Справа № 802/529/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 березня 2014 р.
Справа № 802/529/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марина
Бондівни,

за участі секретаря судового
засідання: Щербацької Ольги Сергіївни

представників сторін:

позивача: Кривоноса С.П.,Ходькова І.С.-
представники за довіреністю

відповідача: Прокопюк О.В.,Якименко О.В.-
представники за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" (далі - ТОВ
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс") до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
ТОВ Вінницька ОДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що не погоджується з
висновками податкового органу,
викладеними у акті перевірки №
1252/22-03/34788342 від 18 грудня 2013 року та,
відповідно, із прийнятими податковими
повідомленням-рішеннями № за
формою "Р" та № за формою "В 4" від 10
січня 2014 року, вважає їх протиправними
та просить скасувати.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали та просили
суд задовольнити його у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представники відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечували та просили врахувати
подані письмові заперечення (а.с. 126-130).

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, оцінивши наявні у
справі докази, на засадах всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності, судом встановлено
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" зареєстроване
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради 19 грудня 2006 року за №
0004851.

01 серпня 2013 року Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області на адресу
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" направлено запит №
330/10/22 про надання інформації та її
документального підтвердження, згідно
з яким Вінницькою ОДПІ за наслідками
перевірок інших платників податків та
отримання податкової інформації по
контрагентам, які мали взаємовідносини
з товариством з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" та відповідно до
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України між
сумами податкових зобов'язань і
податкового кредиту встановлено
розбіжності по ТОВ "Голден Україна" та
встановлено вірогідне завищення
податкового кредиту, який сформований
по ланцюгу постачання від
вигодоформуючих суб'єктів
господарювання в розрізі ТОВ "Голден
Україна" в листопаді 2012 року на суму ПДВ
114500,00 грн.

Листом від 20 серпня 2013 року позивачем
надано відповідь на запит № 330/10/22 від 01
серпня 2013 року, а саме надано відповіді
на поставлені запитання та додано
договора, видаткові накладні,
податкові накладні, платіжні
доручення, товарно-транспортні
накладні, оборотно-сальдова відомість
на 33 аркушах.

18 грудня 2013 року на підставі
повідомлення № 113/22 від 10 грудня 2013 року
виданого Вінницькою ОДПІ головним
державним податковим
ревізором-інспектром відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту Якименко Оксаною
Василівною керуючись статтею 20 на
підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу
України №2755-VI від 02 грудня 2010 року,
відповідно до наказу Вінницької ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області № 1257 від 10 жовтня 2013
року проведено позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "Промислово-фінансова
група" "Добробут-Сервіс" з метою
перевірки достовірності нарахування
суми податку на додану вартість по
взаємовідносинах з контрагентом ТОВ
"Голден Україна" за листопад 2012 року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт №1252/22-03/34788342
від 18 грудня 2013 року, висновками якого
встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п.
198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового
кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010
року ТОВ "Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" у податковій
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2012 року: завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду на суму -
17 143,00 грн.; занижено суму податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі
97316,0 грн.

19 грудня 2013 року ТОВ
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" направлено лист на
адресу Вінницької ОДПІ відповідно до
якого, останнє висловлює свою незгоду
із проведення перевірки так як на їхню
думку Вінницькою ОДПІ був порушений
порядок проведення перевірки згідно із
вимогами Податкового кодексу України
(а.с. 77).

Позивачем були подані заперечення №
26/12 від 26 грудня 2013 року (а.с. 82-84) на
зазначений акт перевірки від 18 грудня
2013 року, проте згідно відповіді №
27/10-22-03 від 08 січня 2014 року висновки
викладені в акті перевірки залишаються
без змін, а заперечення без задоволення
(а.с. 85-88).

На підставі зазначеного акту перевірки
10 січня 2014 року Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Вінницької області Державної
податкової служби винесено податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів на 121645
грн. в тому числі за основним платежем
на суму 97316 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 24329 грн.
та № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 17143 грн. за
листопад 2012 року.

20 січня 2014 року не погодившись із
винесеними податковими
повідомленнями-рішеннями № та №
від 10 січня 2014 року товариством з
обмеженою відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" подано скаргу № 20/01
від 20 січня 2014 року (а.с. 101-112).

07 лютого 2014 року Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Вінницької області Державної
податкової служби винесено рішення про
результати розгляду первинної скарги
№ 2308/10/10-02-11 відповідно до даного
рішення скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" на податкові
повідомлення-рішення № та №
від 10 січня 2014 - залишено без
задоволення (а.с. 113-120).

Суд, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог, заперечень відповідача
та наданих у справу доказів, виходив з
наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. При цьому,
юридична відповідальність особи,
згідно із статтею 61 Конституції
України, має індивідуальний характер.

Для цілей оподаткування, згідно п.44.1 ст.
44 ПК України, платники податків
зобов'язані вести облік доходів,
витрат та інших показників, пов'язаних
з визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних,
не підтверджених документами.

В силу ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію
та підтверджує її здійснення. В свою
чергу, господарська операція - це дія
або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Згідно п. п. 14.1.181 ст. 14 ПК України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Порядок формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
визначений статтею 198 Податкового
кодексу України.

Так, відповідно до п.198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно із п. 198.2. статті 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.198.6. ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу
передбачено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2 ст.200 ПК
України).

Обґрунтовуючи висновки акту перевірки
позивача щодо його операцій з ТОВ
"Голден Україна", податковий орган у
зв'язку з не підтвердженням у ТОВ
"Голден Україна" об'єктів оподаткування
податком на додану вартість по
операціях з придбання товарів,
відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість по
операціях з реалізації товарів, а саме:
МПК і комплектуючі до МПК
контрагенту-покупцю ТОВ
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" безпідставно
сформувало податковий кредит за період
листопад 2012 року від
контрагента-постачальника ТОВ "Голден
Україна". Окрім того, податковий орган
послався на акт державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
№ 259/22-8/38105232 від 22 січня 2013 року "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки щодо документального
підтвердження господарських відносин
їх реальності та повноти відображення
в обліку із платниками податків за
період 01 жовтня 2012 року по 30 листопада
2012 року", встановлено відсутність ТОВ
"Голден Україна" за юридичною адресою.

Суд не погоджується з висновками
податкового органу викладеними в акті
перевірки з огляду на наступне.

Оцінюючи взаємовідносини позивача з
ТОВ "Голден Україна" суд виходить із
того, що в межах дослідження питання
про правомірність формування
податкового кредиту, визначення суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, варто враховувати
наявність, по-перше, належних договорів
на надання певних послуг, по-друге,
відповідних документів на
підтвердження виконання таких
договорів та зв'язку понесених витрат з
господарською діяльністю
підприємства, по-третє, податкової
накладної на оплату послуг, платіжних
доручень, рахунки-фактури, видаткові
накладні, товарно-транспортні накладні

Суд, досліджуючи взаємовідносини
позивача з ТОВ "Голден Україна",
встановив наступні факти, які свідчать
про реальність господарських операцій
між ними.

Досліджені матеріали адміністративної
справи свідчать, що видами діяльності,
які мало право здійснювати товариства
з обмеженою відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" за період, що
перевірявся є будівництво будівель,
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах без
переваги продовольчого асортименту,
діяльність у сфері юстиції та
правосуддя, виробництво будівельних
виробів та пластмас, будівництво
житлових і нежитлових будівель, інші
види роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах та
діяльність у сфері юстиції та
правосуддя.

01 листопад 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Голден
Україна" (продавець) з однієї сторони і
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" (покупець) з іншої
сторони уклали договір купівлі -
продажу товарів № 120111 (а.с. 38) .

Відповідно до п. 1.1 зазначеного
договору продавець продає, а покупець
купує товар: МПК і комплектуючі до МПК
по ціні та в кількості згідно рахунків
і накладних які є невід'ємною частиною
даного договору.

Пунктом 2.1 визначено, що продавець
зобов'язується поставити товар, а
покупець прийняти його й оплатити в
термін зазначений у даному договорі.

Покупець отримує вказаний в накладних
товар на складі продавця та здійснює
його вивіз за власний рахунок (п.3
договору). Оплата вартості товару
здійснюється за цінами та у сумі
вказаних у рахунках або накладних,
шляхом безготівкового перерахунку
грошей на рахунок продавця, або
готівкою (п. 3.2 договору).

12 листопада 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Голден
Україна" (продавець) з однієї сторони і
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" (покупець) з іншої
сторони уклали договір поставки (а.с. 39).

Відповідно до п. 1 даного договору
продавець продає, а покупець купує
товар - МПК (віконний блок заготовка) в
кількості 100,00 кв. м. по ціні 600,00 грн. з
ПДВ на загальну суму 60000,00 грн.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що
продавець зобов'язується поставити
товар, а покупець прийняти його й
оплатити в термін зазначений у даному
договорі.

Покупець отримує вказаний у накладних
товар на складі продавця та здійснює
його вивіз за власний рахунок (п. 3.1.
договору). Оплата вартості товару
здійснюється за цінами та в сумі згідно
п. 1.1 даного договору, вказаними у
рахунках або накладних шляхом
безготівкового перерахунку грошей на
рахунок продавця або готівкою (п. 3.2
договору).

14 листопада 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Голден
Україна" (продавець) з однієї сторони і
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" (покупець) з іншої
сторони уклали договір поставки (а.с. 40).

Відповідно до п. 1 даного договору
продавець продає, а покупець купує
товар - МПК (віконний блок заготовка) в
кількості 16,50 кв. м. по ціні 606,06 грн. з
ПДВ на загальну суму 10000,00 грн.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що
продавець зобов'язується поставити
товар, а покупець прийняти його й
оплатити в термін зазначений у даному
договорі.

Покупець отримує вказаний у накладних
товар на складі продавця та здійснює
його вивіз за власний рахунок (п. 3.1.
договору). Оплата вартості товару
здійснюється за цінами та в сумі згідно
п. 1.1 даного договору, вказаними у
рахунках або накладних шляхом
безготівкового перерахунку грошей на
рахунок продавця або готівкою (п. 3.2
договору).

15 листопада 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Голден
Україна" (продавець) з однієї сторони і
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" (покупець) з іншої
сторони уклали договір поставки (а.с. 41).

Відповідно до п. 1 даного договору
продавець продає, а покупець купує
товар - МПК (віконний блок заготовка) в
кількості 93,40 кв. м. по ціні 642,39 грн. з
ПДВ на загальну суму 59999,78 грн.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що
продавець зобов'язується поставити
товар, а покупець прийняти його й
оплатити в термін зазначений у даному
договорі.

Покупець отримує вказаний у накладних
товар на складі продавця та здійснює
його вивіз за власний рахунок (п. 3.1.
договору). Оплата вартості товару
здійснюється за цінами та в сумі згідно
п. 1.1 даного договору, вказаними у
рахунках або накладних шляхом
безготівкового перерахунку грошей на
рахунок продавця або готівкою (п. 3.2
договору).

30 листопада 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Голден
Україна" (продавець) з однієї сторони і
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" (покупець) з іншої
сторони уклали договір поставки (а.с. 42).

Відповідно до п. 1 даного договору
продавець продає, а покупець купує
товар - МПК і комплектуючі до МПК на
загальну суму 550004, 40 грн., жалюзі
вертикальні тканеві і жалюзі
горизонтальні на загальну суму 6750,00
грн.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що
продавець зобов'язується поставити
товар, а покупець прийняти його й
оплатити в термін зазначений у даному
договорі.

Покупець отримує вказаний у накладних
товар на складі продавця та здійснює
його вивіз за власний рахунок (п. 3.1.
договору). Оплата вартості товару
здійснюється за цінами та в сумі згідно
п. 1.1 даного договору, вказаними у
рахунках або накладних шляхом
безготівкового перерахунку грошей на
рахунок продавця або готівкою (п. 3.2
договору).

Факт реальності виконання
вищевказаних договорів
підтверджується наступними первинними
бухгалтерськими документами:
податковими накладними:

- № 133 від 12.11.2012 року на суму 60000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 10000,0 грн. (а.с. 45);

- № 169 від 14.11.2012 року на суму 10000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 1666,67 грн. (а.с. 49);

- № 185 від 15.11.2012 року на суму 59999,78 грн. в
т.ч. ПДВ - 9999,96 грн. (а.с.53);

- № 442 від 30.11.2012 року на суму 6750,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 1125,0 грн. (а.с.57);

- № 503 від 30.11.2012 року на суму 55004,40 грн. в
т.ч. ПДВ - 91667,40 грн. (а.с. 61);

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
включено до податкового кредиту в
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2012 року та
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних, які відповідають
даним додатку 5 до податкових
декларацій з податку на додану
вартість за листопад 2012 року.

видатковими накладними:

- № 442 від 30.11.2012 року на суму 6750,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 1125,0 грн. (а.с. 56);

- № 503 від 30.11.2012 року на суму 55004,40 грн. в
т.ч. ПДВ - 91667,40 грн. (а.с. 60);

- № 133 від 12.11.2012 року на суму 60000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 10000,0 грн. (а.с. 44);

- № 169 від 14.11.2012 року на суму 10000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 1666,67 грн. (а.с. 48);

- № 185 від 15.11.2012 року на суму 59999,78 грн. в
т.ч. ПДВ - 9999,96 грн. (а.с.52);

рахунками-фактурами:

- № 30/11-12 від 30.11.2012 року на суму 6750,0 грн.
в т.ч. ПДВ - 1125,0 грн. (а.с. 62);

- № 14/11-12 від14.11.2012 року на суму 10000,0 грн.
в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн. (а.с. 50);

- №15/11-12 від 15.11.2012 року на суму 59999,78 грн.
в т.ч. ПДВ - 9999,96 грн. (а.с. 54);

- № 12/11-12 від 12.11.2012 року на суму 60000,0 грн.
в т.ч. ПДВ - 10000,0 грн. (а.с. 46);

- № 30/11-12 від 30.11.2012 року на суму 55004,40 грн.
в т.ч. ПДВ - 91667,40 грн. (а.с. 58);

платіжними дорученнями:

- № 434 від 15.11.2012 року на суму 59999,78 грн. в
т.ч. ПДВ - 9999,96 грн.

- № 446 від 03.12.2012 року на суму 6750,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 1125,0 грн.

- № 424 від 13.11.2012 року на суму 70000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 11666,67 грн.

- № 474 від 13.12.2012 року на суму 60000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 10000,0 грн.

- № 480 від 14.12.2012 року на суму 80000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 13333,33 грн.

- № 487 від 18.12.2012 року на суму 80000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 13333,33 грн.

- № 492 від 19.12.2012 року на суму 73600,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 12266,67 грн.

- № 974 від 13.12.2012 року на суму 80000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 13333,33 грн.

- № 497 від 21.12.2012 року на суму 75000, 0 грн. в
т.ч. ПДВ - 12500,0 грн.

- № 509 від 27.12.2012 року на суму 21404,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 3567,4 грн.

- № 483 від 17.12.2012 року на суму 80000,0 грн. в
т.ч. ПДВ - 13333,33 грн.

Придбаний товар у ТОВ "Голден Україна"
перевозився ТОВ "Промислово-фінансова
група" "Добробут-Сервіс" на орендований
склад в м. Києві відповідно до договору
оренди нежитлового приміщення
(будівлі) № 10 від 01 грудня 2011 року (а.с.
149-150) і потім ТОВ "Промислово-фінансова
група" "Добробут-Сервіс" з м. Вінниці
вантажним транспортом відповідно до
договору № 27 про перевезення вантажів
автомобільним транспортом у місцевому
та міжміському сполученні (а.с. 144).

Перевезення товару супроводжувалось
товарно-транспортними накладними:

- серії А б/н від 14.11.2012 року (а.с. 51);

- серії А б/н від 12.11.2012 року (а.с. 47);

- серії А б/н від 15.11.2012 року (а.с. 55);

- серії А б/н від 29.11.2012 року (а.с. 63);

- серії А б/н від 30.11.2012 року (а.с. 59);

Окрім того, як зазначено в акті
перевірки та представником
відповідача, що для перевірки були
надані податкові накладні, які
оформлені з порушенням наказу № 1379 від
01 листопада 2011 року "Про затвердження
форма податкової звітності та порядку
заповнення податкової накладної" у
графі "вид цивільно-правового договору"
податкових накладних зазначено - дати
виписки податкових накладних замість
цивільно-правового договору
купівлі-продажу товару.

Згідно з пунктом 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - покупця (отримувача)
товарів/послуг; опис (номенклатура)
товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
ціна постачання без урахування
податку; ставка податку та відповідна
сума податку в цифровому значенні;
загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку вид
цивільно-правового договору.

Форма та порядок заповнення
податкової накладної затверджуються
центральним органом державної
податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПКУ).

Пунктом 201.4 ст. 201 Податкового кодексу
України, податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця
товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПКУ).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його
податкової

накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня. Датою та часом
надання податкової накладної та/або
розрахунку коригування в
електронному вигляді до Державної
податкової адміністрації України є
дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин. Якщо протягом операційного дня
не надіслано квитанції про прийняття
або неприйняття, така податкова
накладна вважається зареєстрованою в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, суд звертає увагу на те, що
відповідно до роз'яснень
інформаційного листа № 1936/11/13-11 від 01
листопада 2011 року Вищого
адміністративного суду України,
документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції - умов
перевезення, зберігання товарів,
змісту послуг, що надаються тощо. При
цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Крім того, представником позивача
надано витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, відповідно до якого
товариство з обмеженою
відповідальністю "Голден Україна"
знаходиться за адресою: вулиця
Городецького, 4, м. Київ, Печерський
район. В наданому витязі не міститься
записів про відсутність підприємства
за юридичною адресою.

Відповідно до частини 5 статті 17 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", відомості про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням повинні міститися в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Положенням частини першої статті 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" передбачено, що якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Окрім того, суд звертає увагу, що акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки в силу приписів
Податкового кодексу України не
являється актом перевірки, а лише в
рамках проведення перевірки
конкретного суб'єкта господарювання
може зафіксувати факт неможливості
отримання підтвердження або
спростування певних юридичних фактів.

Суд відзначає, що наявні в матеріалах
судової справи та досліджені в ході
судового розгляду первинні документи
позивача по взаємовідносинам з ТОВ
"Голден Україна" (договір, податкові
накладні, видаткові накладні,
рахунки-фактури, товарно-транспортні
накладні) за формою та змістом
відповідають вимогам законодавства, що
пред'являються до первинних
документів, належні докази
недостовірності даних в цих документах
відповідачем не надані.

Крім того, в судовому засіданні судом
оглянуто докази подальшої реалізації
придбаних товарно-матеріальних
цінностей у ТОВ "Голден Україна"
кінцевому споживачу а саме: договори
поставки:

- № 29-1/31-1020279 від 07.11.2012 року (а.с. 156-157);

- специфікацією до договору поставки №
29-1/31-1020279 від 07.11.2012 року (зворотній бік
а.с. 157);

- № 7/11-2 від 07.11. 2012 року (а.с. 160-161);

- додатком №1 до договору поставки №
7/11-2 від 07.11.2012 року (а.с 162);

- № 1-11/12 від 01.11.2012 року (а.с. 167);

- специфікацією до договору поставки №
1-11/12 від 01.11.2012 року (а.с. 168);

видаткові накладні:

- № то-0000088 від 07.11. 2012 року на суму 7475,54
грн. (а.с. 158);

- № то-0000094 від 12.12.2012 року на суму 159262,12
грн. (а.с. 163);

- № то-000104 від 08.12.2012 року на суму 59999,75
(а.с. 169);

- № то-0000098 від 30.11.2012 року на суму 625376,40
грн. (а.с. 172);

податкові накладні:

- № 15 від 30.11.2012 року на суму 7475,64 грн.
(а.с. 159);

- № 5 від 09.11.2012 року на суму 127409,69 грн.
(а.с. 165);

- № 6 від 19.12.2012 року на суму 31852,42 грн.
(а.с. 166);

- № 7 від 03.12.2012 року на суму 59999,75 (а.с. 170);

- № 13 від 30.11.2012 року на суму 625376,40 грн.
(а.с. 173);

довіреностями на отримання товару:

- № 4 від 06.12.2012 року відповідно до
договору поставки № 7/11-2 від 07.11. 2012
року (а.с. 164)

- № 241 від 30.11.2012 року відповідно до
договору поставки № 1-11/12 від 01.11.2012
року (а.с. 171);

- № 238 від 30.11.2012 року відповідно до
рахунку-фактури № то-0000129 від 30.11.2012
року (а.с. 174) та відповідними
банківськими виписками, що
підтверджують факт проведення оплати
за поставлені товари (а.с. 175-179).

Таким чином, судом дослідженні всі
обставини, які підтверджують рух
активів в процесі здійснення
господарських операцій, реальні зміни
майнового стану платника податків,
спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарських операцій, зв'язок між
фактом придбання товарів, надання
послуг та господарською діяльністю
позивача. Саме такі обставини слід
встановлювати судам з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість згідно позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеній інформаційному листі від 02
червня 2011 року №742/11/13-11.

Крім того, відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту
реальності господарської операції,
вчиненої між останнім у ланцюгу
постачань платником податків та
його безпосереднім контрагентом.
Водночас податкові органи не
позбавлені права звернутися до
адміністративного суду з вимогою про
визнання недійсним правочину,
укладеного між останнім у ланцюгу
постачань платником податку та його
контрагентом, з метою, завідомо
суперечною інтересам держави та
суспільства та стягнення в дохід
держави коштів, одержаних сторонами
оспорюваного правочину за такими
угодами, як це установлено частиною
третьою статті 228 Цивільного кодексу
України.

Отже, можливі порушення, допущені одним
платником податків (наприклад,
контрагентом позивача) у відображенні
в податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків, у
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Загальним принципом юридичної
відповідальності є вина в порушенні
законодавчо встановленого
імперативного правила поведінки. Закон
не передбачає відповідальності за
винні дії іншої особи.

Судом на підставі оцінки наявних у
справі матеріалів та доказів у їх
сукупності встановлено, що факт
надання послуг позивачеві зі сторони
його контрагента, зазначеного в акті
перевірки, документально
підтверджується, а надані позивачем
докази є переконливими і достатніми
для беззаперечного висновку суду щодо
реальності господарських операцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
суд вважає, що позивачем як під час
перевірки, так і під час розгляду даної
справи по суті підтверджено факт
реальності господарських операцій
первинними документами, які
відповідають вимогам законодавства

З обставин адміністративної справи
вбачається, що відповідачами не
доведено правомірність оскаржуваних
рішень, відтак позовні вимоги знайшли
своє підтвердження під час розгляду
адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню шляхом скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ст.
94 КАС України, у зв'язку із задоволенням
позову, підлягають відшкодуванню із
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення за
формою "Р" № від 10 січня 2014 року,
винесене Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення за
формою "В4" № від 10 січня 2014 року,
винесене Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-фінансова група"
"Добробут-Сервіс" судовий збір в
розмірі 277 (двісті сімдесят сім) гривень
58 копійок шляхом його безспірного
списання органом Державної
казначейської служби України із
рахунку Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна