Справа № 734/238/13-а
Суддя: Бузунко О. А.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/13/13
Справа № 734/238/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

12 березня 2014 року
смт.
Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бузунко О.А,

при секретареві Галюк Л.В.,

за участю прокурорів Зінько С.М.,
Віслова А.О.,

представника Міністерства оборони
України та Остерської КЕЧ району
Мельниченко О.В.,

представника Деснянської селищної
ради - Осташевського Ю.В.,

представника ПАТ «Чернігівобленерго» -
Бардаченко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Козелець
адміністративну справу за позовом
Деснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави - Міністерства
оборони України в особі Остерської
квартирно-експлуатаційної частини
району до виконавчого комітету
Деснянської селищної ради
Козелецького району Чернігівської
області, залучене до участі у розгляді
справи в статусі третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство
«Чернігівобленерго», про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
надання дозволу на виготовлення
документів на видачу державного акта
на право постійного користування
землею ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» та
скасування рішення відповідача № 161
від 27 грудня 2001 року,

встановив:

із адміністративним позовом про
скасування рішення виконавчого
комітету Деснянської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області у суд звернувся прокурор
Деснянської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави - Міністерства
оборони України в особі Остерської
квартирно-експлуатаційної частини
району (далі - Остерська КЕЧ району).
Позовні вимоги прокурор обґрунтовує
тим, що згідно з Державним актом на
землекористування серії Б № 044067, 1978
року, виданого виконавчим комітетом
Козелецької районної ради народних
депутатів, Краснознаменному
Київському військовому округу в особі
Остерської КЕЧ району надано в
постійне безоплатне користування 21084
га землі (земельна ділянка № 1). Проте 27
грудня 2001 року виконавчим комітетом
Деснянської селищної ради
Козелецького району Чернігівської
області прийнято рішення № 161, яким
затверджено матеріали інвентаризації
та закріплено право постійного
користування земельною ділянкою
загальною площею 0,1157 га, зайнятих
опорами ліній електропередач ПЛ-10, 110 КВ
за ВАТ ЕК «Чернігівобленерго».
Земельна ділянка площею 0,1157 га, на якій
знаходяться опори ліній
електропередач ПЛ-10, 110 КВ ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго», входить до складу
земельної ділянки № 1, що є землями
Міністерства оборони України і
перебуває на балансі Остерської КЕЧ
району. На момент прийняття рішення
Деснянською селищною радою
Козелецького району Чернігівської
області № 161 від 27 грудня 2001 року спірна
земельна ділянка площею 0,1157 га
фактично знаходилась у користуванні
іншої особи - Міністерства оборони
України в особі Остерської КЕЧ району в
складі земельної ділянки площею 21084 га.
Таким чином, на думку прокурора,
Деснянська селищна рада при прийнятті
рішення № 161 від 27 грудня 2001 року про
надання дозволу на виготовлення
документів та видачу державного акту
на право постійного користування
землею ВАТ ЕК «Чернігівобленерго»
вийшла за межі своєї компетенції і
прийняла незаконне рішення, яке
порушує право державної власності на
вказане майно. Прокурор просить
визнати неправомірними дій
відповідача щодо надання дозволу на
виготовлення документів на видачу
державного акта на право постійного
користування землею ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго» та скасувати
рішення відповідача № 161 від 27 грудня
2001 року.

27 грудня 2013 року в судовому засіданні:

прокурор вимоги адміністративного
позову підтримав;

представник Міністерства оборони
України та Остерської КЕЧ району
просив позов задовольнити з підстав,
викладених в ньому;

представник відповідача визнав, що при
винесенні рішення було допущено
порушення зі сторони селищної ради,
оскільки землі на той час не були
вилучені із земель оборони;

ухвалою суду залучено до участі у
розгляді справи в статусі третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача Відкрите акціонерне
товариство енергопостачальна компанія
«Чернігівобленерго».

16 січня 2014 року в судовому засіданні
було досліджено надані прокурором та
позивачем документи та роз'яснено, що
суду необхідно надати докази на
підтвердження підстав заявлення
позову (зокрема, документи на
підтвердження правонаступництва), з
огляду на що в судовому засіданні
оголошено перерву до 21 січня 2014 року.

В судовому засіданні 21 січня 2014 року
було надано копію Положення про
Остерську КЕЧ району Північного
територіального
квартирно-експлуатаційного
управління, копію Статуту Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівобленерго», з якого
вбачається, що останній є новим
найменуванням Відкритого акціонерного
товариства енергопостачальної
компанії «Чернігівобленерго» (а.с. 78,
зворот). Крім того, судом було винесено
ухвалу про витребування в Відділі
Держземагенства Козелецького району
Чернігівської області всіх матеріалів,
пов'язаних з видачею державного акту на
право постійного користування землею
серії І-ЧН № 000233 на ім'я відкритого
акціонерного товариства
енергопостачальна компанія
«Чернігівобленерго» (правонаступник -
ПАТ «Чернігівобленерго»), виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Деснянської селищної ради від 27 грудня
2001 року № 161, з огляду на що в судовому
засіданні було оголошено перерву до 30
січня 2014 року.

30 січня 2014 року в судовому засіданні
були досліджені документи, надані на
виконання ухвали суду від 21 січня 2014
року, та документи, надані позивачем.
Прокурору та позивачу судом знову було
роз'яснено необхідність надання
належних документів на підтвердження
правонаступництва. На прохання
учасників процесу для подання
документів в засіданні оголошено
перерву до 18 лютого 2014 року.

В судовому засіданні 18 лютого 2014 року
прокурор заявив клопотання про надання
більш тривалого часу для збирання
документів, з огляду на що в засіданні
оголошено перерву до 12 березня 2014 року.

В судовому засіданні 12 березня 2014 року
було надано суду довідки та архівні
довідки.

Суд, вислухавши представників сторін
та третьої особи, дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши наявні в
матеріалах справи документи у їх
сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

За змістом ч. 8 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) позивачем в
адміністративній справі є особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України
прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також
зазначає орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах.

Таким чином, до адміністративного
суду вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Судом встановлено, що відповідно до
Державного акта на право користування
землею серії Б № 044067, 1978 року, виданого
виконавчим комітетом Козелецької
районної ради народних депутатів
Червонопрапорному Київському
військовому округу смт Десна
Козелецького району Чернігівської
області, за вказаним землекористувачем
закріплюється в безстрокове і
безплатне користування 21084 га землі в
межах згідно з планом користування (а.с.
8-10). 27 грудня 2001 року виконавчим
комітетом Деснянської селищної ради
Козелецького району Чернігівської
області прийнято рішення № 161 «Про
затвердження матеріалів
інвентаризації та закріплення права
постійного користування землею ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго», яким затверджено
проект закріплення права постійного
користування та матеріали
інвентаризації земель, зайнятих
опорами ліній електропередач ПЛ-10, 110 КВ
ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» загальною
площею 0,1157 га, а також вирішено ряд
інших питань, пов'язаних з реалізацію
прийнятого рішення (а.с. 16).

Прокурором позов ініційовано в
інтересах держави - Міністерства
оборони України в особі Остерської КЕЧ
району і порушення інтересів держави
прокурор вбачає в тому, що оспорюваним
рішенням селищна рада фактично
розпорядилася земельною ділянкою, яка
належить до земель оборони, на
підтвердження чого надано державний
акт, виданий Червонопрапорному
Київському військовому округу.

На неодноразові вимоги суду про
надання документів на підтвердження
того, хто є правонаступником
Червонопрапорного Київського
військового округу (або документи на
підтвердження входження згаданого
округу до певної структури), а,
відповідно, і кому наразі належить
право користування ділянкою, на який
видано акт, і чиї права були порушені, а
значить і в інтересах кого у вказаній
категорії справ прокурор може
звертатися до суду з позовом,
прокурором та позивачем не надано
жодного належного та допустимого
доказу (документу).

Відповідно до довідки, виданої за
підписом начальника Остерської КЕЧ
району Кнутова М.В., земельна ділянка №
1 (державний акт на постійне
користування серія Б № 044067 від 1978 р.)
використовується 169 Навчальним центром
та стоїть на обліку та балансі
Остерської КЕЧ району (а.с. 99). В
матеріалах справи також міститься
інвентарна картка та індивідуальна
карточка земельної ділянки № 1 (а.с.
103-105), проте з аналізу цих документів не
вбачається можливим встановити, що
Міністерство оборони України, в
інтересах якого ініційовано позов, є
користувачем земельної ділянки на
підставі акту, виданого на ім'я іншої
особи.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Наявні в матеріалах справи довідки не є
доказами в розумінні ст. 69 КАС України
на підтвердження факту належності
земельної ділянки на правовому титулі -
праві користування Міністерству
оборони України.

Таким чином, в судовому засіданні не
знайшов свого підтвердження той факт,
що спірна земельна ділянка площею 0,1157
га знаходиться у користуванні
Міністерства оборони України в особі
Остерської КЕЧ району в складі
земельної ділянки 21084 га, що
підтверджується державним актом на
право користування землею серії Б №
044067 від 1978 року, виданим на ім'я
Червонопрапорного Київського
військового округу (оскільки матеріали
справи не містять доказів про
належність земельної ділянки саме
суб'єкту, в інтересах якого звернувся
прокурор).

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 71 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Деснянського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави - Міністерства оборони України
в особі Остерської
квартирно-експлуатаційної частини
району про визнання неправомірними дій
відповідача щодо надання дозволу на
виготовлення документів на видачу
державного акта на право постійного
користування землею ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго» та скасування
рішення відповідача № 161 від 27 грудня
2001 року відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Козелецького районного суду
Бузунко О.А.

Повний текст складений 17 березня 2014
року