Справа № 2а-980/11/0703
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/30850/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області про перерахунок пенсії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії щодо зарахування
стажу та призначення пенсії.

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 06 червня 2011
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року було скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Хуст та Хустському
районі Закарпатської області
зарахувати до страхового стажу роботи
ОСОБА_3 період роботи в колгоспі
«Озерки» Тарногського району
Вологодської області з 25 січня 1972 року
по 20 серпня 1991 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Хуст та Хустському
районі Закарпатської області
призначити позивачу пенсію згідно
записів у його трудовій книжці.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Хуст та Хустському районі
Закарпатської області звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі постанову
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що у серпні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Хуст та Хустському районі
Закарпатської області з заявою про
призначення пенсії.

Однак, Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Хуст та Хустському
районі Закарпатської області позивача
було повідомлено про необхідність
підтвердження факту роботи за період з
25 січня 1972 року по 20 серпня 1991 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 (далі
-Порядок від 12 серпня 1993 року № 637)
зазначено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Як було встановлено судом апеляційної
інстанції, позивач згідно записів в
його трудовій книжці у період з 25 січня
1972 року по 20 серпня 1991 року працював в
колгоспі «Озерки» на різних посадах.

Відповідно до статті 56 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що стажу роботи
зараховується робота, виконувана на
підставі трудового договору на
підприємствах, в установах,
організаціях, кооперативах, незалежно
від форм власності та господарювання, а
також на підставі членства в колгоспах
та інших кооперативах, незалежно від
характеру й тривалості роботи і перерв.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції,
щодо помилковості висновку суду першої
інстанції, що подана позивачем довідка
№ 115 від 25 грудня 2009 року видана ООО
«Озерки», де вказано, що ОСОБА_3
працював у Колгоспі «Озерки» за
договором найму, що неможливо
зарахувати до стажу роботи для
призначення пенсії.

У вищезазначеній довідці мова йде
виключно про те, що позивач працював «у
складі найманих бригад закарпатців у
70-ті - 80-ті роки», що не є тотожним
поняттю праці за цивільно-правовим
договором на умовах договору найму або
підряду.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
а в справі ухвалено нове законне
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: