Справа № 2а-9538/12/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 березня 2014 року м.
Київ В/800/919/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача Пилипчук
Н.Г.

суддів Голубєвої
Г.К.

Ланченко Л.В.

Нечитайла О.М.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20.11.2013

у справі № 2а-9538/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вітіс Груп»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва
Державної податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Шевечнківському районі ГУ
Міндоходів у м.Києві, яка є
правонаступником ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва ДПС,
подала заяву про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20.11.2013 з мотивів неоднакового
застосування цим судом одних тих самих
норм матеріального права: п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.19997 № 168/97-ВР, п.п. 185.1
ст. 185, п. 186.4 ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, п. 9 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 №
265/95-ВР, що призвело до ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах: ухвали, щодо якої
подана заява про перегляд, та ухвали
цього ж суду від 20.11.2013 (№ К-18137/10) у
справі № 2а-1207/09/2770 за позовом
Федерального державного унітарного
підприємства « 13-й судноремонтний
завод Міністерства оборони Російської
федерації до ДПІ у Ніхімовському
районі м.Севастополя про визнання
незаконними та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки
аналіз наведених судових рішень судіу
касаційної інстанції не дає підстав
вважати, що судом касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права при
вирішенні справ у подібних
правовідносинах.

У справі, про перегляд якої подано
заяву, предметом позову були вимоги про
скасування податкового
повідомлення-рішення про визначення
платнику податку на додану вартість
податкового зобов'язання з цього
податку. При цьому предметом
дослідження були питання
оподаткування податком на додану
вартість операцій з поставки
резидентом на користь нерезидента
послуг з проведення маркетингових
досліджень, місце поставки яких
визначається відповідно до п.п. «д» п. 6.5
ст. 6 Закону України «Про податок на
додану вартість». Суд касаційної
інстанції, застосувавши такі положення
Закону, погодився з висновками судів
попередніх інстанцій, що місцем
поставки послуг є місце реєстрації
покупця (Франція). Також предметом
позову в справі були вимоги про
скасування рішення контролюючого
органу про застосування штрафних
санкцій за порушення вимог п. 9 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

У справі, на яку посилається заявник в
обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
предметом дослідження було питання
оподаткування податком на додану
вартість інших операцій, ніж в першій
справі, - операцій з поставки робіт з
ремонту іноземних військових кораблів,
проведених на митній території України
підприємством Чорноморського флоту
Російської федерації на користь ТОВ
«СЗ «Лазарівське адміралтейство», а
також з поставки матеріалів, сировини,
напівфабрикатів і комплектуючих
виробів, готової продукції, товарів,
включених до вартості ремонту на
замовлення. При цьому при визначенні
місця поставки зазначених робіт
(товарів) положення п.п. «д» п. 6.5 ст. 6
Закону України «Про податок на додану
вартість» судами не застосовувались.
Вимоги про скасування рішення
контролюючого органу про застосування
штрафних санкцій за порушення вимог п. 9
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в цій справі не є
предметом позову.

Отже, правовідносини у справі, щодо
якої подано заяву про перегляд
судового рішення, та справі, на яку
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не є подібними,
оскільки мають різні предмети
правового регулювання, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві в допуску справи до провадження
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20.11.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н.Г.
Пилипчук

Г.К.
Голубєва

Л.В.
Ланченко

О.М.
Нечитайло

Ю.І.
Цвіркун