Справа № 2а-2/10
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 березня 2014 року м.
Київ В/800/1132/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В., суддів:
Винокурова К.С., Кочана В.М., Ліпського
Д.В., Лиска Т.О.,-

перевіривши заяву Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі міста
Львова, Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, третя особа - Державне
проектно-конструкторське технологічне
підприємство «Львівхарчпроект», про
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У березні 2006 року ОСОБА_6
звернулася в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі міста Львова,
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області, третя
особа - Державне
проектно-конструкторське технологічне
підприємство «Львівхарчпроект», про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Галицького районного
суду міста Львова від 19 липня 2010 року
позов задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі міста Львова
поновити ОСОБА_6 нарахування пенсії
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», починаючи з 1 лютого 2006
року. Стягнуто з Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
міста Львова на користь держави 3,40
гривні судового збору.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року постанову
Галицького районного суду міста Львова
від 19 липня 2010 року змінено в
частині стягнення судового збору.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_6 судові витрати в
розмірі 3,40 гривні. В іншій частині
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 грудня 2013 року касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі міста
Львова залишено без задоволення, а
постанову Галицького районного суду
міста Львова від 19 липня 2010 року та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року - без змін.

Залишаючи без змін рішення судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходила з того, що відповідно до
Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2004 року
№ 257, робота на посадах, які займала
ОСОБА_6, працюючи у Державному
проектно-конструкторському
технологічному підприємстві
«Львівхарчпроект» з 16 листопада 1970
року по 1 квітня 1989 року, визнається
науковою і має зараховуватися до стажу
наукової роботи. В ухвалі зазначено, що
позивач займалася саме
науково-дослідницькою діяльністю, а
дане підприємство - роботами, які на 80%
відносяться до науково-технічної
діяльності з основного напрямку
діяльності наукової організації.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 14 грудня 2005 року, якою скасовано
постанову Апеляційного суду
Львівської області від 8 вересня 2005
року та залишено в силі рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 17 червня 2005 року про відмову
у задоволенні позову. Суд касаційної
інстанції виходив з того, що період
роботи позивача з 1 листопада 1970 року по
30 вересня 1989 року на посаді заступника
начальника планово-економічного
відділу ГСКБ по автонавантажувачах, а з
1 жовтня 1989 року по 15 грудня 1994 року на
посаді начальника
планово-економічного відділу ВО
«Автовантажмаш» не може бути
зарахований до наукового стажу для
обчислення (перерахунку) пенсії,
оскільки науковий характер роботи
цього відділу не підтверджується
відповідно до вимог Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» та постанови Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2004
року № 257, якою затверджений згаданий
Перелік. Діяльність структурних
підрозділів у складі підприємства,
установи, організації, яка спрямована
на організаційне (в тому числі з
наукової, науково-педагогічної,
патентної, патентно-ліцензійної
інформації), метрологічне, економічне
та інше забезпечення, не може бути
віднесене до наукової діяльності.

Згідно ст.237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог. Подібними є
правовідносини, які мають тотожний
суб'єктний склад, об'єкт та предмет
правового регулювання, а також умови
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин).

Дослідивши матеріали заяви Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, вивчивши ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 3 грудня 2013 року, щодо якої подана
заява, та судове рішення, на яке
посилається заявник, порівнявши їх,
колегія суддів не вбачає неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за вищезазначеним позовом, - для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі міста Львова, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, третя особа -
Державне проектно-конструкторське
технологічне підприємство
«Львівхарчпроект», про зобов'язання
вчинити певні дії, - для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 3 грудня 2013 року.

Копію ухвали разом із копією заяви та
доданими до неї матеріалами повернути
особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Винокуров К.С.

Кочан В.М.

Ліпський Д.В.

Лиска Т.О..