Справа № 825/897/14
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 року
Чернігів Справа №
825/897/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Баргаміної Н.М.,

за участю секретаря
Воєдило Л.П.,

представника позивача
Присівок Ю.С.,

представника відповідача
Надточей І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Городнянського районного дочірнього
агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Городнярайагролісгосп" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Городнянського районного
дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Городнярайагролісгосп" (далі - ДП
"Городнярайагролісгосп") про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 48042,86 грн. та пені в розмірі
3180,91 грн., мотивуючи позов тим, що
відповідач у 2012 не виконав
встановлених чинним законодавством
вимог щодо нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

В судовому засіданні представник
позивача позов та його мотиви
підтримав повністю, посилаючись на
обставини, які викладені в позовній
заяві, просив позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, оскільки відповідачем вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення, а саме було створено
три робочі місця, протягом 2012 року
подавались звіти про наявність
вакансій форми 3-ПН, у яких були
зазначені вакансії для
працевлаштування інвалідів, всі
направлені для працевлаштування
інваліди відмовлялись за станом
здоров'я. За таких обставин, відсутні
правові підстави для застосування до
нього адміністративно-господарських
санкцій. Крім того, зазначає, що звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів підприємством було
відправлено листом 26.02.2013.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" (далі - Закон) встановлює, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Згідно частини першої статті 20 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 10.02.2007
№ 42 затверджена форма звітності № 10-ПІ
«Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів» та
Інструкція щодо її заповнення. Згідно
пункту 3.1 Інструкції середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу за рік визначається
відповідно до пункту 3.2 Інструкції зі
статистики кількості працівників,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 28.09.2005
№ 286. За таким же правилом визначається
середньооблікова кількість штатних
працівників за рік, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність.

Судом встановлено, що 11.03.2013 ДП
"Городнярайагролісгосп" був поданий
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012.
Згідно даного звіту на підприємстві
протягом 2012 середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу становила - 69 особи, з
них середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність - 3 особи; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» - 3
особи.

З 24.12.2013 по 26.12.2013 Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Чернігівській області було проведено
перевірку додержання ДП
"Городнярайагролісгосп" законодавства
про працю та загальнобов'зкове
державне соціальне страхування, під
час якої було встановлено, що показник
середньооблікової кількості штатних
працівників облікового складу за 2012
становив 69,7, а середньооблікової
кількості штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність - 1,08, про що
було складено акт № 25-08-005/1435 (а.с. 5-6).

Відповідно до частини третьої статті 19
Закону, підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць, виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до абзаців 1, 2 Інструкції
щодо заповнення форми звітності № 3-ПН
«Звіт про наявність вакансій»,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 19.12.2005 № 420, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005 за
№ 1534/11814 (чинній на момент подання
звітності), підприємства, установи й
організації, їх структурні підрозділи
та філії незалежно від форми власності
та господарювання повинні за наявності
вакансій у повному обсязі подавати
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакансій) центрам
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платника страхових внесків.

Цей звіт є водночас і запитом про
направлення до роботодавця інвалідів
для працевлаштування, оскільки центр
зайнятості, отримавши інформацію від
інвалідів, насамперед, про їх бажання
працювати, а від роботодавця - про намір
та можливості працевлаштувати
інвалідів, не тільки має змогу, а й
зобов'язаний відреагувати на
можливості конкретного роботодавця
забезпечити інвалідів певною працею та
бажання конкретних інвалідів
реалізувати своє право на
працевлаштування з врахуванням
індивідуальних функціональних
можливостей, обумовлених інвалідністю,
наявних у них кваліфікації та знань. До
такого висновку можна дійти, виходячи
зі змісту норм статті 18-1 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» та частини 2
статті 22 Закону України «Про
зайнятість населення».

Отже, звіти за формою державної
статистичної звітності № 3-ПН містять
вичерпну інформацію про наявність на
підприємстві вільних робочих місць для
працевлаштування інвалідів протягом
звітного періоду та є єдиним
документом, передбаченим чинним
законодавством, що підтверджує
відповідну інформацію.

Здійснення пошуку підходящої роботи
віднесено до компетенції державної
служби зайнятості частиною третьою
статті 18-1 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», якою передбачено, що державна
служба зайнятості здійснює пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про зайнятість населення»,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його територіальні органи
відповідно до покладених на них
завдань, серед іншого: сприяють
працевлаштуванню безробітних на
підприємствах, що залучаються до
реалізації державних цільових програм
та інфраструктурних проектів, у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України; взаємодіють з
роботодавцями з питань визначення
поточної та перспективної потреби в
робочій силі, професійного навчання
населення та укомплектування вільних
робочих місць.

Згідно листа Городнянського районного
центру зайнятості № 6 від 08.01.2014
відповідачем протягом 2012 було подано 13
звітів про наявність вакансій форми №
3-ПН. У 2012 році 15 особам з числа
безробітних інвалідів було видано
направлення на вакансію підсобного
робітника в ДП "Городнярайагролісгосп",
всі безробітні відмовилися від роботи
за станом здоров'я (а.с. 38).

Таким чином, оскільки здійснення
пошуку підходящої роботи, згідно
частини третьої статті 18-1 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
покладено на державну службу
зайнятості, при цьому, як передбачено
статтею 46 Закону України «Про
зайнятість населення» та частини
третьої статті 18-1 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», працевлаштування
інвалідів залежить від їх бажання
працювати, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, а також те, що
відповідно частини першої статті 18
даного Закону працевлаштуванню
інвалідів передує їх звернення до
підприємства чи до державної служби
зайнятості, суд дійшов висновку про те,
що за наявності бажаючих інвалідів та
направлення їх центром зайнятості,
відповідач мав би можливість виконати
норматив. Крім того, відповідачем вжито
всіх залежних від нього заходів для
недопущення невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що до відповідача не можуть бути
застосовані
адміністративно-господарські санкції
та нарахована пеня за їх несвоєчасну
сплату, в зв'язку з чим позовні вимоги
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили та
може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, передбачені
статтями 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.М. Баргаміна