Справа № К/9991/19823/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/19823/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівДонця О.Є. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в м. Шепетівці
Хмельницької області про визнання
незаконними дій та рішення, стягнення
недоплаченої суми підвищення пенсії та
компенсації частини втраченого
прибутку за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 вересня 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2011
року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_4 в Славутському
міськрайонному суді Хмельницької
області пред'явив позов до УПФ України
в м. Шепетівці Хмельницької області про
визнання незаконними дій та рішення в
зв'язку з не підвищенням розміру пенсії
на 50 відсотків мінімальної пенсії за
віком, стягнення недоплаченої суми
підвищення пенсії учаснику війни,
компенсації частини втраченого
прибутку.

Просив визнати незаконними дії та
рішення УПФ України в м. Шепетівці
Хмельницької області, зобов'язати
останнього виплатити йому недоплачену
суму підвищення пенсії, як учаснику
війни, з 01 січня 2008 року по квітень 2009
року включно в розмірі 2914,80 грн.,
зобов'язати нарахувати та виплатити
компенсацію втрати частини прибутку на
суму недоплати в розмірі 2914,80 грн.

Постановою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 вересня 2009 року,
залишеною без зміни ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2011
року, у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, вважаючи,
що рішення судами першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нову постанову у
справі про задоволення його позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд першої інстанції, з висновками
якого також погодився апеляційний суд,
відмовляючи у задоволені позову,
вважає, що позивач, як учасник війни, не
має права на підвищення до пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, виходячи з
наступного.

З 01 січня 1994 року набув чинності Закон
України від 22 жовтня 1993 року

№ 3551-XII "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту".

У відповідності до частини третьої
статті 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" із змінами,
внесеними згідно із Законом України
від 23 листопада 1995 року № 458/95-ВР "Про
внесення змін і доповнень до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії підвищуються
на 75 відсотків мінімальної пенсії за
віком, іншим учасникам війни - на 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 22 грудня 1995 року №
488/95-ВР "Про внесення змін і доповнень до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
частина третя зазначеної статті
викладена у редакції: "Учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком".

Законом України від 18 листопада 2004 року
№ 2212-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
частина четверта статті 14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" після
слів "довічне грошове утримання"
доповнено словами "чи державна
соціальна допомога". Цей Закон набрав
чинності з 01 січня 2005 року.

У редакції Закону України від 05 жовтня
2005 року № 2939-IV "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
частина четверта статті 14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
викладена наступним чином: "Учасникам
війни, нагородженим орденами і
медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність". Цей Закон
набрав чинності з 01 січня 2007 року.

Зазначена редакція неконституційною
рішенням Конституційного Суду України
не визнавалася.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про
що зокрема зазначено у рішенні від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 по справі
№ 1-21/2005), пов'язану з реалізацією
права на соціальний захист,
неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і
сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного
Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається.

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною другою статті 6, статтею 8,
частиною другою статті 19, статтями 22, 23,
частиною першою статті 24 Конституції
України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване,
звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є
виконання прийнятих на себе
зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що підвищення пенсії
ОСОБА_4, як учаснику війни, з 01 січня 2007
року виплачується саме у встановленому
вказаним Законом розмірі, а тому, його
вимоги є безпідставиними.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції про те, що відповідач при
виплаті підвищення пенсії ОСОБА_4 з 01
жовтня 2007 року виконує вимоги частини
четвертої статті 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в останній
редакції, яка не визнана
неконституційною.

Судові рішення судів законні і
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Оскільки судами не допущено порушень
норм матеріального та процесуального
права, то судові рішення слід залишити
без зміни.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 210, 220, 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 вересня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шепетівці Хмельницької
області про визнання незаконними дій
та рішення, стягнення недоплаченої
суми підвищення пенсії та компенсації
частини втраченого прибутку - без
зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Донець О.Є.

Мороз Л.Л.