Справа № 2а-10038/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Кабінету
Міністрів України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 серпня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Заступника Генерального прокурора
України до Кабінету Міністрів України,
третя особа - Аграрний фонд про
визнання нечинною постанови від 18.02.2009
року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року позивач Заступник
Генерального прокурора України
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Кабінету Міністрів України,
третя особа - Аграрний фонд про
визнання нечинною постанови від 18.02.2009
року №152 «Питання закупівлі та
реалізації Аграрним фондом дизельного
палива і мінеральних добрив для
проведення весняно-польових робіт у 2009
році».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 серпня 2012 року вимоги позивача
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
18.02.2009 року Кабінет Міністрів України
прийняв постанову №152 «Питання
закупівлі та реалізації Аграрним
фондом дизельного палива і мінеральних
добрив для проведення весняно-польових
робіт у 2009 році».

Зазначеною постановою дозволено
Аграрному фонду здійснити закупівлю за
рахунок коштів спеціального фонду
державного бюджету, що відповідно до
пункту 25 статті 34 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
передбачається спрямувати на
формування державного інтервенційного
фонду Аграрним фондом, здійснення
державних форвардних і заставних
закупівель, товарних та фінансових
інтервенцій на організованому
аграрному ринку у вітчизняних
виробників з урахуванням сум податку
на додану вартість на умовах поставки
«склад виробника»: дизельного палива в
обсязі 150 тис. тонн за ціною 1 тонни не
вище 4 200 гривень; аміачної селітри,
фасованої в мішки, в обсязі 200 тис. тонн
за ціною 1 тонни не вище 2 100 гривень;
затверджено Порядок закупівлі та
реалізації Аграрним фондом дизельного
палива і мінеральних добрив для
проведення весняно-польових робіт у 2009
році.

Генеральна прокуратура України внесла
протест від 29.07.2009 року на вказану
постанову, запропонувавши відповідачу
привести у її відповідність з вимогами
закону.

Листом від 11.08.2009 року Перший
Віце-прем'єр-міністр повідомив, що
постанова не суперечить вимогам
нормативно-правових актів, зазначених
у протесті.

Апелянт в обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на пп.
9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про
державну підтримку сільського
господарства України», аб. 2 п. 6
Положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2008 року № 921, а
також п. 25 ст. 34 Закону України «Про
державний бюджет України на 2009 рік»,
згідно яких Аграрний фонд є державною
спеціалізованою установою,
уповноваженою Кабінетом Міністрів
України провадити цінову політику в
агропромисловій галузі економіки
України, що здійснює закупівлю товарів,
робіт і послуг за державні кошти, а у 2009
році кошти, отримані до спеціального
фонду Державного бюджету України
згідно з окремими пунктами статей 6, 20
та 33 Закону, спрямовуються відповідно
на формування державного
продовольчого резерву Аграрним фондом,
здійснення державних форвардних і
заставних закупівель, товарних та
фінансових інтервенцій на
організованому аграрному ринку, у
зв'язку з чим спірна постанова прийнята
в межах повноважень.

Вирішуючи питання відповідності
спірної постанови нормативно-правовим
актам вищої юридичної сили, колегія
суддів зважає на наступне.

Згідно п. 9.2.1 ст. 9 Закону України «Про
державну підтримку сільського
господарства України» Аграрний фонд
здійснює товарні або фінансові
інтервенції на організованому
аграрному ринку України,
використовуючи найкращу кон'юнктуру
біржового ринку, що склалася протягом
періоду державного цінового
регулювання. Аграрний фонд також
продає або купує на Аграрній біржі
об'єкти державного цінового
регулювання з або до державного
інтервенційного фонду.

Об'єкти державного цінового
регулювання визначені у ст. 3 Закону, і
до цього переліку не включено дизельне
паливо і мінеральні добрива.

З прийняттям Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення механізмів
державного регулювання ринку
сільськогосподарської продукції» від
04.06.2009 року, Аграрний фонд набув право
здійснювати закупівлю та продаж
матеріально-технічних ресурсів для
потреб сільськогосподарських
товаровиробників.

Відповідно до аб. 3 та 4 п. 9.2.1 ст. 9 Закону
України «Про державну підтримку
сільського господарства України»
Аграрний фонд може здійснювати
закупівлю або продаж визначених
об'єктами державного цінового
регулювання товарів, не пов'язаних з
державним ціновим регулюванням, лише
за рішенням Кабінету Міністрів
України. При цьому ціни закупівлі або
продажу не повинні бути вищими/нижчими
більш як на 20 відсотків
максимальної/мінімальної
інтервенційної ціни, встановленої на
поточний маркетинговий період для
об'єкта державного цінового
регулювання. У виключних випадках
Аграрний фонд за рішенням Кабінету
Міністрів України може здійснювати
закупівлю та продаж
матеріально-технічних ресурсів для
потреб сільськогосподарських
товаровиробників.

За загальновизнаним принципом права,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині
першій статті 58 Конституції України, за
якою та згідно із офіційним
тлумаченням цього положення, наданим у
рішенні Конституційного Суду України
від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі № 1-7/99
(справа про зворотну дію в часі законів
та інших нормативно-правових актів),
дію нормативно-правового акта в часі
потрібно розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Надання зворотної дії в часі
нормативно-правовим актам може бути
передбачено шляхом прямої вказівки про
це в законі або іншому
нормативно-правовому акті.

Абзац 3 та 4 п. 9.2.1 ст. 9 Закону України
«Про державну підтримку сільського
господарства України» набули законної
сили після прийняття 18.02.2009 року
оскаржуваної постанови.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта, що оскаржувана постанова
прийнята згідно повноважень,
передбачених п. 25 ст. 34 Закону України
«Про державний бюджет України на 2009
рік», яким визначено, що у 2009 році кошти,
отримані до спеціального фонду
Державного бюджету України згідно з
окремими пунктами статей 6, 20 та 33
Закону, спрямовуються відповідно на:
формування державного продовольчого
резерву Аграрним фондом, здійснення
державних форвардних і заставних
закупівель, товарних та фінансових
інтервенцій на організованому
аграрному ринку (за рахунок джерел,
визначених пунктом 7 статті 33 цього
Закону).

Зазначенні положення визначають
вичерпний перелік шляхів використання
коштів - формування державного
продовольчого резерву Аграрним фондом,
здійснення державних форвардних і
заставних закупівель, товарних та
фінансових інтервенцій на
організованому аграрному ринку. Проте,
жодний з цих шляхів використання
коштів придбання дизельного палива і
мінеральних добрив не передбачає.

Кабінет Міністрів України набув
повноважень приймати рішення про
здійснення Аграрним фондом закупівлі
та продажу матеріально-технічних
ресурсів для потреб
сільськогосподарських
товаровиробників лише після набрання
чинності Законом України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
вдосконалення механізмів державного
регулювання ринку
сільськогосподарської продукції» від
04.06.2009 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначає, що повноважень, передбачених
п. 6 Положення про закупівлю товарів,
робіт і послуг за державні кошти,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2008 року №921,
згідно якого особливості відносин, що
виникають у зв'язку із закупівлею
товарів, робіт і послуг, що
здійснюється в межах державного
оборонного замовлення, а також із
закупівлею інших спеціально
визначених Кабінетом Міністрів
України (специфічних) товарів, робіт і
послуг, можуть встановлюватися
окремими рішеннями Кабінету Міністрів
України, для прийняття оскаржуваної
постанови безпідставні, оскільки не
узгоджуються з вимогами Законів
України як актів вищої юридичної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
оскаржуваний нормативно-правовий акт
прийнято з порушенням компетенції
відповідача як суб'єкта владних
повноважень.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального та процесуального
права, правову позицію з приводу яких
аргументовано виклав в мотивувальній
частині оскаржуваного апелянтом
рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Кабінету Міністрів України - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 серпня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
14.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.