Справа № 761/25907/13-а
Суддя: Голік Н. О.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/525/2013
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2013 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Голік Н.О., розглянувши
одноособово, у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинення
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з
адміністративним позовом до
відповідача УПФУ в Шевченківському
районі м. Києва про визнання відмови
відповідачав проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.01.2012
року, з 01.04.2012 року, з 01.07.2012 року, з 01.10.2012
року, за грудень 2012 року та з 01.01.2013 року
неправомірною та зобов'язання
відповідача провести з 01.01.2012 року
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання за
вказані періоди.

Обґрунтовує позивач вимоги тим, що вона
є суддею Апеляційного суду м. Києва у
відставці, та на підставі наказу
Апеляційного суду м. Києва №288-к від
31.12.2003 року позивача було звільнено з
посади судді Апеляційного суду м. Києва
з виходом у відставку.

Як суддя у відставці позивач
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва, де
отримує щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці,відповідно
до закону України «Про статус суддів»,
яке обчислене на підставі довідки
Апеляційного суду м. Києва №56 від 09.12.2010
року, що визначено постановою
Шевченківською районного суду міста
Києва від 08.06.2010 року. З січня 2012 року
змінилася система оплати праці суддів,
зокрема, заробітна плата суддів
Апеляційного суду м. Києва значно
підвищилась, що підтверджується
довідкамиАпеляційного суду м. Києва за
№365/02 від 07.11.2012 року, за №366/02 від 07.11.2012
року, за №367/02 від 07.11.2012 року,за №368/02
від 07.11.2012 року, за №82/13 від 13.06.2013 року,
за №83/13 від 13.06.2013 року.

Позивач зазначає, що відповідач у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання відмовив, про що
повідомив листом від 17.07.2013 року №14384/06,
посилаючись на те, що згідно із ч. 4 ст. 138
Закону №2453 у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок. А тому, на думку
відповідача, законодавчо
обґрунтованих підстав для перерахунку
належного позивачу довічного
грошового утримання згідно з наданими
довідками Апеляційного суду м. Києва
немає.

Оскільки відповідач відмовився
здійснити перерахунок, позивач
звернувся до суду з позовом.

Представник відповідача не надіслав
до суду письмові заперечення проти
позову.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України,
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Ухвалою суду від 09.10.2013 року позовну
заяву в частині позовних вимог за
період з 01.01.2012 року по 26.03.2013
рокузалишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
працювала на посаді судді Апеляційного
суду міста Києва та Наказом№288-к від
31.12.2003 рокузвільнена з посади судді
Апеляційного суду м. Києваз 31.12.2003 рокуу
відповідності з Постановою Верховної
Ради України від 11.12.2003 року №1396-ІV «Про
звільнення суддів», у зв'язку з виходом
у відставку.

На підставі ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» в редакції 1992 року
позивачу було нараховане довічне
грошове утримання в розмірі 90% від
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді.

Після виходу позивача у відставку
набрав чинності Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» №2453 від
07.07.2010 року, відповідно до якого була
запроваджена нова формула обчислення
заробітної плати суддів, внаслідок
чого з 01.01.2012 р. розмір заробітної плати
суддів загальних судів всіх рівнів, в
тому числі й суддів Апеляційного суду
міста Києва, був значно підвищений в
силу положень ч.ч.3, 4 ст. 129 Закону № 2453.

Одночасно цим Законом для суддів
загальних судів було введено обмеження
максимального розміру щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці, який не мав перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (ч. 5 ст. 138 Закону № 2453).
Виключення із загального правила було
застосовано лише для суддів
Конституційного Суду України, за якими
було збережено право на перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання в разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України (ч. 4 ст. 138 Закону № 2453).

03.06.2013 р. Конституційним Судом України
прийнято рішення № 3-рп/2013 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці). Цим
рішення визнано такими, що не
відповідають Конституції України
(неконституційними):

-частина третя, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

-стаття 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VI;

-абзац другий пункту 2 розділу II
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством, а також що:

-натомість підлягає застосуванню
частина третя статті 138 Закону № 2453 в
редакції до змін, внесених Законом №
3668-VI, а саме: «Щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

Позивачем було одержано довідки №365/02
від 07.11.2012 року, за №366/02 від 07.11.2012 року,
за №367/02 від 07.11.2012 року,за №368/02 від
07.11.2012 року, за №82/13 від 13.06.2013року, за
№83/13 від 13.06.2013 року, видані Апеляційним
судом міста Києва, відповідно до яких
суддівська винагорода Апеляційним
судом міста Києва, судді який працює на
відповідній посаді.

З'ясовано, що позивач звернулася до
УПФУ в Шевченківському районі м. Києва
із заявою про перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідач УПФУ в Шевченківському
районі м. Києва у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання відмовив, про що повідомив
позивача листом від 17.07.2013 року №14384/06,
посилаючись на те, що згідно із ч. 4 ст. 138
Закону № 2453 у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок. А тому, на думку
відповідача, законодавчо
обґрунтованих підстав для перерахунку
належного позивачу довічного
грошового утримання згідно з наданими
довідками Апеляційного суду м. Києва
немає.

Згідно зі ст. 130 Конституції України, ч. 4
ст. 47 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» однією із гарантій
незалежності суддів є їх належне
матеріальне та соціальне забезпечення.

Як зазначено у мотивувальній частині
рішення Конституційного Суду України
№3-рп/2013 «конституційний статус судді
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода, так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.».

Частиною 1 ст. 2 КАС України зазначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно із ст. 124 Конституції України,
судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції. Судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Конституції
України з питань, передбачених цією
статтею, Конституційний Суд України
ухвалює рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені.

Статтею 152 Конституції України
встановлено, що закони та інші правові
акти за рішенням Конституційного Суду
України визнаються неконституційними
повністю чи в окремій частині, якщо
вони не відповідають Конституції
України або якщо була порушена
встановлена Конституцією України
процедура їх розгляду, ухвалення або
набрання ними чинності. Закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Матеріальна
чи моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому законом порядку.

Відповідач вважає, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання Законом № 2453 передбачений
тільки для суддів Конституційного Суду
України, що прямо суперечить
вищезазначеному рішенню
Конституційного Суду України і є
невиконанням судового рішення. Разом з
тим, наявність у Законі спеціальної
норми, що стосується суддів
Конституційного Суду України, не
скасовує інші вище зазначені норми
цього Закону, які вказують на
необхідність зміни розміру довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці у зв'язку із зміною розміру
заробітної плати працюючого судді.

Положення ст. 138 Закону № 2453 не
встановлюють заборони перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці судів
господарських судів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_1 має право на перерахунок її
суддівського довічного грошового
утримання у розмірі 90 відсотків від
грошового утримання судді, що працює на
відповідній посаді на підставі
наданоїїйАпеляційним судом м. Києва
довідок від за №83/13 від 13.06.2013 року, тому
відмова відповідача здійснити
позивачу перерахунок щомісячного
довічного утримання судді у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» є неправомірною.

Враховуючи ті обставини, що позивач
звертався до відповідача із заявою про
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання 02.07.2013 р., позов до
суду поданий 27.09.2013 року, тобто в межах
строку позовної давності, визначеного
ст. 99 КАС України, довічне грошове
утримання ОСОБА_1 підлягає перерахунку
з 03.06.2013 року у відповідності до
законодавства України.

У порядку ст. 94 КАС України з Державного
бюджету України на користь позивача
підлягає присудженню сплачений
останнім судовий збір в сумі 03 грн. 40
коп., що підтверджується квитанцією про
його оплату.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів», рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
р. № 3-рп/2013, ст. ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 100, 158-163,
183-4 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинення дії-
задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
місті Києва у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання ОСОБА_1неправомірною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківськомурайоні
міста Києва здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання з 03
червня 2013 року з розрахунку 90 відсотків
від заробітної плати працюючого судді
Апеляційного суду міста Києва без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі
03,40 грн.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки. Апеляційна
скарга на постанову може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Строк для подання
апеляційної скарги стороною або іншою
особою, яка брала участь у справі,
обчислюється з моменту отримання копії
постанови.

Суддя: