Справа № 806/8115/13-а
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
Житомир справа № 806/8115/13-a

час прийняття: 16 год. 40 хв.
категорія 8.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

за участі представника позивача
Малинівського В.В., Шахрая В.В.,

за участі представника відповідача
Бистрицької Д.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Айс Тім" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення № від
03.12.2013 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив скасувати податкове
повідомлення - рішення від 03.12.2013 року №
. В обґрунтування своїх позовних
вимог Товариство з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" зазначало,
що за результатами позапланової
невиїзної перевірки Товариства з
питання фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон" за
серпень 2013 року складено акт від 18.11.2013
року № 3271/22-05/31133719. На підставі акту
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 03.12.2013 року №
, яким Товариству визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 106653,00 грн. (85322,00
грн. за основним платежем та 21331,00 грн.
за штрафними санкціями). Позивач
вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення від 03.12.2013 року №
є неправомірним, оскільки
висновки наведені в акті перевірки
щодо порушення товариством п. 185.1 ст. 185,
п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, не ґрунтуються на
вимогах закону. Так, під час перевірки
жодного факту порушення оформлення
податкових накладних та розрахунків
коригування ТОВ "Айс Тім" з ТОВ "Цун Дон"
виявлено не було. Податкові накладні на
кожну партію товару зареєстровані ТОВ
"Цун Дон" в Єдиному реєстрі податкових
накладних, що підтверджується витягом
№ 105 на запит від 11.09.2013 року та
спростовує доводи відповідача про їх
невідповідність вимогам, передбаченим
п. 201. 1 ст. 201 ПК України. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
вказує, що ними було включено до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів, підтвердженні
оригіналами податкових накладних,
оформлених згідно вимог законодавства.
Також позивач зазначив, що вказані у
акті перевірки перевезення товару
здійснювались згідно умов
дистриб'юторського договору між ТОВ
"Цун Дон" та ТОВ "Айс Тім" від 01.01.2012 року
№ 41-01/2012 за рахунок постачальника, тому
виписані іншими перевізниками ТТН по
доставці товару, на думку позивача,
жодним чином не можуть впливати на
валові витрати їхнього підприємства і
як наслідок на податковий кредит або
бути відображені в його обліку.

Представники позивача в засіданні суду
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі та просили їх задовольнити, на
підставі доводів викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Письмових заперечень проти
позову Житомирською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до суду подано не
було.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Встановлено, що з 05.11.2013 року по 11.11.2013
року головним державним ревізором -
інспектором відділу перевірок з
окремих питань управління податкового
аудиту Житомирської ОДПІ Кочиною Т.М.
проведена позапланова невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" з питань
фінансово - господарських відносин з
ТОВ "Цун - Дон" за серпень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
про результати позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" з питання
фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон" за
серпень 2013 року від 18.11.2013 року №
3271/22-05/31133719.

У висновках акту від 18.11.2013 року №
3271/22-05/31133719 зафіксовано, що перевіркою
встановлено порушення ТОВ "Айс Тім":

п. 185. 1 ст. 185, п. 187. 1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" завищено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за серпень 2013 року - 99332
грн., в частині фінансово -
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Цун Дон";

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість за серпень 2013 року - 99332 грн. в
частині фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон";

п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" занижено
податок на додану вартість на 85322 грн. в
частині фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон" (за
рахунок здійснення продажу
заморожених напівфабрикатів
неплатникам ПДВ).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім", не
погоджуючись із актом перевірки, 21
листопада 2013 року подало до
Житомирської ОДПІ заперечення на акт №
3271/22-05/31133719 від 18.11.2013 р..

Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області листом від 28.11.2013 р. № 22415/10/22-02
повідомила позивача, що їх заперечення
не спростовують завищення податкового
кредиту по податку на додану вартість
по контрагенту ТОВ ТД "Цун-Дон" за
серпень 2013 року на суму 99332 грн.. Також у
вказаній відповіді п. 3.1.1 р. 3 акту
"Податкові зобов'язання" та п. 4 акту
перевірки "Висновок" викладено у новій
редакції.

Так, п. 4 акту перевірки "Висновок"
наведено у наступній редакції:
"Перевіркою встановлено порушення ТОВ
"Айс Тім":

п. 185. 1 ст. 185, п. 187. 1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" завищено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за серпень 2013 року - 14010
грн., в частині фінансово -
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Цун Дон";

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість за серпень 2013 року - 99332 грн. в
частині фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон";

п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" занижено
податок на додану вартість на 85322 грн. в
частині фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон" (за
рахунок здійснення продажу
заморожених напівфабрикатів
неплатникам ПДВ)".

У зв'язку з цим, контролюючий орган
вказав, що в результаті встановлених
порушень податкового законодавства в
ході проведеної перевірки
підприємства, згідно акту перевірки
від 18.11.2013 року № 3271/22-05/31133719/0100,
податковий кредит з ПДВ за серпень 2013
року в частині взаємовідносин з
придбання товарів у ТОВ ТД "Цун Дон"
підлягає коригуванню в сторону
зменшення на загальну суму 99332 грн., а
податкові зобов'язання (при подальшому
продажу товарів контрагентам -
покупцям платникам податку) в сторону
зменшення на суму 14010 грн.. Отже,
позивачем занижено податок на додану
вартість (з врахуванням продажу
товарів неплатникам податку на додану
вартість) за серпень 2013 року на
загальну суму 85322 грн.

На підставі акту перевірки №
3271/22-05/31133719 від 18.11.2013 року, з
урахуванням змін внесених відповіддю
на заперечення від 28.11.2013 р. № 22415/10/22-02, 03
грудня 2013 року Житомирською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 106653 грн., у тому
числі: за основним платежем - 85322 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 21331
грн.

Суд, перевіряючи оспорюване податкове
повідомлення - рішення на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, виходив із такого.

Підставою для висновку про завищення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з вартості придбаних продуктів
заморозки (по ланцюгу постачання
послуг від ТОВ "Цун - Дон"), на думку
відповідача, слугувало те, що згідно
наданих до перевірки первинних
документів - договорів, видаткових
накладних, декларацій виробника,
платіжних доручень, заявок, податкових
накладних встановлена дефектність
документів (не заповнені всі реквізити)
у ТОВ "Айс Тім".

При цьому в акті перевірки вказано, що
згідно наданих ТТН неможливо
встановити фактичного перевізника
товару (ідентифікувати його) та
відповідальних осіб за здійснення
перевезень товарів (водіїв), зазначених
в ТТН, крім того, у товарно -
транспортній накладній підпис особи
водія не посвідчений печаткою
підприємства - перевізника, не вказана
тоннажність перевезеного вантажу, на
яку суму відвантажений товар, перелік
документів (накладних) згідно яких
слідує вантаж, не зазначена відстань
здійснення перевезень. У копіях ТТН,
наданих до перевірки за вказаний
період, зазначені перевізники
нерозбірливим почерком, тобто
неможливо ідентифікувати посадових
осіб, які отримували товарно -
матеріальні цінності та неможливо
визначити чи є ці особи посадовими
особами підприємств (ФОП) -
перевізників.

Отже, товарно - транспортні накладні,
надані підприємством для перевірки,
підписані не встановленими особами, не
встановлено відповідальних осіб за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, тобто
мають юридичну дефектність.

Як наслідок цього, відповідачем
зроблено висновок, що наявність у
позивача податкових накладних за умови
встановлення факту нездійснення
господарської операції не є безумовною
підставою для віднесення, зазначених у
цих накладних, сум до податкового
кредиту.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім" Цун-Дон" (Компанія) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
(Дистриб'ютор) було укладено
дистриб'юторський договір № 41-01/2012 від
01 січня 2012 року.

01 січня 2012 року та 30 грудня 2012 року до
дистриб'юторського договору
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім"
Цун-Дон" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" укладено
додаткові угоди.

Пунктом 1 вказаного договору, з
урахування додаткової угоди від 30.12.2012
р., передбачено, що Компанія
уповноважує дистриб'ютора - ТОВ "Айс
Тім", на здійснення в 2012 - 2013 роках
продажу поставлених Компанією
заморожених продуктів (пельмені,
вареники, котлет і інших продуктів
харчування), надалі - Товар, на
території, вказаній у додатковій угоді
№ 1 до цього договору.

Умови поставки товару визначені у
додатковій угоді № 2 від 01.01.2012 року до
дистриб'юторського договору № 41-01/2012
від 01.01.2012 року.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 2,
поставка товару згідно договору
здійснюється на основі письмових
заявок Дистриб'ютора. Доставка товару
може здійснюватися транспортом
Компанії (сторонніми організаціями за
рахунок Компанії) або транспортом
Дистриб'ютора (сторонніми
організаціями за рахунок
Дистриб'ютора).

На виконання умов договору та на
підставі оформлених накладних у серпні
2013 року Товариством з обмеженою
відповідальною "Торговий дім "Цун - Дон"
було відвантажено на адресу Товариства
з обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
товари на загальну суму 597685,14 грн., в
тому числі ПДВ - 99614,19 грн.

Також у серпні 2013 року згідно накладних
на повернення було повернуто товар
постачальнику на загальну суму 10456,6
грн. ( в т.ч. ПДВ - 1742,75 грн.), зокрема, сума
на повернення товару отриманого товару
за серпень 2013 року становила 1692,48 грн., в
тому числі ПДВ - 282,08 грн.

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ
"ТД "Цун - Дон" позивачем надано до суду
копію дистриб'юторського договору від
01.01.2012 року та додаткових угод до нього
від 01 січня та 30 грудня 2012 року (т. 1, а.с.
36-42); копії видаткових та податкових
накладних за серпень 2013 року (т. 1, а.с.
47-67); копії накладних на повернення
товару постачальнику (т. 1, а.с. 68,71,76);
копії розрахунків коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної (т. 1, а.с. 69-70, 72-73,
74-75, 77-78).

Усі податкові накладні отримані
позивачем від контрагента внесені ТОВ
"ТД "Цун-Дон" до Єдиного реєстру
податкових накладних, про що свідчить
витяг з Єдиного реєстру податкових
накладних № 105 (т. 1, а.с. 43-46).

У засіданні суду з'ясовано та не
заперечувалося представниками сторін,
що перевезення товару здійснювалося за
рахунок транспорту постачальника.

Представник позивача в судовому
засіданні наголошував, що ТОВ "Айс Тім"
включало до податкового кредиту суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів,
підтверджені оригіналами податкових
накладних, оформлених згідно із вимог
законодавства.

У свою чергу, акт перевірки жодних
зауважень щодо форми, змісту та
оформлення податкових накладних,
виписаних позивачу його контрагентом,
не містить.

Положеннями пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, далі -
Податковий кодекс України)
передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Податкове зобов'язання для цілей
розділу V цього Кодексу - загальна сума
податку на додану вартість, одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді (пп. 14.1.179
п. 14.1 ст. 14 Податковий кодекс України).

Згідно із підпунктом "а" пункту 185.1
статті 185 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування є операції
платників податку на додану вартість з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Приписами пункту 188.1 статті 188
Податкового кодексу України визначено,
що база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг.

Податковий кредит, згідно із п. 14.1.181 ст.
14 Податкового кодексу України, - сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

У відповідності із п. 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з, зокрема: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно із п. 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно із п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У відповідності із п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Проаналізувавши наведені норми
чинного законодавства, суд дійшов
висновку, що в даному випадку єдиними
та достатніми підставами для
формування податкового кредиту є
наявність податкової накладної, що
засвідчує факт сплати отримувачем
товару (робіт, послуг) їх вартості з
урахуванням податку на додану
вартість.

Як свідчать матеріали справи сума
податкового кредиту з податку на
додану вартість за серпень 2013 року в
розмірі 99332 грн. підтверджена
відповідними податковими накладними.

Судом не встановлено невідповідності
даних податкових накладних фактичним
обставинам, отже факт здійснення
господарських операцій у
перевіряємому періоді підтверджується
документально.

Представником відповідача той факт, що
податкові накладні, виписані
контрагентом позивача, відповідають
вимогам статті 201 Податкового кодексу
України та наказу Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 року № 1379
"Про затвердження форми Податкової
накладної та Порядку її заповнення",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.11.2011 року за № 1333/20071,
не заперечувався та спростований не
був.

При цьому стосовно твердження
відповідача, що ТОВ "Айс Тім" надано
неналежним чином документальне
підтвердження переміщення товарів в
просторі (без зазначення відповідних
реквізитів), то слід вказати наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків. При
цьому будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Правилами ведення податкового обліку
не передбачено обов'язковості ведення
і зберігання товарно - транспортних
накладних на перевезення вантажів
автомобільним транспортом для
підтвердження обставин щодо
правомірності віднесення до складу
валових витрат вартості придбаних
позивачем товарів. Відтак, наявність
помилок у оформленні товарно -
транспортних накладних не є підставою
для висновків про відсутність
господарської операції.

Крім того, правила перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні не
встановлюють правил податкового
обліку валових витрат платників
податку, а лише встановлюють права,
обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Судом встановлено, що перевезення
товару здійснювалося за рахунок
транспорту постачальника - ТОВ "ТД
Цун-Дон", а не позивача. При цьому
останнім було надано до матеріалів
справи копії товарно - транспортних
накладних за серпень 2013 року (т. 1, а.с.
199-206), в яких міститься інформація про
перевізника, замовника,
вантажовідправника та
вантажоодержувача, про відвантаження
товару ТОВ "ТД "Цун-Дон" та отримання
його ТОВ "Айс Тім".

Представником позивача під час
судового розгляду справи були надані
пояснення, що при перевірці позивача на
вимогу контролюючого органу ними були
надані копії товарно - транспортних
накладних за серпень 2013 року, згідно
яким Товариству поставлено товари від
ТОВ "ТД "Цун-Дон". Однак, враховуючи
поганої якості копії вони звернулися
до ТОВ "ТД "Цун-Дон" для отримання кращих
копій, які в подальшому були подані до
Житомирської ОДПІ, проте перевіряючою
вони враховані не були.

Представником відповідача такі
твердження позивача спростовано не
було.

Як встановлено судом, усі наявні у
матеріалах справи документи дають
змогу визначити, які саме товари
поставлялись, за якою ціною, між якими
контрагентами та надано належні докази
використання придбаних товарів у
власній господарській діяльності.

Так, придбані позивачем у ТОВ "ТД "Цун
-Дон" за серпень 2013 року товари були
реалізовані позивачем іншим суб`єктам
підприємницької діяльності, що
підтверджується зведеною відомістю
реалізації ТОВ "Айс Тім" товару
торгової марки "Цун дон" за серпень 2013
року (т. 1, а.с. 114-198) та копіями
видаткових та податкових накладних
(вибірково), які містяться в матеріалах
справи, що свідчить про реальний рух
активів у процесі здійснення позивачем
господарських операцій.

За таких обставин, суд вважає, що
висновок податкового органу про
безтоварність господарської операції
є формальним і не об'єктивним, оскільки
ґрунтується не на первинних документах
та результатах співставлення даних
бухгалтерського і податкового обліку,
а на обставинах, які не мають
безпосереднього значення для
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту.

Стосовно доводів відповідача про
завищення позивачем податкових
зобов'язань за серпень 2013 року з
податку на додану вартість в частині
фінансово - господарських
взаємовідносинах (по ланцюгам
постачання) з ТОВ "ТД "Цун - Дон" та з
вартості реалізованих заморожених
напівфабрикатів (по ланцюгу постачання
послуг від ТОВ "ТД "Цун-Дон"), суд
зазначає, що обов'язок сплачувати
податки і збори та відповідальність за
порушення чинного законодавства є
персоніфікованими.

Податкове законодавство України не
ставить в залежність право віднесення
сплачених сум ПДВ до податкового
кредиту від податкового обліку (стану)
інших осіб і фактичної сплати
контрагентом податку до бюджету.
Включення до складу податкового
кредиту сум ПДВ є правом окремо взятого
платника податків і не залежить від
розрахунків з бюджетом третіх осіб.
Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету або встановлено порушення
податкового законодавства з боку
контрагенту, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи. Можливі
порушення контрагентами платника
податків податкової дисципліни, у т. ч.
недекларування своїх зобов'язань або
несплата податку до бюджету, не є
підставою для позбавлення платника
податків права на податковий кредит з
ПДВ за операціями з такими
контрагентами. Лише сам факт наявності
господарських відносин з контрагентом,
який порушує податкове законодавство,
не може тягнути за собою негативні
наслідки для платника податків у
вигляді зменшення податкового кредиту
чи валових витрат, оскільки платник
податків може бути необізнаним
стосовно таких порушень та дійсних
намірів тих фізичних осіб, які
представляють його контрагента.

Позбавлення платника податку права на
формування податкового кредиту у
зв'язку з невиконанням своїх обов'язків
його контрагентами, в тому числі не
нарахування і несплата податкових
зобов'язань останніми, порушує право
особи на мирно володіти своїм майном,
що міститься у першому Протоколі до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка є частиною
національного законодавства, згідно із
ст. 9 Конституції України.

Рішеннями у справах "Інтерсплав проти
України" (2007 рік, заява № 803/02) та "Булвес
АД проти Болгарії" (2009 рік, заява № 3991/03)
Європейський суд з прав людини
констатував, що платник ПДВ не повинен
нести відповідальність за зловживання,
вчинені його постачальником, якщо
платник ПДВ не знав про такі
зловживання і не міг про них знати.

Відповідач не надав жодних доказів на
підтвердження того, що позивач, як
платник податку, діяв без належної
обачності й обережності і йому було
відомо про порушення, які допустили
його контрагенти.

Також суд звертає увагу, що Податковий
кодекс України не ставить в залежність
формування продавцем податкових
зобов'язань від реалізації товару від
статусу його контрагента - покупця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області правомірність прийняття
податкового повідомлення - рішення №
від 03 грудня 2013 року доведено не
було. Письмових заперечень проти
позову суду не надано.

З огляду на все викладене вище, суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення - рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області №
від 03.12.2013 року є неправомірним,
відтак його слід скасувати, а позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" -
задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 03.12.2013 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю.
Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 08
лютого 2014 р.