Справа № 607/21298/13-а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 р.

Справа № 876/15390/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі Тернопільської
області на постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 29 листопада 2013
року у справі № 607/21298/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про визнання протиправною
відмови у здійсненні перерахунку
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці у зв'язку
зі зміною суддівської винагороди
працюючого судді на відповідній посаді
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці
з 01 листопада 2013 року в
відповідності до діючого
законодавства.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 29 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено,
визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці, виходячи з
розміру суддівської винагороди
працюючого судді на відповідній посаді
з 01 листопада 2013 року у розмірі 82%
суддівської винагороди, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового довічного утримання, з
урахуванням фактично виплачених сум;
постанову суду в межах суми платежу за
один місяць допущено до негайного
виконання.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
її оскаржило, подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій покликаючись
на порушення судом першої інстанції,
при прийнятті оскаржуваного рішення,
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування всіх обставин
справи просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені
позовних вимог в повному обсязі.

Сторони будучи повідомленими про час
та місце розгляду справи, явки
уповноважених представників в судове
засідання не забезпечили, а тому спір
вирішено відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС
України в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Судова колегія перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 працював суддею апеляційного
суду Тернопільської області, що
підтверджується копією довідки
апеляційного суду Тернопільської
області № 284/13 від 05 листопада 2013 року.

Відповідно до рішення Управління
Пенсійного фонду України № 537/Г-11 від
13 листопада 2013 року позивачу
виплачується щомісячне довічне
грошове утримання, призначене згідно
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», чинного на момент
виникнення спірних правовідносин, в
розмірі 82% від грошового утримання
судді.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся із
заявою до Управління Пенсійного фонду
в м. Тернополі про проведення
перерахунку щомісячного грошового
утримання у зв'язку із збільшенням
суддівської винагороди судді
працюючого на відповідній посаді.

Проте, 28 листопада 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду в м. Тернополі
відмовлено у проведенні такого
перерахунку. В обґрунтування вказаного
рішення зазначає, що право на це
законодавчо врегульовано лише для
суддів Конституційного Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України «Про
державну службу», або за його вибором,
щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80 %
грошового утримання судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Аналіз зазначених норм дає підстави
колегії суддів апеляційного суду
прийти до висновку про те, що розмір
щомісячного довічного грошового
утримання безпосередньо пов'язаний із
розміром заробітної плати працюючих
суддів відповідних судів.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 14 грудня 2011 року № 18-рп
2011, щомісячне грошове утримання суддів
є самостійною гарантією незалежності
суддів та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

Крім цього, рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013
року визнане таким, що не відповідає
Конституції частину третю; перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від
07 липня 2010 року в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року.

Крім цього, у вказаному рішенні
зазначено, що визначений Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання було змінено Законом «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», внаслідок чого зменшено
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів.
Закон «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання та
скасувавши право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03 червня 2013 року положення Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи від 08
липня 2011 року № 3668-VI, визнані
неконституційними та втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші нормативно
правові акти не мають зворотної дії в
часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що оскільки діючим законодавством
чітко визначено, що розмір довічного
утримання, який призначається та
виплачується судді у відставці
розраховується із розміру грошового
утримання працюючого судді, а тому у
разі збільшення розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді, повинен збільшуватися розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці без обмеження максимального
розміру грошового довічного утримання
судді у відставці, визначеного ч. 5 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Разом з тим, обов'язок здійснення
перерахунку відповідачем грошового
довічного утримання судді у відставці
у випадку збільшення розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді є завданням
Пенсійного фонду України та Управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 109 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» за суддею, звільненим за його
заявою про відставку, зберігається
звання судді та гарантії
недоторканості, встановлені для судді
до його виходу у відставку.

Згідно з довідкою № 82 від 13 серпня 2013
року апеляційного суду Тернопільської
області, станом на 01 листопада 2013 року
заробітна плата судді апеляційного
суду Тернопільської області становить
20 187,20 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
право позивача на нарахування
грошового довічного утримання судді у
відставці, виходячи з розміру
суддівської винагороди працюючого
судді на відповідній посаді з 01
листопада 2013 року у розмірі 82%
суддівської винагороди, виходячи з
принципу незворотності дії законів у
часі, повинно залишатися незмінним.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі суттєвими не являються і
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Тернополі слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 29 листопада 2013 року у
справі № 607/21298/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з моменту направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський