Справа № 205/9209/13-а
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/9209/13-а
Справа № 2а/205/271/2013
28 листопада 2013 року
районний суд м. Дніпропетровська у
судді Шавули В.С.
розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
04 листопада 2013 року позивачка
звернулась до Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська із позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії.
В обґрунтування підстав зазначила, що 13
травня 2013 року вона вийшла на пенсію
державного службовця зі
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у
м.Дніпропетровську Державної
податкової служби України (на момент
виникнення спірних відносин
реорганізована в Спеціалізовану
державну податкову інспекцію з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську міжрегіонального
Головного управління Міндоходів).
Листами від 02.08.2013 року та 03.09.2013 року
позивачка зверталась до відповідача
щодо перерахунку нарахованої їй
пенсії. Для перерахунку пенсії
позивачка подала до відповідача
уточнюючі довідки про складові
заробітної плати від 13.05.2013 року №
408/10/05-23 та №409/10/05-23 за останні 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу», з
урахуванням «Інших виплат», до яких
увійшли допомога на оздоровлення при
наданні щорічної відпустки,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
компенсація за невикористану
відпустку, з яких справляються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Позивачка вважає, що неврахування
відповідачем у склад заробітної плати
допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
компенсації за невикористану
відпустку, є діями протиправними і
такими, що порушують право позивачки на
більший розмір пенсії.
На підставі викладеного позивачка
вимушена була звернутись до суду та
просила визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Дніпропетровська
щодо неврахування при розрахунку
розміру пенсії ОСОБА_1 повної суми
винагороди за вислугу років у розмірі
35% посадового окладу з надбавкою за
ранг та інших виплат, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська здійснити
розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
13.05.2013 року з урахуванням у складі
заробітку повної суми винагороди за
вислугу років у розмірі 35% посадового
окладу з надбавкою за спеціальне
звання та «Інших виплат», до яких
віднесені матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати, заявлені
уточнюючими довідками Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську Державної
податкової служби від 13.05.2013 року №
408/10/05-23 та №409/10/05-23.
Позивачка в судове засідання не
з'явилась. Про день, час та місце
судового розгляду повідомлялась
належним чином. До суду надала письмову
заяву, в якій просила справу розглядати
без своєї присутності. Позовні вимоги
підтримала в повному обсязі. Просила
позов задовольнити (а.с.31).
Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетрвоська, в особі свого
представника, в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. До суду надав свої
письмові заперечення на
адміністративний позов, в якому просив
справу розглядати за відсутністю свого
представника (а.с.32-33).
У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України,
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі про розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про
пенсійне забезпечення.
Підставою звернення позивача до суду є
захист прав на належне пенсійне
забезпечення у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органу
Пенсійного Фонду України, що викликані
діями такого органу при здійсненні
владних управлінських функцій при
здійсненні перерахунку пенсії на
Суд, вивчивши матеріали справи, та
перевіривши надані докази вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала
на посаді головного державного
податкового ревізора-інспектора
відділу адміністрування податків
управління податкового супроводження
підприємств хімічної та інших галузей.
Працюючи позивачка отримувала
надбавку за спеціальне звання
(інспектор податкової служби І рангу), з
якої нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, на
виконання постанови КМУ від 12 вересня
1997 року № 1013 «Про порядок виплат
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»,
що дає право на одержання винагороди за
вислугу років. Розмір винагороди було
встановлено, виходячи із загального
стажу для виплати винагороди із
загального страхового стажу 20 років 4
місяці 25 днів, в тому числі стаж
державної служби 20 років 4 місяці 25 днів
Для перерахунку пенсії позивачка
подала до відповідача довідки від
13.05.2013 року №408/10/05-23, № 409/10/05-23 про
складові заробітної за останні 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
Проте, на звернення позивачки до
відповідача з питання перерахунку і
виплати пенсії, з проханням
переглянути її пенсійну справу і
вирішити питання щодо врахування
вказаних виплат зазначених у довідці
про складові заробітної плати за
останні 24 календарні місяці №409/10/05-23
від 13.05.2013 року, та у довідці про
складові заробітної плати № 408/10/05-23 від
13.05.2013 року при обчисленні пенсії, їй
було відмовлено. При розрахунку
розміру пенсії на момент її
призначення відповідач вчинив дії зі
зменшенням складових заробітної плати,
а саме: сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, соціально-побутові
питання та компенсація за
невикористану відпустку при
обчисленні заробітної плати для
нарахування пенсії державного
службовця, з яких справляється збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування (а.с.11-12,17-19).
Відповідно до п.4 Порядку оплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби які мають спеціальні звання,
затвердженого Постановою КМУ №1013 від 12
вересня 1997 року, документом для
визначення стажу роботи є трудова
книжка та інші документи, які
відповідно до законодавства
підтверджують стаж роботи. Стаж роботи
для виплати винагороди за вислугу
років визначається комісією органу
державної податкової служби з питань
встановлення стажу, необхідного для
нарахування винагороди за вислугу
років. Склад комісії затверджується
керівником органу державної
податкової служби. Рішення комісії про
встановлення стажу роботи або зміну
його розміру оформляється протоколом
і передається керівникові
відповідного органу державної
податкової служби для видання наказу
про виплату винагороди за вислугу
років. Спірні питання з приводу
встановлення стажу роботи для
виплати винагороди за вислугу років
розглядаються відповідними комісіями
державних податкових адміністрацій
вищого рівня та Державної податкової
адміністрації України. Тобто
вищезазначеною Постановою КМУ
визначено орган, який встановлює стаж
роботи та процедуру його визначення,
зокрема зазначено, що стаж роботи для
виплати винагороди за вислугу років
визначається комісією органу
державної податкової служби з питань
встановлення стажу, необхідного для
нарахування винагороди за вислугу
Також, Постановою КМУ № 1013 від 12
вересня 1997 року «Про Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»,
затвердженні розміри винагороди за
вислугу років. До стажу роботи цієї
категорії державних службовців, що дає
право на одержання винагороди за
вислугу років включається час роботи в
органах державної податкової служби на
посадах і в органах, визначених
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим Постановою КМУ
від 03 травня 1994 року № 283 «Про порядок
обчислення стажу державної служби».
Відповідно до Постанови КМУ № 1013 від 12
вересня 1997 року «Про Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»
виплати винагороди за вислугу років
службовим особам Державної податкової
адміністрації України та місцевих
державних адміністрацій, які мають
спеціальні звання винагорода за
вислугу років виплачується посадовим
особам органів державної податкової
служби у таких розмірах: від 1 до 2 років
- 5%, від 2 до 5 років -10%, від 5 до 10 років -
20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20 років -
30%, від 20 до 25 років - 35%, від 25 і більше
Розмір винагороди визначається
залежно від стажу роботи і
обчислюється, виходячи з посадового
окладу та ставки за спеціальне звання.
Як було встановлено судом, на момент
виходу на пенсію відповідно до довідки
про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
винагорода за вислугу років
виплачувалась позивачці у розмірі 35% за
фактично відпрацьований час та у межах
встановленого фонду оплати праці
Таким чином, з огляду на вищенаведене,
до компенсації відповідача не
відноситься вчинення дій самостійного
визначення розміру щомісячної
винагороди за вислугу років,
встановленого спеціальною комісією
затвердженого керівником державного
податкового органу відповідно до
постанови № 1013, є неправомірними.
Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.
У відповідності до ст. 35 Закону України
«Про державну службу», державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.
Постановою КМУ від 03 травня 1994 року № 283
«Про порядок обчислення стажу
державної служби» встановлено, що
керівникам надано право в межах
встановленого фонду право надавати
працівникам матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
є фонд заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачується відповідно
до статті 35 Закону України «Про
державну службу» і з якої
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, є
складовою частиною фонду заробітної
плати, а тому є об'єктом для призначення
і перерахунку пенсії відповідно до ст.
37, 371 вищезазначеного закону.
Відповідно до статті 2 закону України
«Про оплату праці», до структури
заробітної плати входять основна
заробітна плата, це - винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
Таким чином, аналізуючи по справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, в повному обсязі
доведеними, в зв'язку із чим інші
виплати, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування є
складовими заробітної плати, з яких
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, і які є
об'єктом призначення і перерахунку
пенсії державного службовця.
Вирішуючи питання щодо компенсації
понесених судових витрат, суд враховує,
що позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню, тому із Управління
Державної казначейської служби у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
на користь ОСОБА_1 належить до
стягнення 68,82 грн.
На підставі викладеного, керуючись
Закону України «Про оплату праці»,
Закону України «Про державну службу»,
Постановою від 3 травня 1994 р. N 283 «Про
порядок обчислення стажу державної
служб», Постановою від 12 вересня 1997 р. N
1013 «Про Порядок виплати винагороди за
вислугу років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання», ст. ст. 3, 6 - 14, 17,159 -
163, 167 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, -
Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетрвоська щодо
неврахування при розрахунку розміру
пенсії ОСОБА_1 повної суми винагороди
за вислугу років у розмірі 35%
посадового окладу з надбавкою за ранг
та інших виплат, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська здійснити
розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
починаючи з 13.05.2013 року із урахуванням у
складі заробітку повної суми
винагороди за вислугу років у розмірі
35% посадового окладу з надбавкою за
спеціальне звання та «Інших виплат», на
які нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
Стягнути із місцевого бюджету на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянки України, ІПН: НОМЕР_1,
судовий збір у сумі 68,82 грн. (Шістдесят
вісім гривень 82 копійки).
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.С.Шавула