Справа № 814/683/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

14 березня 2014 р.
справа № 814/683/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Марич Є. В.
розглянув позовну заяву і додані до неї
матеріали

Управління соціального захисту
населення Голованівської
райдержадміністрації Кіровоградської
області, вул. Леніна, 23, смт.
Голованівськ, Кіровоградська область,
26500

доОСОБА_1, АДРЕСА_1

прозобов'язання сплатити надмірно
виплачену допомогу при народженні
дитини в сумі 11 250, 00 грн та допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в сумі 1 123, 87
грн,ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту
населення Голованівської
райдержадміністрації Кіровоградської
області звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про зобов'язання
сплатити надмірно виплачену допомогу
при народженні дитини в сумі 11 250, 00 грн
та допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в сумі 1
123, 87 грн.

В обгрунтування своєї позиції
позивач посилається на Закон України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
та Порядок призначення і виплати
державної соціальної допомоги сім'ям з
дітьми, затверджений постановою КМУ
від 27 грудня 2001 року № 1751.

Суд перевірив відповідність
позовної заяви вимогам, встановлених
статтею 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, і дійшов
наступного висновку.

Відповідно до частин першої та
другої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з яким вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Крім того, стаття 11 Цивільного кодексу
України встановлює, що підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
є завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі. Майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166
Цивільного кодексу України ).

Визначена у вказаній нормі Цивільного
кодексу відповідальність є деліктною і
застосовується лише при наявності
певних, передбачених законом умов, а
саме: наявність складу правопорушення,
тобто наявність шкоди; протиправна
поведінка заподіювача шкоди -
відповідача; причинний зв'язок між
шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача; вина відповідача -
заподіювача шкоди.

Як вже було зазначено, частиною 2 статті
21 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем заявлені позовні вимоги до
фізичної особи про відшкодування шкоди
за відсутності публічно-правового
спору, а отже даний спір підлягає
вирішенню за правилами цивільного
судочинства.

Суд також зазначає, що вищенаведені
висновки узгоджуються із правовими
позиціями судової палати в
адміністративних справах Верховного
суду України при вирішенні спорів
аналогічної категорії. Так, у
постановах від 18.06.2013 у справі №21-204а13
та від 14.03.2013 по справі №21-15а13 Верховний
Суд України дійшов висновку, що вимоги
органів пенсійного фонду України про
відшкодування шкоди заподіяної
фізичними або юридичними особами, які
не є суб'єктами владних повноважень,
вирішуються в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Зазначена правова позиція також
врахована в Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
внесення змін до постанови Пленуму
ВАСУ від 20.05.13 №8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів" від
14.02.2014 №2 (постановою виключено п.16.2,
який стосувався аналогічного питання
які заявлені позивачем в позовній
заяві, а саме: стягнення з фізичної
особи надміру сплачених сум в наслідок
зловживань вчинених фізичної особою).

З огляду на зазначене вище, позивач не
позбавлений права звернутися до
місцевого суду загальної юрисдикції за
нормами Цивільного процесуального
кодексу України для захисту своїх прав
та охоронюваних законом інтересів.

У разі, якщо заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Керуючись статтями 2, 109, 158, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі.

2. Копію ухвалу про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати позивачеві невідкладно
разом із позовною заявою та усіма
доданими до неї матеріалами.

3. Роз'яснити позивачу, що до юрисдикції
місцевого суду загальної юрисдикції
належить розгляд даного позову.

Ухвала про відмову у відкритті
провадження у адміністративній справі
може бути оскаржена особою, яка подала
позовну заяву. Повторне звернення тієї
ж особи до адміністративного суду з
таким самим адміністративним позовом,
щодо якого постановлено ухвалу про
відмову у відкритті провадження, не
допускається. Ухвала набирає законної
сили після закінчення 5-денного строку
з дня проголошення ухвали, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили ухвали за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подання в 5-денний строк з дня
проголошення/отримання копії ухвали,
апеляційної скарги, вимоги до якої
встановлені статтею 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Є. В. Марич