Справа № П/805/133/14
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Буряк І.В.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа №П/805/133/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Яманко В.Г.

при секретарі
ІллыновІ О.Є.

з участю представника
відповідача Лисенкова
Д.М.

представників позивача
Мазнева О.Г., Ніконова C.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року по адміністративній
справі №П/805/133/14 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Концерн
Стирол» до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Концерн Стирол» звернулося до суду із
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 10.12.2013р.
№/12446/40-20, №/12445/40-20.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на
безпідставність та необґрунтованість
висновків акту перевірки від 19.11.2013р.
№285/40-20-05761614, на підставі якого прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення,
які винесені без урахування фактичних
обставин справи та в порушення
приписів податкового законодавства.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014р.
позов ПАТ «Концерн Стирол»
задоволений, внаслідок чого визнані
протиправними та скасовані
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів №/12446/40-20
від 10.12.2013р., відповідно до якого ПАТ
«Концерн Стирол» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 87 675 197 грн та
№/12445/40-20 від 10.12.2013р., відповідно
до якого ПАТ «Концерн Стирол»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем в розмірі 2 963 155 грн
та за штрафними (фінансовими) санкціями
1 481 577 грн.

Стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача витрати по
сплаті судового збору у розмірі 458,80
грн.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій податковий
орган просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, відповідач вказує, що під час
розгляду справи суд першої інстанції
порушив норми матеріального та права, а
саме п.198.2 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, абз.11
п.201.10 ст.201 ПК України, та норми
процесуального права - ст.ст.11, 69, ,79, 86 та
159 КАС України. ПАТ «Концерн Стирол» до
складу податкового кредиту по
декларації з ПДВ за вересень 2013р.
включені податкові накладні, яка не
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Позивач не подав
заяву із скаргою до податкової
декларації про порушення
підприємствами порядку реєстрації
податкових накладних за звітний
період, але включив у податковий кредит
у вересні 2013р. зазначені податкові
накладні, які були отримана у
наступному від дати господарської
операції податковому періоді, що є
порушенням п.201.10 ст.201 ПК України. Також
апелянт посилається на лист Державної
податкової служби України №1120/7/15-3417-22
від 13.01.2012р. Стосовно сум, визначених в
податкових повідомленнях-рішеннях від
10.12.2013р. відповідач вважає, що позивач
не мав права включати суми від'ємного
значення за травень-серпень 2013р. до
складу податкового кредиту за вересень
2013р. у зв'язку із оскарженням
вищевказаних повідомлень-рішень у суді
та повинен відобразити дану суму в
рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ.
Також, суд першої інстанції не надав
належної оцінки доводам відповідача та
наданим ним доказам.

Представник відповідача (апелянта) у
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив суд задовольнити
її у повному обсязі.

Представники позивача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували та
просили залишити без змін постанову
суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Публічне акціонерне
товариство «Концерн Стирол» є
юридичною особою, включено до ЄДРПОУ за
№ 05761614, перебуває на податковому
обліку в СДПІ з обслуговування великих
платників податків у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів була проведена
камеральна перевірка даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПАТ
«Концерн Стирол» за вересень 2013 року,
по закінченню якої було складено
відповідний акт перевірки від 19.11.2013
№285/40-20-05761614.

Згідно висновків вказаного акту,
камеральною перевіркою встановлено,
що:

- на порушення п.198.2 ст.198, п.200.1, п.200.3,
п.200.4 ст.200, абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України та п.21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011р. №1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011р. №1490/20228,
завищено суму залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду на 87 675 197 грн;

- на порушення п.200.1, п.200.2 ст.200
Податкового кодексу України ПАТ
«Концерн Стирол» занижено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду на 2 963 155 грн.

На підставі акту перевірки від 19.11.2013р.
були винесені спірні податкові
повідомлення-рішення від 10.12.2013р.:

- №/12446/40-20, відповідно до якого
Публічному акціонерному товариству
«Концерн Стирол» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 87 675 197 грн;

- №/12445/40-20, відповідно до якого
Публічному акціонерному товариству
«Концерн Стирол» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем в
розмірі 2 963 155 грн та за штрафними
(фінансовими) санкціями 1 481 577,50 грн.

Позивач надав до податкового органу
податкову декларацію з податку на
додану вартість за вересень 2013 року,
відповідно до якої залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду становить 87 675 197
грн.

Відповідно висновків спірного акту
перевірки від 19.11.2013р. №285/40-20-05761614
встановлено, що ПАТ «Концерн Стирол»
включено до складу податкового кредиту
за травень 2013 року податкові накладні,
отримані від:

- ТОВ «Епіцентр» №1705/0451 від 26.04.2013р. за
товар на суму 3 472,57 грн., ПДВ - 694,52 грн.;

- ТОВ «Ватра Донбас» №6 від 24.04.2013р. за
товар на суму 269,68 грн., ПДВ - 53,94 грн.;

- ТОВ «Вагоноремонтна транспортна
компанія «Холод» №13 від 12.04.2013р. за
послуги на суму 239 320,00 грн., ПДВ - 47 864,00
грн. та №14 від 12.04.2013р. за послуги на
суму 120 190,00 грн., ПДВ - 24 038,00 грн.;

- ЗАТ «Укргаз-Енерго» №15 від 31.01.2013р. на
суму 446 636 600,39 грн., ПДВ - 89 327 320,08 грн.

Податковим органом було встановлено,
що податкові накладні №1705/0451 від
26.04.2013р., №6 від 24.04.2013р. та №15 від 31.01.2013р.
не зареєстровані у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

До податкової декларації з податку на
додану вартість за травень 2013 року від
20.06.2013р. № ПАТ «Концерн Стирол»
надано додаток 8 «Заява про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)»
та надані завірені копії
підтверджуючих документів:

- витяг з виписки банку, платіжне
доручення, постачальник ТОВ «Епіцентр»
від 26.04.2013р. на загальну суму 4 167,09 грн., в
тому числі ПДВ - 694,52 грн.;

- видаткова накладна від 24.04.2013р. №30,
постачальник ТОВ «Ватра Донбас» на
загальну суму 647,2 2грн., у тому числі ПДВ
- 107,87 грн.;

- акт надання послуг від 12.04.2013р. №79,
постачальник ТОВ «Вагоноремонтна
транспортна компанія «Холод», на
загальну суму 287 184,00 грн., у тому числі
ПДВ - 47 864,00 грн.;

- акт прийому-передачі природного газу
від 31.01.2013р. №РН-80, постачальник ЗАТ
«Укргаз-Енерго», на загальну суму 535 963
920,47 грн., ПДВ - 89 327 320,08 грн.

На підставі викладеного, податковим
органом зроблено висновок, що ПАТ
«Концерн Стирол» мало право на
формування податкового кредиту за
вказаними податковими накладними:

- у січні 2013 року по постачальнику ЗАТ
«Укргаз-Енерго» шляхом подання скарги
на постачальника з одночасним поданням
до податкової інспекції копій товарних
чеків або інших документів, що
засвідчують факт сплати податку, у
зв'язку із придбанням таких
товарів/послуг або копій первинних
документів відповідно до Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», що
підтверджують факт отримання таких
товарів/послуг, за січень 2013 року, але
не скористались таким правом;

- у квітні 2013 року по постачальниках ТОВ
«Епіцентр», ТОВ «Ватра Донбас», ТОВ
«Вагоноремонтна транспортна компанія
«Холод», шляхом подання скарги на
постачальника з одночасним поданням до
податкової інспекції копій товарних
чеків або інших документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копій первинних
документів, відповідно до Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні, що
підтверджують факт отримання таких
товарів/послуг, за квітень 2013 року, але
не скористався таким правом.

Зазначене порушення призвело до
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкових зобов'язань і
сумою податкового кредиту за травень
2013 року на суму 89 399 970,46 грн. За
результатами Акту перевірки складено
податкове-повідомлення рішення від
09.08.2013р. №/2699/10/40-20.

Вказані порушення мали вплив на
формування рядку 24 «Залишок від'ємного
значення попередніх звітних
(податкових періодів, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду»
наступних звітних періодів, а саме
червня-вересня 2013 року, встановлені та
відображені:

- актом камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за червень
2013 року від 20.08.2013р. №98/140-20/05761614
встановлено порушення п.198.2 ст.198, п.200.1,
п.200.3 ст.200, абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України та п.21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011р.
№1490/20228, що призвело до завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту за червень 2013 року
на суму 108 131 грн., за результатами акту
перевірки складено податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2013р.
№/4912/10/40-20;

- актом камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за липень
2013 року від 19.09.2013р. №178/40-20-05761614
встановлено порушення п.198.2 ст.198, п.200.1,
п.200.3 ст.200, абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України та п.21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011р. №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011р.
№1490/20228, що призвело до завищення суми
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на 89 508
101 грн., станом на 19.11.2013р.;

- актом документальної позапланової
виїзної перевірки правомірності
нарахування ПАТ «Концерн Стирол»
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за серпень 2013
встановлено порушення п.198.2 ст.198, п.200.1,
п.200.3 ст.200, абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України та п.21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011р. №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011р.
№1490/20228, чим завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту за серпень 2013 року на суму 1 130 251
грн. та залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду по Декларації за серпень 2013
року на 89 508 101 грн.

За результатами перевірки та з
урахуванням результатів актів
камеральних перевірок значення рядка 21
Декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року складає 40
630 109 грн., завищення показника складає 90
638 352 грн.

Проведеною перевіркою значення рядка 24
Декларації з ПДВ за вересень 2013 року
«Залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду» встановлено його завищення на
суму 87 675 197 грн.

Проведеною перевіркою значення рядка 25
Декларації з ПДВ за вересень 2013 року
«Сума податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, (з урахуванням
порушень, встановлених попередніми
перевірками), встановлено його
заниження на суму 2 963 155 грн.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України (надалі - ПКУ)
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПКУ право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПКУ датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря
(лізингоотримувача) на збільшення
податкового кредиту для операцій
фінансової оренди (лізингу) є дата
фактичного отримання об'єкта
фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Абз.11 п.201.10 ст.201 ПКУ у разі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Позивач разом із заявою-скаргою про
відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)
к Декларації за вересень 2013 року надав
копії документів, які підтверджують
факт отримання товарів, робіт, послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПКУ
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

У пункті 198.6 ст.198 ПКУ встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
позивач подав заяву-скаргу разом з
декларацією за той звітний період, у
якому платник включив суму податку до
складу податкового кредиту, а саме в
декларацію за вересень 2013 року.

Дії відповідача по включенню у вересні
2013 року до податкового кредиту суми
податку на додану вартість, яка
підтверджується документами, які
складені у січні та травні 2013 року,
правомірні та відповідають нормам ст.198
Податкового кодексу України, в якій
зазначено, що права платника податків
на включення до податкового кредиту
сум ПДВ зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідачем в ході перевірки не
встановлено, та не доведено в суді, що
відомості, які містяться в первинних
документах, є недостовірними, або що
зазначені документи визнані
недійсними в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у
позивача є всі необхідні документи, які
в розумінні Закону України «Про
бухгалтерський обіг та фінансову
звітність в Україні» підтверджують
факт здійснення господарської
операції та, як наслідок, настання
правових наслідків, обумовлених
договором.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, що
здійснюється підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, використовуючи грошовий
вимір, базуються на даних
бухгалтерського обліку.

У відповідності до ч.1 ст.9 зазначеного
Закону, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операції є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого
складено документ;

- зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції;

- посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Документи, наявні в матеріалах справи,
відповідають вимогам вказаної статті.

Щодо перевірки значення рядка 21
«Залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду», якою
встановлено завищення сум від'ємного
значення на 89 399 970,46 грн., колегія суддів
зазначає, що порядок визначення суми
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) в бюджет або
відшкодуванню з державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначаються статтею 200 Податкового
кодексу України.

Відповідно до п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4
ст.200 Податкового кодексу України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цьогоКодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.200.6 ст.200 Податкового
кодексу України, платник податку може
прийняти самостійно рішення про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Відповідно до пункту 200.7 наведеної
статті, платник податку, який має право
на отримання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Як вбачається з матеріалів справи,
актом камеральної перевірки даних,
задекларованих у податкові звітності з
податку на додану вартість за травень
2013 року від 19.07.2013 року №46/40-20/05761614
встановлено порушення п.198.2 ст.198 п.200.1,
п.200.2, п.200.4ст.200, абз.11 п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та
доповненнями) та п.21 Порядку заповнення
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011р. №1492 (із змінами і доповненнями),
що призвело до завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту за травень 2013 року на суму 89 399
970,46 грн. За результатами акту перевірки
складено податкове
повідомлення-рішення від 09.08.2013р.
№/2699/10/40-20.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року у справі №805/12400/13-а, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року, скасоване
податкове повідомлення-рішення №
/2699/10/40-20 від 9 серпня 2013 року, яким
позивачу зменшений розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість по декларації з ПДВ за травень
2013 року на суму 89399970 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення було
прийнято на підставі акту від 19 липня
2013 р. № 46/40-20/05761614, в висновках якого
вказано про завищення позивачем
податкового кредиту за травень 2013 року
на суму 89399970,46 грн та завищення залишку
від'ємного значення, різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту на суму 89399970,46 грн.
в декларації з ПДВ за травень 2013 року.
Суди виходили з того, що включаючи до
складу податкового кредиту ПДВ за
податковими накладними, отриманими від
ЗАТ «Укргаз-Енерго» № 15 від 31 січня 2013
року, ТОВ «Вагоноремонтна Транспортна
компанія Холд» №13, №14 від 12 квітня 2013
року, ТОВ «Ватра Донбас» №6 від 24 квітня
2013р, ТОВ «Епіцентр К» №1705/041 від 26
квітня 2013 року, позивач діяв у
відповідності до вимог пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України.
Судами встановлено правомірність
формування позивачем податкового
кредиту з ПДВ та від'ємного значення у
травні 2013 року, й необґрунтованість
висновків СДПІ.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі №805/14003/13-а, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2014
року, скасоване податкове
повідомлення-рішення №/4912/10/40-20
від 9 вересня 2013 року, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість по
декларації з ПДВ за червень 2013 року на
суму 100853290 грн., з якої позивачем
оскаржувалася сума 89508101 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення було
прийнято на підставі акту від 20 серпня
2013р. №98140-20-05761614, в висновках якого
вказано про завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту за травень 2013 року (рядки 19, 20.2)
на суму 108131 грн., заниження суми, що
підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних (податкових) періодів на суму
11345189 грн., завищення суми залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на суму
100745159 грн. Суди виходили з того, що
включаючи до складу податкового
кредиту ПДВ за податковою накладною,
отриманою від ПАТ «Коростенський
завод хімічного машинобудування» №29
від 20 травня 2013 року, позивач діяв у
відповідності до вимог пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України.
Судами встановлено правомірність
формування позивачем податкового
кредиту з ПДВ та від'ємного значення у
червні 2013 року, й необґрунтованість
висновків СДПІ.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року у справі №805/15334/13-а, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року, скасоване
податкове повідомлення-рішення
№/7834/10/40-20 від 14 жовтня 2013 року,
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість по декларації з ПДВ за
липень 2013 року на суму 89533998 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення було
прийнято на підставі акту від 19 вересня
2013р. №178/40-20-05761614, в висновках якого
вказано про завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту за липень 2013 року (рядки 19, 20.2)
на суму 25897 грн., завищення суми залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на суму
89508101 грн. Суди виходили з того, що
включаючи до складу податкового
кредиту ПДВ за податковою накладною,
отриманих від: ТОВ «Союз печать» від 25
червня 2013 року №40, ПП «НВК
Укрметалопродукт» від 8 серпня 2012 року
№5, ТОВ «Науково-виробниче
підприємство «Балтех-Україна» від 26
червня 2013 року №5, позивач діяв у
відповідності до вимог пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України.
Судами встановлено правомірність
формування позивачем податкового
кредиту з ПДВ та від'ємного значення у
липні 2013 року, й необґрунтованість
висновків СДПІ.

Викладене свідчить про те, що суди
перевірили та підтвердили законність
формування податкового кредиту з ПДВ
та від'ємного значення задекларованих
позивачем в деклараціях з ПДВ за
травень, червень, липень 2013 року.

Таким чином, переглянувши судове
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги
відповідача, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позову.

Відповідно до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції є обґрунтованим, прийняте на
підставі з'ясованих та встановлених
обставинах справи, які підтверджуються
доказами, та ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

На підставі викладеного та
керуючись ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року по адміністративній
справі №П/805/133/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року по адміністративній справі
№П/805/133/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання ухвали
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена
19 березня 2014 року.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

В.Г. Яманко