Справа № 821/805/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/805/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Бездрабка О.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- позивач, ДПІ у м.Херсоні) звернулась з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач), в якому просить стягнути з
відповідача заборгованість зі сплати
єдиного податку в сумі 1442,82 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач
є платником єдиного податку та має
узгоджену податкову заборгованість. На
даний час податковий борг не сплачено.

Представник позивача надав до суду
клопотання, в якому просив розглянути
справу в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, заперечень на позов не
надав.

Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 23.05.2011 р. виконавчим
комітетом Херсонської міської ради та
перебуває на обліку в ДПІ у м.Херсоні.

Відповідно до п.291.3 ст.291 ПК України
юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 обрав спрощену систему
оподаткування та належить до 2 групи
платників єдиного податку.

Положеннями п.293.2 ст.293 ПК України
передбачено, що фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

У разі здійснення платниками єдиного
податку першої і другої груп кількох
видів господарської діяльності
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
для таких видів господарської
діяльності (п.293.6 ст.296 ПК України).

Як вбачається із дослідженої заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 15.12.2011 р. видами
діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 51.90.0 - інші види
оптової торгівлі; 52.63.0 - роздрібна
торгівля поза магазинами, не віднесена
до інших групувань; 45.33.2 - водопровідні,
каналізаційні та протипожежні роботи;
93.05.0 - надання інших індивідуальних
послуг; 51.19.0 - посередництво в торгівлі
товарами широкого асортименту.

Таким чином, відповідно до положень
Податкового кодексу України, до
відповідача застосовано максимальний
розмір ставки єдиного податку 20 % (229,40
грн.).

Положеннями п.295.1 ст.295 Податкового
кодексу України визначено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Судом встановлено, що відповідачем
єдиний податок на підприємницьку
діяльність не сплачувався у період з
січня 2013 року по червень 2013 року
включно.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Так, 25.07.2013 р. посадовою особою ДПІ у
м.Херсоні проведено камеральну
перевірку, якою встановлено неподання
податкової декларації платником
єдиного податку за 4 квартал 2012 року.

Податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку (п.46.1 ст.46 Податкового кодексу
України).

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків.

Згідно із п.49.2 ст.49 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового
кодексу України неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Положеннями п.116.1 ст.116 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

На підставі акта перевірки від 25.07.2013 р.
№ 1029/17-1 ДПІ у м.Херсоні винесено
податкове повідомлення-рішення від
25.07.2013 р. № , яким до відповідача
застосовано штраф у розмірі 170 грн.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений Податковим кодексом
України строк, а також пеня, нарахована
на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із ст.300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Положеннями п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

ДПІ у м.Херсоні було сформовано та
надіслано на адресу відповідача
податкову вимогу форми "Ф" від 04.10.2013 р.
№ 3734-17 на суму 814,02 грн., яку ФОП ОСОБА_1
отримав 22.10.2013 р.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається) (п.59.5 ст.59 ПК України).

У зв'язку із тим, що на рахунку
відповідача рахувалась переплата в
сумі 103,58 грн., загальна сума
заборгованості становить 1442,82 грн., що
підтверджується розрахунком ДПІ у
м.Херсоні та особовою карткою платника
податку.

Нормами ст.67 Конституції України
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, виходячи з аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
до місцевого бюджету (код платежу 18050400,
отримувач: УДКСУ у м.Херсоні, код 37959779,
банк ГУДКСУ МФО 852010) заборгованість зі
сплати єдиного податку з фізичних осіб
у розмірі 1442 (одна тисяча чотириста
сорок дві) грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Бездрабко О.І.

кат. 8.2.3