Справа № 2а/1770/738/2012
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" березня 2014 р.
Справа № 2а/1770/738/2012

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю позивачки

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "31" січня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Держави Україна в особі голови
Здолбунівської районної державної
адміністрації Шуль Віталія
Степановича, Держави Україна в особі
заступника голови Здолбунівської
районної державної адміністрації
Аніскіна Миколи Олександровича,
Держави Україна в особі начальника
управління економіки Здолбунівської
районної державної адміністрації
Бухало Валентини Віталіївни, Держави
Україна в особі в.о. начальника
юридичного відділу Здолбунівської
районної державної адміністрації
Герасимюк Світлани Василівни, Держави
Україна в особі Здолбунівської
районної державної адміністрації
Рівненської області, Відділу
економічного розвитку, торгівлі та
міжнародного співробітництва
Здолбунівської районної державної
адміністрації Рівненської області
про самозахист прав та свобод від дій
дискримінації, відшкодування
моральної шкоди, поновлення на роботі ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Держави України в
особі голови Здолбунівської районної
державної адміністрації Шуль Віталія
Степановича, Держави України в особі
заступника голови Здолбунівської
районної державної адміністрації
Аніскіна Миколи Олександровича,
Держави України в особі начальника
управління економіки Здолбунівської
районної державної адміністрації
Бухало Валентини Віталіївни, Держави
України в особі виконуючої обов'язки
начальника юридичного відділу
Здолбунівської районної державної
адміністрації Герасимюк Світлани
Василівни, Держави України в особі
Здолбунівської районної державної
адміністрації про самозахист прав та
свобод від дій дискримінації,
відшкодування моральної шкоди,
поновлення на роботі та просила:

- визнати дії посадових осіб
Здолбунівської районної державної
адміністрації, відповідачів Шуль В.С.,
Аніскіна М.О., Бухало В.В., Герасимюк С.В.,
вчинені проти неї у формі невиконання
рішення судів Рівненського окружного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року, Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року методами осміяння, потакання,
приниженням в Здолбунівській районній
державній адміністрації, як незаконні,
протиправні;

- визнати дії посадових осіб
Здолбунівської райдержадміністрації,
відповідачів Шуль В.С., Бухало В.В.,
Герасимюк С.В., Аніскіна М.О.
дискримінацією її прав, свобод,
гарантій і статусу державного
службовця в райдержадміністрації, на
ґрунті їх амбіцій, нерозумної,
несправедливості, з використанням
функцій в державній установі;

- стягнути з відповідачів Шуль В.С,
Бухало В.В., Герасимюк С.В., Аніскіна М.О.
на її користь моральну шкоду у грошовій
формі у розмірі їх посадового
місячного окладу за посадою, але не
менше 5000,00 грн. з кожного, як
сатисфакцію за дискримінацію прав,
свобод;

- визнати учинену відповідачами
Бухало В.В., Герасимюк С.В. дію у формі
попередження про її звільнення з
посади, датовану 29 листопада 2011 року,
незаконною, протиправною,
безпідставною;

- визнати учинені відповідачами
Бухало В.В., Герасимюк С.В., Аніскіним
М.О. дії у формі організації та
проведення за участю суб'єктів
профкому Здолбунівської РДА датовані 27
січня 2012 року про спонукання, одержання
рішення на згоду звільнення ОСОБА_3 з
посади державного службовця
Здолбунівської райдержадміністрації
незаконними, протиправними,
безпідставними;

- визнати наказ №2-к від 30 січня 2012
року про звільнення ОСОБА_3 з посади
головного спеціаліста - адміністратора
дозвільного центру Здолбунівської
райдержадміністрації незаконним,
поновити на посаду (роботу) з дати
звільнення;

- зобов'язати відповідача
Здолбунівську районну державну
адміністрацію, відповідачів Шуль В.С,
Бухало В.В., учинити дію: внести в
трудову книжку вірні, точні записи про
виконання ними рішення Рівненського
окружного адміністративного суду від 13
липня 2011 року про поновлення на посаді
головного спеціаліста адміністратора
дозвільного центру управління
економіки Здолбунівської
райдержадміністрації та видати наказ і
розпорядження за встановленими на це
правовими нормами КЗпП України та ЗУ
"Про державні адміністрації";

- стягнути середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу на її користь
з відповідача Здолбунівської
райдержадміністрації; 9) накласти
відшкодування судових витрат: на
правову допомогу, судовий збір, тощо, на
відповідача Здолбунівську районну
державну адміністрацію повністю.

Справа розглядалася судами різних
інстанцій та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 14
листопада 2013 року, рішення судів обох
інстанцій скасовано, а справу
№2а/1770/738/2012 направлено на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі у Відділі
економічного розвитку, торгівлі та
міжнародного співробітництва
Здолбунівської районної державної
адміністрації на посаді головного
спеціаліста - адміністратора
дозвільного центру з 30 січня 2012 року,
скасувавши наказ про її звільнення №2-к
від 30 січня 2012 року.

Стягнуто з Відділу економічного
розвитку, торгівлі та міжнародного
співробітництва Здолбунівської
районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 13904
(тринадцять тисяч дев'ятсот чотири)
гривні 22 копійок.

В задоволені решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням в
частині визначення суми середнього
заробітку за час вимушений прогул,
ОСОБА_3 звернулася з апеляційною
скаргою в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову у названій частині змінити
та додатково стягнути на її користь
16141,64 грн. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, оскільки судом
проведено розрахунок без урахування
положень Постанови Кабінету Міністрів
України №100 від 08.02.1995 року «Про
затвердження порядку обчислення
заробітної плати».

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в частині визначення
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

В силу вимог частини першої статті 235
Кодексу законів про працю України, у
разі звільнення без законної підстави,
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі.

Верховний Суд України у абзаці другому
пункту 19 постанови Пленуму "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" №9 від 06 листопада 1992 року
роз'яснив, що працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі розпорядження голови
районної державної адміністрації №57-к
від 30 листопада 2012 року управління
економіки Здолбунівської районної
державної адміністрації
реорганізовано шляхом перетворення у
відділ економічного розвитку, торгівлі
та міжнародного співробітництва
Здолбунівської районної державної
адміністрації (а.с.82 том 3).

Додатком 3 до розпорядження
затверджено граничну чисельність
працівників даного структурного
підрозділу на рівні п'яти працівників
(а.с.83 на звороті том 3). При цьому,
відповідно до положення, затвердженого
розпорядженням голови №38 від 29 січня
2013 року відділ економічного розвитку,
торгівлі та міжнародного
співробітництва Здолбунівської
районної державної адміністрації є
правонаступником управління економіки
Здолбунівської районної державної
адміністрації (а.с.86-95 том 3).

Наказом начальника відділу №3-к від 1
березня 2013 року затверджено структуру
відділу економічного розвитку,
торгівлі та міжнародного
співробітництва Здолбунівської
районної державної адміністрації з
переліком посад: одна посада
начальника та чотири - головного
спеціаліста (а.с.99 том 3). Штатний розпис
на вказані п'ять посад введено в дію з 1
березня 2013 року. В подальшому штатний
розпис зазнавав змін, і станом на 27
січня 2014 року в штаті відділу перебуває
чотири штатні одиниці: одна посада
начальника, дві посади головного
спеціаліста та одна посада сторожа;
вакантних - немає (а.с.104-105 том 3). Всі
працівники управління економіки були
прийняті на аналогічні посади у відділ
економічного розвитку торгівлі та
міжнародного співробітництва по
переводу (а.с.96-98 том 3).

Отже, суд першої інстанції і ухвалив
судове рішення про поновлення ОСОБА_3
на попередній роботі, тобто на посаді
головного спеціаліста - адміністратора
дозвільного центру з 30 січня 2012 року. У
зв'язку з тим, що після незаконного
звільнення позивача, управління
економіки Здолбунівської районної
державної адміністрації було
реорганізовано шляхом перетворення у
відділ економічного розвитку, торгівлі
та міжнародного співробітництва
Здолбунівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_3 підлягає
поновленню на роботі саме у такий
відділ. При цьому суд зважає, що
юридичну особу - управління економіки
Здолбунівської районної державної
адміністрації припинено, а відділ
економічного розвитку, торгівлі та
міжнародного співробітництва є єдиним
його правонаступником, а тому і єдиною
установою, де збереглося місце роботи
незаконно звільненого працівника.

В силу вимог частини другої статті 235
Кодексу законів про працю України, при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
але не більш як за один рік. Якщо заява
про поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

З огляду на відсутність вини ОСОБА_3 у
тому, що трудовий спір розглядається
більше року, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку, що
стягненню на її користь підлягає
середній заробіток за весь час прогулу,
а саме з 31 січня 2012 року по 31 січня 2014
року.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що розмір середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
слід обчислювати відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року,
яким визначено, що середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.

Проте, безпідставно не прийняв до уваги
довідку, яку видано Здолбунівською
райдержадміністрації вих.№311/01-25/14 від
30.01.2014 року (а.с.106 том 3) про
середньоденний заробіток ОСОБА_3, яку
сторони не оспорюють.

Зазначену довідку підписано головою
адміністрації і начальником відділу
фінансово-матеріального забезпечення
та скріплено гербовою печаткою,
аналогічного змісту довідку надано і у
лютому 2014 року (вих.448/01-25/14 від 12.02.2014
року).

В той же час, судом проведено ОСОБА_3
розрахунок середнього заробітку за
час вимушеного прогулу виходячи із
законодавчо визначеного розміру
мінімальної заробітної плати. Так, з 1
лютого 2012 року по 31 березня 2012 року
мінімальний розмір заробітної плати на
місяць складав 1073,00 грн., з 1 квітня 2012
року по 30 червня 2012 року - 1094,00 грн., з 1
липня 2012 року по 30 вересня 2012 року - 1102,00
грн., з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2012
року - 1118,00 грн., з 1 грудня 2012 року по 31
грудня 2012 року - 1134,00 грн., з 1 січня 2013
року по 30 листопада 2013 року - 1147,00 грн., з
1 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року - 1218,00
грн. Всього за розрахунковий період:
2х1073 грн. + 3х1094 + 3х1102 + 2х1118 + 1х1134 + 11х1147 + 2х
1218 = 2146 + 3282 + 3306 + 2236 + 1134 + 12617 + 2436 = 27157,00
грн.

Суд апеляційної інстанції не може
погодитися з таким розрахунком,
оскільки він суперечить Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Так, з урахуванням наведених вище норм,
зокрема абз. 3 п. 2 Порядку №100,
середньомісячна заробітна плата за час
вимушеного прогулу працівника
обчислюється виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
виплата. Працівникам, які пропрацювали
на підприємстві, в установі,
організації менше двох календарних
місяців, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
фактично відпрацьований час.

Відповідно до п. 5 р. IV Порядку №100,
основою для визначення загальної суми
заробітку, що підлягає виплаті за час
вимушеного прогулу, є середньоденна
(середньогодинна) заробітна плата
працівника, яка згідно з п. 8 цього
Порядку визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на кількість
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством - календарних днів за
цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівникові здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячну кількість робочих
днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8
Порядку).

Як убачається зі змісту довідки,
виданої Здолбунівською
райдержадміністрацією за вих.№311/01-25/14
від 30.01.2014 року (а.с.106 том 3),
середньоденна заробітна плата
позивачки становить 85,91 грн.

Час вимушеного прогулу з 31.01.2012 року по
31.01.2014 року складає 503 дні (тривалість
визначено відповідно до розрахунків
норм тривалості робочого часу згідно
листів Міністерства праці та
соціальної політики України за 2012-2014
роки). Отже, середня заробітна плата за
вказаний період складає 43212,73 грн.
(503х85,91). Проте, відповідно до вимог ст.235
КЗпП України та згідно пункту 32
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
трудових спорів" №9 від 06 листопада 1992
року, при присудженні оплати за час
вимушеного прогулу слід зараховувати
заробіток за місцем нової роботи
(одержану допомогу по тимчасовій
непрацездатності, вихідну допомогу,
середній заробіток на період
працевлаштування, допомогу по
безробіттю), що працівник мав в цей час.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 при звільненні 30.01.2012 року
отримала 1889,94 грн. вихідної допомоги
(а.с.106 том 3) та 11362,84 грн. допомоги по
безробіттю (а.с.244 том 2), а тому вказані
кошти підлягають відрахуванню із суми,
яка підлягає стягненню на користь
позивача у вигляді середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином на користь ОСОБА_3 слід
стягнути 29959,95 грн. (43212,73-1889,94 - 11362,84).

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що судове рішення в частині визначення
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу підлягає зміні. На
користь ОСОБА_3 підлягає стягненню
29959,95 грн. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 31.01.2012 року по
31.01.2014 року, без урахування податків та
інших обов»язкових платежів.

В іншій частині судове рішення не
оскаржувалося сторонами, а тому не було
предметом розгляду в апеляційній
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"31" січня 2014 р. в частині визначення
розміру середнього заробітку за час
вимушеного прогулу змінити.

Стягнути з Відділу економічного
розвитку, торгівлі та міжнародного
співробітництва Здолбунівської
районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 29959,95
грн. за період, з 31.01.2012 року по 31.01.2014
року, без урахування податків та інших
обов"язкових платежів.

В іншій частині судове рішення
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "21" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Держава Україна в особі
голови Здолбунівської районної
державної адміністрації Шуль Віталій
Степанович
вул.Грушевського,14,м.Здолбунів,Рівненс
ька область,35700

4 - Держава Україна в особі заступника
голови Здолбунівської
райдержадімістрації Аніскіна Миколи
Олександровича
вул.Грушевського,14,м.Здолбунів,Рівненс
ька область,35700

5 - Держава Україна в особі начальника
управління економіки Здолбунівської
районної державної адміністрації ї
Бухало Валентини Віталіївни вул.
Грушевського,14,м.Здолбунів,Рівненська
область,35701

6 - Держава Україна в особі в.о.
начальника юридичного відділу
Здолбунівської районної державної
адміністрації Герасимюк Світлани
Василівни
вул.Грушевського,14,м.Здолбунів,Рівненс
ька область,35700

7 - Держава Україна в особі
Здолбунівської районної державної
адміністрації Рівненської області
вул.Грушевського,
14,м.Здолбунів,Рівненська область,35700

8 - Відділ економічного розвитку,
торгівлі та міжнародного
співробітництва Здолбунівської
районної державної адміністрації
Рівненської області
вул.Грушевського,14,м.Здолбунів,Рівненс
ька область,35700

- ,