Справа № 2а/1770/1290/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 березня 2014 року м.
Київ В/800/562/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача -
Малиніна В.В.,

Суддів - Весельської Т.Ф., Головчук С.В.,
Ліпського Д.В., Мойсюка М.І.,

перевіривши заяву Рівненської митниці
міністерства доходів і зборів України
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28 листопада 2013 року,
ухваленої за результатами розгляду
справи за позовом ОСОБА_2 до Державної
митної служби України, Рівненської
митниці про скасування наказу та
поновлення на службі, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року відповідач звернувся
до Вищого адміністративного суду
України із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2
до Державної митної служби України,
Рівненської митниці про скасування
наказу та поновлення на службі.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 і 240
КАС України перевіряє відповідність
заяви вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник зазначає про неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України норм матеріального права
у подібних правовідносинах, зокрема у
вирішенні спірного питання щодо умов
припинення перебування позивача на
державній службі.

В даному випадку, звільнення позивача з
державної служби, відбулося на
підставі ст.17, п.6 ч.1 ст.30 Закону України
«Про державну службу», а саме - за
порушення Присяги державного
службовця.

Як вбачається з тексту ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 28.11.2013 року, про перегляд якої
просить заявник, суд касаційної
інстанції залишив без змін постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2012 року,
якою позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від
06.03.2012 року № 481-к «Про припинення
перебування на державній службі» та
наказ Рівненської митниці Державної
митної служби України №102-к від 07.03.2012
року «Про проведення розрахунку із
працівниками митниці», в частині
припинення перебування на державній
службі ОСОБА_2 в митних органах на
посаді головного інспектора митного
поста «Городище» Рівненської митниці.

Спірне питання, в даному випадку,
полягає у застосуванні п.6 ч.1 ст.30
Закону України «Про державну службу»
вразі звільнення державного службовця
з митної служби за умов невиконання
основних обов'язків державного
службовця.

Суд касаційної інстанції погодився
з висновками апеляційного суду, що
звільнення позивача з державної
служби, на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону
України «Про державну службу», є
крайнім заходом відповідальності
державного службовця, який виходить за
межі дисциплінарної відповідальності,
а тому, якщо підставою припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби дисципліни,
неможливість застосування за таке
порушення до посадової особи заходів
дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу, повинно
бути мотивовано.

Як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції заявник посилається на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 10.09.2013 року (справа №
К/9991/58349/12, К/9991/60995/12), якою навпаки,
зроблено висновок про те, що звільнення
позивача не є видом застосування до
нього дисциплінарного стягнення, а є
наслідком порушення ним Присяги
державного службовця, що становить
самостійну підставу припинення
державної служби, встановлену Законом
України «Про державну службу». В даному
випадку судове рішення про відмову у
задоволені позову залишено без змін.

Таким чином, з доданих рішень
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 КАС України, є підставою для допуску
справи до провадження.

У зв'язку з цим колегія суддів
вважає за можливе допустити до
провадження Верховного Суду України
справу за позовом ОСОБА_2 до Державної
митної служби України, Рівненської
митниці про скасування наказу та
поновлення на службі.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Допустити до провадження
Верховного Суду України справу за
позовом ОСОБА_2 до Державної митної
служби України, Рівненської митниці
про скасування наказу та поновлення на
службі, для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

С.В.Головчук

Д.В.Ліпський

М.І.Мойсюк