Справа № 2270/5812/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/800/19638/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області про стягнення
коштів,

за касаційною скаргою Головного
управління Державної казначейської
служби України у Хмельницькій області
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2013 року,

встановив:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та стягнення з
Державного бюджету України суми
помилково сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при реєстрації легкового
автомобіля в розмірі 3 055 грн.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року, позов задоволено: визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області щодо відмови у
поверненні помилково сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування при реєстрації легкового
автомобіля "Hyundai i30"; стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_4 3 055 грн збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплаченого при придбанні
легкового автомобіля "Hyundai i30".

У касаційній скарзі Головне управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову. Зазначає, що пункти 12, 13, 15
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.11.1998 р. № 1740,
прямо вказують на обов'язок сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування саме особою, яка набуває
право власності на легковий
автомобіль.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що 02.07.2011 р. за
ОСОБА_4 зареєстрований легковий
автомобіль марки "Hyundai i30", номер кузова
НОМЕР_1.

Під час реєстрації вказаного
автомобіля позивач сплатив збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 3 055 грн (3%
вартості автомобіля), що
підтверджується меморіальним ордером
від 02.07.2011 р. № g152k2_405.

Вважаючи, що збір сплачений ним
помилково, позивач 03.04.2012 р. звернувся
до відповідача з проханням повернути
сплачену суму, однак отримав відмову
(лист від 13.04.2012 р. № 4757/08).

Пунктом 7 статті 1 Закону України від
26.06.1997 р. № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, чинній до
28.06.2012 р.) встановлено, що платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Отже, відповідно до цього Закону,
обов'язок зі сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування покладається на осіб лише
у випадку відчуження, а не при купівлі
автомобілів.

Водночас пунктом 12 Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 р. № 1740, платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів визначені,
зокрема, фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі
шляхом купівлі легкових автомобілів, у
тому числі у виробників або
торгівельних організацій.

Відповідно до частини четвертої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 01.11.1996 р. № 9 "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя" вказано, що
судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

З огляду на викладене суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, що для державної реєстрації
транспортного засобу ОСОБА_4 було
безпідставно змушено сплатити збір у
розмірі 3% на обов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим
сплачена ним сума підлягає поверненню.

Згідно зі статтею 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.