Справа № 813/2270/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про закриття провадження у справі
24 березня 2014 року
№ 813/2270/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представників позивача
Правосудова В.І., Коропісь Р.М.,
представника третьої особи Бойко Н.І.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Бартатівської сільської ради
до Городоцької районної державної
адміністрації, третьої особи
Прокуратури Львівської області про
визнання незаконними та скасування
Бартатівська сільська рада звернулася
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Городоцької районної державної
адміністрації, третьої особи
Прокуратури Львівської області, у
якому просить визнати незаконними та
скасувати державні акти на право
власності на земельну частку (пай)
громадянам на території Бартатівської
сільської ради Городоцькою районною
державною адміністрацією на підставі
незаконного розпорядження № 600 від
15.09.2009 року і доданого до цього
розпорядження Списку. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що на
підставі розпорядження № 600 від 15.09.2009
року відповідач в березні 2010 року видав
державні акти на право власності на
земельні ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
громадянам на території Бартатівської
сільської ради. Однак рішеннями
адміністративних судів, зокрема Вищим
адміністративним судом, визнано
недійсним вказане розпорядження.
Вказано, що громадяни, які отримали у 2010
році державні акти на право власності
не мали на це право.
При прийнятті рішення суд виходить з
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною 2 цієї статті до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Статтею 1 Цивільного процесуального
кодексу України визначено, що
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС
України справа адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3
КАС України суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
У пункті 9 Постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України № 8 від
20.05.2013 року зазначено, що за змістом
статті 126 Земельного кодексу України
від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ, статті 19
Закону №1952-IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державні акти на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом, є підставою для
державної реєстрації цих прав. Ці акти
видаються спеціально уповноваженим
органом державної виконавчої влади у
галузі земельних ресурсів - Державним
агентством земельних ресурсів України.
Видача державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку здійснювалася за
єдиною визначеною процедурою,
встановленою Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 4 травня 1999 року № 43, зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 4 червня
1999 року за № 354/3647.
Таким чином, ознаками цих державних
актів є: видача органом виконавчої
влади; видача в межах процедури
державної реєстрації права власності,
користування, що виникло на підставі
правовстановлювального документа;
єдиний порядок оформлення; фіксування
факту державної реєстрації права
власності на землю або користування
Оскільки порядок видачі державних
актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, то спори
щодо дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами.
Отже, адміністративним судам підсудні
справи щодо дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень з
приводу саме видачі державного акту на
право власності земельної ділянки.
Вимог про визнання неправомірними дій
або бездіяльності суб'єкта владних
повноважень з приводу видачі державних
актів позивачем заявлено не було.
Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Вимога про скасування державного акта
про право власності на земельну
ділянку є вимогою про захист права
власності на земельну ділянку, а спірні
правовідносини стосуються права
володіння, користування та
розпорядження земельними ділянками і
не пов'язані з захистом прав, свобод чи
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
З обґрунтування позовних вимог
позивача та матеріалів справи
вбачається, що існує спір щодо
правомірності набуття права власності
на спірні земельні ділянки та як
наслідок відновлення порушеного права
власності Бартатівської сільської
Предмет спору безпосередньо пов'язаний
із реалізацією права власності на
землю, в тому числі відновлення
порушеного права. Тому суд вважає, що в
даній справі є спір про право на
земельну ділянку, а не
публічно-правовий спір щодо оскарження
акту індивідуальної дії суб'єкта
владних повноважень, оскільки позивач
фактично відстоює своє право на
власність, володіння чи розпорядження
спірною земельною ділянкою.
Отже, такий спір є спором про право і
повинен вирішуватись в порядку
цивільного судочинства, що в свою чергу
виключає розгляд справи в порядку
адміністративного судочинства.
Окрім того колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України дійшла
висновку (у рішеннях по справах №21-228а13
від 01.10.2013 року, №21-291а11 від 09.04.2012 року),
що після оформлення відповідно до
чинного законодавства права власності
на земельну ділянку виник спір про
право цивільне, а тому і захищати свої
права та інтереси особи повинні у
способи, визначені у статтях 152
Земельного кодексу України та 16
Цивільного кодексу України. В свою
чергу сільська рада має рівні права з
громадянами та юридичними особами, з
якими вона вступає у відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею.
Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку, що спір, який виник між
сторонами, не є адміністративним, такий
спір належить розглядати в порядку
цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 КАС України суд закриває провадження
у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Таким
чином, провадження у справі слід
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд
Провадження у справі за
адміністративним позовом
Бартатівської сільської ради до
Городоцької районної державної
адміністрації, третьої особи
Прокуратури Львівської області про
визнання незаконними та скасування
державних актів - закрити.
Повернути Бартатівській сільській
раді судовий збір в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні 08 коп.), сплачений
згідно квитанції №ПН1029 від 13.03.2014 року.
Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про закриття
провадження, не допускається.
Ухвала суду набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і
строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 25
березня 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська