Справа № 820/2398/14
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 березня 2014 р.
№ 820/2398/14

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Зоркіна Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківській області до
Казенного підприємства "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод" про
стягнення суми

встановив:

Позивач Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду, з
адміністративним позовом, в якому
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість з витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за 2013 рік, та
за січень 2014 року в сумі 10690,30 грн. В
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що відповідач має заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах за списком № 2,
відповідно до п. "б-з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" у
загальній сумі 77307,26 грн., за період
2012-2013 роки, яка самостійно відповідачем
не сплачена. На момент звернення до
суду сума заборгованості за 2013 рік ,
січень поточного року складає 10690,30 грн.

Відповідач надав суду письмові
заперечення, у яких зазначив, що
підприємством сплачено фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій за січень 2014 року в
сумі 5864,53 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №100 від 10.02.2014
року, 4825,77 грн., які нараховані
додатковим розрахунком відповідач не
визнає та вважає їх не обґрунтованими.

Сторони в судове засідання не прибули,
позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності та підтримання
вимог у повному обсязі. Враховуючи
приписи ст.ст. 41, ч.4 ст. 122, ч.6 ст. 128 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін за
наявними у ній матеріалами в порядку
письмового провадження

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступне. Судовим розглядом
встановлено, що відповідач
зареєстрований, як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області. З матеріалів справи
вбачається, що працівникам відповідача
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, призначено
пенсію на пільгових умовах на підставі
пункту "б-з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Таким чином, зазначений вище порядок
компенсації витрат Пенсійного фонду
України не змінився і після набрання 1
січня 2004 року чинності Законом України
від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Порядок відшкодування фактичних
витрат по виплаті та доставці пенсій
передбачений Інструкцією про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1.

Відповідно до п. 6.8-6.10 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Не
сплачені та/або несвоєчасно сплачені
суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, зазначених
в абзаці другому пункту 6.1 цієї
Інструкції, стягуються з нарахуванням
пені та штрафних санкцій відповідно до
норм Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами". Відшкодування сум і
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
підприємством на рахунки органу
Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Щодо суми заборгованості за січень
поточного року у розмірі 5864,53 грн., то
суд зазначає наступне. Як вбачається з
матеріалів справи, позивачем
сформовано та направлено на адресу
відповідача розрахунок витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б-з"
ст. 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" за січень 2014 року на суму
5864,53, який підприємством отриманий
17.01.2014 року про що свідчить штамп
вхідної кореспонденції (а.с.8)., доказів
оскарження вказаного повідомлення
відповідачем в судове засідання не
надано, як не встановлено їх і судом в
порядку ст.11 КАС України.

В судове засідання відповідачем надано
платіжне доручення №100 від 10.02.2014 року
про сплату 5864,53 грн. (призначення
платежу пенсія за списком № 2 за січень
2014 року)

Як на підставу задоволення позовних
вимог про стягнення суми
заборгованості по виплаті та доставці
пільгових пенсій у сумі 5864,53 грн.
позивач у письмових поясненнях
посилається на те, що загальна сума
заборгованості по відшкодуванню
пільгових пенсій за списком № 2 за 2012-2013
роки складає 77307,26 грн. Відділом
державної виконавчої служби
Зміївського РУЮ в 2013-2014 р. стягнута з КП
«ЗРЕМЗ» заборгованість по списку №2 в
сумі 19894,31 грн., самостійно погашено
відповідачем в 2014 році, в сумі 5864,53 грн.,
тобто всього погашена заборгованість
складає суму 25758,84 грн., що
підтверджується довідкою позивача від
04.03.2014 року № 1814-08/09.

Отже, на думку позивача платіжне
доручення № 100 не може бути належним
доказом погашення заборгованості,
оскільки залишається не погашеною
заборгованість минулих періодів у сумі
51548,42 грн.

Проте суд не погоджується з такою
позицією позивача, з огляду на
наступне. Відшкодування витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
врегульовано положеннями Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
"Пенсійне забезпечення", нормами яких
не передбачено право органів УПФ
України здійснювати зарахування
платежів в рахунок погашення
заборгованості минулих періодів в
порядку календарної черговості їх
надходження.

Вказана норма міститься у ч. 6 ст. 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", проте
суд зазначає, що витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій за своєю
природою не є єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а отже вказана
норма не може бути застосована до
спірних правовідносин.

Згідно п. 5 ст. 138, п.1 ст.134 ГК України
коштами у складі майна суб'єктів
господарювання є гроші у національній
та іноземній валюті, призначені для
здійснення товарних відносин цих
суб'єктів з іншими суб'єктами, а також
фінансових відносин відповідно до
законодавства. Отже, до складу майна
підприємства входять грошові кошти.
Щодо розпорядження коштами
Господарським Кодексом України
передбачено наступне. Суб'єкт
господарювання, який здійснює
господарську діяльність на основі
права власності, на свій розсуд,
одноосібно або спільно з іншими
суб'єктами володіє, користується і
розпоряджується належним йому (їм)
майном.

Таким чином, відповідач має право на
свій розсуд вільно розпоряджатись
належним йому майном, до складу якого
входять грошові кошти. Таким чином, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав на зарахування сум витрат на
відшкодування витрат на виплату
наукових пенсій за січень поточного
року в рахунок погашення
заборгованості відповідача минулих
періодів і відповідно не приймає до
уваги в якості належного обґрунтування
правомірності заявленої вимоги про
стягнення 5864,53 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення з
підприємства за 2013 рік суми у розмірі
4825,77 грн., то суд зазначає таке. Законом
України від 04.04.2013 року № 184-VII " Про
внесення змін до деяких законів
України щодо добровільної сплати
єдиного внеску" внесено зміни до
Закону України "Про збір на обов'язкове
пенсійне державне страхування" в
частині уточнення пенсійного віку при
відшкодуванні пільгових пенсій.

Із долученої до матеріалів справи
довідки від 14.03.2014 року № 2035-07/09 та
повідомлення від 03.01.2014 року № 102/1-03/09
встановлено, що внаслідок зміни
пенсійного віку, за результатами
проведених звірок позивачем
сформовано розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", до
складу яких відповідно включено суми,
які підлягають донарахуванню у розмірі
4825,77 грн., в т.ч. по гр. ОСОБА_3 доплата
1163,65 грн., гр. ОСОБА_4 доплата 4685,02 грн., по
гр. ОСОБА_8 доплата 33,14 грн., гр. ОСОБА_7
переплата 1056,04 грн. (1163,65+4685,25+33,14-1056,04 =
4825,77 грн.)

З урахуванням положень постанови ПФУ
від 19.12.2003 року № 21-1 недоплачена сума
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій сплачується
одночасно із сплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць, про
що складено та направлено на адресу
підприємства повідомлення від 03.01.2014
року №102/1-03/09.(а.с.7) Вказане
повідомлення відповідачем отримано, що
підтверджується підписом
уповноваженої особи та не оскаржено,
проте сума заборгованості не сплачена.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку, що у відповідача
наявна заборгованість перед Пенсійним
фондом в розмірі 4825,77 грн., та на момент
розгляду справи в суді не погашена. З
урахуванням наведеного, суд вважає
адміністративний позов в цій частині
вимог обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий
збір віднести за рахунок державного
бюджету.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 КАС
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківській області до
Казенного підприємства "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод"
про стягнення суми -задовольнити
частково.

Стягнути з відповідача Казенного
підприємства "Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" (63404,
Харківська область. Зміївський район,
м.Зміїв, вул..3міївська, буд.29, ) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Зміївському районі
Харківської області (63404, м.Зміїв, вул.
Гагаріна, 15, )
заборгованість з витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за 2013 рік за
списком № 2 в розмірі 4825 (чотири тисячі
вісімсот двадцять п'ять гривень) 77 коп.

В іншій частині вимог позов залишити
без задоволення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зоркіна
Ю.В.