісіонеру - ТОВ "Вторметекспорт"
директором ТОВ "Бердичівський
хлібозавод" Анучіним К.І.
підтверджується копією наказу про
відрядження від 29.10.2012р. №317/в (а.с.49),
копією дорожнього листа легкового
автомобіля за період з 31.10.2012р. по
01.11.2012р. № 000607 (а.с.50), копією посвідчення
про відрядження від 29.10.2012р. (а.с.51),
копією звіту про використання коштів,
виданих на відрядження від 02.11.2012р. №
Ж-00738 (а.с.52).

За отриманий товар ТОВ "Бердичівський
хлібозавод" перерахував грошові кошти
на поточний рахунок ТОВ "Ферко", що
підтверджується платіжними
дорученнями, які містяться в
матеріалах справи ( а.с.53-68).

В подальшому товар був реалізований
комісіонером - ТОВ "Вторметекспорт"
відповідно до умов укладеного Договору
комісії № К10121 від 12.10.2012р., що
підтверджується митною декларацією №
508040000/2012/004535 від 12.12.2012р.(а.с.92-93),
оформленою згідно чинного
законодавства, завіреною печатками
органів митної служби України, звітом
комісіонера про виконану роботу від
12.12.2012р. до Додатку №1 від 12.10.2012р., до
Договору комісії № К10121 від 12.10.2012р.,
актом надання послуг №1819 від 12.12.2012р. та
іншими документами.

В результаті здійснення даної
господарської операції ТОВ
"Бердичівський хлібозавод" був
отриманий фінансовий прибуток у
розмірі 15 906,86 грн., що підтверджується
розрахунком фінансового результату
від здійснення господарської операції
з ТОВ "Ферко" (а.с.130).

Отже, реальність проведення
господарських операцій позивача з його
контрагентом досліджена судом першої
інстанції в повному обсязі шляхом
огляду первинних документів, що
містять відомості про обставини, які є
предметом доказування у цій справі, та
пов'язані з рухом активів, виконанням
зобов'язань, останні відповідають
змісту, відображеному в укладеному
платником податку договорі, та
підтверджують обґрунтованість
визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Первинні документи відповідають
вимогам статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та підпункту 2.4
пункту 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 року за
№168/704.

Зазначені обставини не спростовані
податковим органом як під час розгляду
справи в суді першої інстанції так і
при апеляційному розгляді справи. Так
само, не надано доказів того, що наявні
у справі первинні документи не
відповідають ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

У зв»язку з викладеним, висновки
податкового органу про «дефектність»
первинних документів є безпідставними
та спростовані вищезазначеними
обставинами.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відхилив посилання Бердичівської ОДПІ
на те, що про безтоварність
господарської операції свідчать
протиріччя зазначені в договорі
поставки щодо місцезнаходження
постачальника, оскільки в документах,
наданих для перевірки (договір
поставки від 12.10.12р №12101) зазначена
фактична адреса ТОВ "Ферко": м. Одеса,
вул. Атамана Головатого, 67/69, а згідно
даних інформаційних баз Міндоходів і
зборів фактична адреса ТОВ "Ферко": м.
Київ, вул. П.Орлика, буд.622.

Так, вимоги до первинного документу
встановлені п.2 ст. 9 Закон №996-XIV:
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складно
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як убачається з матеріалів справи,
документи, які були надані для
перевірки, складені за результатами
фактично проведених операцій та з
дотриманням усіх вимог ст.9 Закону
№996-XIV, мають всі необхідні обов'язкові
реквізити, а відповідно є первинними
документами в тлумаченні ст. 9 Закону
України №996-XIV і підтверджують факт
здійснення операцій по придбанню
товару.

Також, суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги і
твердження відповідача, що операції із
придбання та реалізації не мали
реальний характер, товар не
перевозився і не зберігався,
перевіркою не виявлено наявність
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) систематичного
придбання та продажу товарів ТОВ
"Бердичівський хлібозавод".

Згідно із ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р № 996-XIV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

Відповідно до Довідки АБ № 532457 з
Єдиного Державного реєстру
підприємств та організацій України
одним із видів діяльності підприємства
є оптова торгівля зерном, необробленим
тютюном, насінням і кормами для тварин.
Отже, наведені обставини свідчать, що у
позивача були всі правові підстави
здійснювати посередницьку торгівлю
зерном.

Так само, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
обставинами, встановленими при
перевірці ТОВ "Ферко" з його
контрагентами, за результатами яких
виявлено порушення вищезазначеним
підприємством податкового
законодавства не позбавляють ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» права на
формування податкового кредиту по
господарській операції з ТОВ «Ферко».

Виходячи з приписів ст. 198 Податкового
кодексу України, зазначені норми не
ставлять в залежність виникнення у
платника податку на додану вартість
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, оскільки оцінці
підлягають відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань
платником податків та його
безпосереднім контрагентом.

Разом з тим, є слушним посилання суду на
те, що у разі наявності у державних
органів інформації про зловживання в
системі оподаткування конкретною
компанією, вони повинні застосовувати
відповідні заходи саме до цього
суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду з прав
людини від 09.01.2007 року у справі
"Інтерсплав проти України").

З урахуванням вищезазначеного, суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "21" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бердичівський
хлібозавод"
вул.Червона,4,м.Бердичів,Житомирська
область,13304

3- відповідачу Бердичівська об"єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області
вул.Б.Хмельницького,24-а,м.Бердичів,Жито
мирська область,13312

- ,