Справа № 2а-5343/09/1715
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/14680/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Державної
автомобільної інспекції при
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 28
жовтня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до Управління
Державної автомобільної інспекції при
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області, у
якому просила скасувати постанову по
справі про адміністративне
правопорушення серії АЕ № 415574 від 11
липня 2009 року про її притягнення до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 300 грн. за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Постановою Рівненського міського
суду Рівненської області від 28 жовтня
2009 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а в справі ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АЕ № 415574 від 11 липня 2009 року, ОСОБА_3
керуючи транспортним засобом марки
Шевроле Лаччеті, державний номерний
знак НОМЕР_1 на автодорозі
Городище-Рівне-Старокостянтинів в
с. Гремяче Острозького району, о 14.год. 43
хв. 11 липня 2009 року, перевищила
швидкість руху в населеному пункті,
позначену дорожнім знаком 5.45., і
рухалась зі швидкістю 83 км/год., чим
порушила п. 12.4. ПДР України, вчинила
адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаного вище
протоколу, інспектором ДПС Рівненської
роти ДПС для ОДДЗ УДАІ УМВСУ в
Рівненській області було винесено
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АЕ № 415574 від 11 липня 2009 року та
накладено на позивача адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300
грн.

Дане правопорушення було зафіксовано
за допомогою приладу «Візир», серійний
номер 0711242, свідоцтво про повірку №
22-2/0842988, чинне до 09 січня 2010 року (а. с. 24).

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена
відповідальність за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину у
вигляді накладення штрафу від
п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до статті 14-1 КУпАП до
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису
притягаються власники транспортних
засобів. За наявності обставин, які
свідчать про вчинення правопорушення,
передбаченого частиною першою цієї
статті, іншою особою, власник
транспортного засобу може протягом
десяти днів з дня вручення йому
постанови про накладення штрафу
повідомити про ці обставини орган, що
виніс постанову про накладення
адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 13.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 13
листопада 2006 року № 1111, (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) до роботи зі
спеціальними технічними засобами
допускаються працівники, які вивчили
інструкції з їх експлуатації та склали
заліки з правил їх застосування.
Перевірка знань правил, експлуатації
спеціальних технічних засобів
здійснюється щокварталу.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 222
КУпАП від імені органів внутрішніх
справ (міліції) розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення
мають право, зокрема, за
адміністративні правопорушення,
передбачені частинами першою, другою,
четвертою і п'ятою статті 121, статтями
121-1, 121-2, частинами першою і другою
статті 122, частинами першою і другою
статті 123, статтею 125, частиною першою
статті 126, частинами першою і другою
статті 127, частинами третьою, восьмою і
дев'ятою статті 133-1 цього Кодексу, -
працівники Державтоінспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання.

Проте, зазначені обставини судами
попередніх інстанцій не
досліджувались. Так, судами не
витребувано відповідне розпорядження
відповідача про допущення до роботи з
прибором "Візир" інспектора ДПС
Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ
УМВСУ в Рівненській області Вознюка
П.Є.

Згідно пункту 13.4 Інструкції на кожний
засіб вимірювання заводиться журнал
обліку роботи технічних засобів
вимірювання, що заповнюється
працівником ДПС ДАІ, що застосовував
прилад при нагляді за дорожнім рухом.

Суди попередніх інстанцій не
дослідили копію такого журналу обліку
роботи технічних засобів вимірювань та
не з'ясували законність перебування
інспектора ДПС Рівненської роти ДПС
для ОДДЗ УДАІ УМВСУ в Рівненській
області Вознюка П.Є. на певній ділянці
дороги, що суттєво впливає на вирішення
справи по суті.

Крім того, відповідач не надав суду
доказів того, що на момент скоєння
правопорушення, яке інкримінується
позивачу, спеціальний технічний засіб
"Візир" № 0711242 працював не у
автоматичному режимі, а доданий до
постанови фотознімок взагалі не
містить прізвища відповідальної особи,
яка отримала цю інформацію. Також, з
доданого до матеріалів справи
фотознімку неможливо достовірно
встановити, що саме позивач керував
автомобілем, чи це була інша особа; де
саме скоєне правопорушення та які
дорожні знаки встановлені в цьому
місці.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанції і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи.

З врахуванням того, що у справі
необхідно досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені у
судових рішеннях, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам
необхідно повно та всебічно з'ясувати
всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтею 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 жовтня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2012 року скасувати та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: