Справа № 2-а-4221/11
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4221/11
Провадження № 6-а/185/31/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді:
Бондаренко В.М.,

при секретарі:
Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області звернувся
до суду з поданням в порядку ст. 263 КАС
України про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, а саме постанови
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 травня
2011 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
суму щорічної допомоги на
оздоровлення.

Заявник посилається на те, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області перебуває
виконавче провадження № 39848792, з
виконання виконавчого листа
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області, виданого
14.11.2011 року про зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі 4605,00
грн. Боржником постанова суду виконана
лише в частині здійснення нарахування
суми щорічної допомоги на оздоровлення
та нарахована сума щорічної допомоги
на оздоровлення за постановою суду
складає 4605,00 грн., проте грошові кошти
стягувачу не виплачені. Так, зазначена
постанова є зобов'язального характеру,
за якою боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії, у зв'язку з чим
організація його виконання визначена
ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження». З
контексту постанови суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом. Так,
з 01 січня 2013 року набув чинності Закон
України від 05 червня 2012 року №4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Цей Закон встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених ЗУ «Про
виконавче провадження» та особливості
їх виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 22
зазначеного Закону держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким, є,
зокрема, державний орган. Відповідно до
ст. 3 цього Закону визначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду. Таким чином,
зазначений виконавчий документ не може
бути скерований до органу Державної
казначейської служби України для
виконання в порядку гарантії держави
щодо виконання судових рішень у зв'язку
з тим, що рішення прийнято про
зобов'язання вчинити певні дії, а не про
стягнення коштів. За таких обставин,
склалася ситуація, що боржник не може
виконати рішення суду через
відсутність бюджетних призначень чи
асигнувань на цю мету. Здійснити
виплату нарахованих грошових коштів за
рішенням суду можливо лише шляхом
списання (стягнення) коштів з рахунків
державного органу - боржника, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

В судове засідання головний
державний виконань не з'явився, просив
суд розглядати подання за його
відсутності, просить суд його
задовольнити.

Особи, які брали участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, не
повідомив суд про причини не явки, хоча
були належним чином повідомлені про
день та час розгляду подання, причини
не явки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС
України, неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що подання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено
і це підтверджено матеріалами справи,
що постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 травня 2011 року
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі 4605,00
грн.

24.09.2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-4221/11,
виданого 14.11.2011 року Павлоградським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області про зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі 4605,00
грн.

Боржником постанова суду
виконана лише в частині здійснення
нарахування недоплаченої суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік в розмірі 4605,00 грн., проте грошові
кошти стягувачу не виплачені. При цьому
неможливість виконання постанови суду
в частині зобов'язання виплатити на
користь ОСОБА_1 суми щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 4605,00
грн., боржник обґрунтував відсутністю
коштів з відповідним призначенням.

Відповідно до статті 2 Закону
України від 05 червня 2012 року № 4901-VI "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у
справах, пов'язаних із соціальними
виплатами, які мають зобов'язальний
характер щодо проведення таких виплат,
не належать до зазначених у згаданій
статті видів рішень, що унеможливлюють
їх виконання без зміни його способу.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

В судовому засіданні встановлено,
що Управлінням праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради здійснено ОСОБА_1
нарахування суми щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі 4605,00
грн.

Таким чином, покладені судом
зобов'язання щодо нарахування ОСОБА_1
суми щорічної допомоги на оздоровлення
за 2010 рік в розмірі 4605,00 грн., виконані
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради в порядку, встановленому
постановою суду, та в межах
повноважень, покладених на Управління.

На підставі викладеного, суд
вважає за можливе змінити спосіб і
порядок виконання постанови
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 травня
2011 року, так як боржником виконана
зобов'язальна частина постанови суду
про нарахування соціальних виплат.

На підставі зазначеного,
керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 158, 263 КАС
України,

У Х В А Л И В:

Подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення -
задовольнити.

Змінити спосіб і порядок
виконання постанови Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 травня 2011 року, на
підставі якої Павлоградським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області 14.11.2011 року видано виконавчий
лист №2-а-4221/11, із "Зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради нарахувати та виплатити
на користь ОСОБА_1 суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік в
розмірі 4605,00 грн.", на "Стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради на користь ОСОБА_1 суму
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік в розмірі 4 605 (чотири тисячі
шістсот п'ять) грн. 00 коп."

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подачі в п'ятиденний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції.

Cуддя:
В. М. Бондаренко