Справа № 825/620/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 року
Чернігів Справа №
825/620/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Соломко І.І.,

за участю секретаря
Розмовенко А.О.,

позивача
ОСОБА_1,

представника Головного управління

Пенсійного фонду України в
Чернігівській області
Пінчука В.І.,

представника Деснянського відділу

державної виконавчої служби

Чернігівського міського управління
юстиції Пушенко
О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області,
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції, треті
особи на стороні відповідачів, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва, відділ державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 (далі - позивач) з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області (далі -
відповідач-1), Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції (далі - відповідач-2), в якому
просить суд визнати протиправною
бездіяльність Головного управління
Пенсійного Фонду України в
Чернігівській області, починаючи з
14.11.2013 року щодо відмови у здійсненні
перерахунку надміру утриманої пенсії
на користь ОСОБА_5 за період фактичного
невиконання в повній мірі виконавчого
листа за рішенням Деснянського
районного суду м. Києва у розмірі 5101,81
грн.; зобов'язати відповідача-1
здійснити перерахунок надміру
утриманої пенсії на користь ОСОБА_5 за
період фактичного невиконання в повній
мірі виконавчого листа за рішенням
Деснянського районного суду м. Києва у
розмірі 5101, 81 грн.; визнати протиправною
бездіяльність відповідача-2, починаючи
з 07.11.2013 щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження щодо
здійснення перерахунку надміру
утриманої пенсії на користь ОСОБА_5 за
період фактичного невиконання в повній
мірі виконавчого листа за рішенням
Деснянського районного суду м. Києва у
розмірі 5101,81 грн.; зобов'язати
відповідача-2 відкрити виконавче
впровадження щодо донарахування
надміру утриманої суми на користь
ОСОБА_5 за період фактичного
невиконання в повній мірі виконавчого
листа за рішенням Деснянського
районного суду м. Києва у розмірі
5101,81грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з
інформації Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції йому стало відомо про те, що у
нього з червня 2012 по червень 2013 року
існує переплата аліментів на користь
ОСОБА_5 у розмірі 5101,81 грн., що утримані з
пенсії позивача. Проте, Головне
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області не вчиняло
жодних дій щодо перерахунку надміру
утриманої з позивача пенсії, а
Деснянський відділ державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції - відмовив
йому у відкритті виконавчого
провадження щодо здійснення
перерахунку надміру утриманої
працівниками Пенсійного фонду
аліментів у розмірі 5101,81 грн. За таких
обставин вважає таку бездіяльність
відповідачів протиправною.

Ухвалою суду від 27.02.2014 до участі у
справі залучено третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва та
відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому
засіданні позов не визнали, виклали
свою позицію проти доводів позивача в
своїх письмових запереченням, які
містяться в матеріалах справи, та
просили суд відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що відповідачі діяли в межах та в
порядку, визначеному чинним
законодавством України.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
позивача та представників
відповідачів, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

У період з 01.04.2010 по 30.06.2013 позивач
перебував на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Києва та
отримував пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262
(а.с.68).

Згідно виконавчого листа від 26.05.2010
№2-2592 з позивача стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_5 на утримання дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з лютого по
серпень 2011 року в розмірі Ѕ частини з
усіх видів заробітку (доходу), але не
менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для
кожного з дітей відповідного віку
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття, починаючи з 19.03.2010 (а.с.57-58).

З 01.07.2014 позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Чернігівській області та
отримує пенсію згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (а.с.56).

Згідно листа Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції від 07.11.2013 № 04-11/1744 у позивача за
період з червня 2012 по червень 2012 року
існує переплата аліментів в розмірі
5101,81 грн. (а.с.54).

Позивач неодноразово звертався до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області та
просив здійснити перерахунок пенсії у
зв'язку з надмірно утриманої з нього
працівниками Пенсійного фонду
аліментів на користь ОСОБА_5 в розмірі
5101,81 грн.

Листом Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області від 27.11.2013 за №
1721/03/П-12 позивачу відмовлено у вчиненні
вищевказаних дій (а.с.14-15).

Визначаючись щодо позовних вимог суд
зазначає таке.

Спірні правовідносини даного
адміністративного позову регулюються
нормами Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 № 2262 та Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606.

Перерахунок пенсії особам звільненим з
військової служби можуть бути
проведені тільки у випадках,
передбачених законодавством України.

Так, згідно статті 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» перерахунок раніше
призначених пенсій
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей у зв'язку із введенням в
дію цього Закону провадиться за
документами, що є у пенсійній справі, а
також додатковими документами,
поданими пенсіонерами на час
перерахунку. Якщо пенсіонер згодом
подасть додаткові документи, які дають
право на подальше підвищення пенсії, то
пенсія перераховується за нормами
цього Закону. При цьому перерахунок
провадиться за минулий час, але не
більш як за 12 місяців з дня подання
додаткових документів і не раніше, ніж
з дня введення в дію цього Закону. Усі
призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону. У разі
якщо внаслідок перерахунку пенсій,
передбаченого цією частиною, розміри
пенсій звільненим зі служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, є
нижчими, зберігаються розміри раніше
призначених пенсій.

Вказаний перелік підстав для
перерахунку пенсії є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, рішення про перерахунок
пенсії обов'язково має бути обумовлене
наявністю підстав, передбачених у
статті 63 вказаного Закону.

Натомість такої підстави для
здійснення перерахунку пенсії як
надміру утримані суми аліментів на
користь інших осіб, Законом України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» не передбачено.

Отже, у відповідача-1 були відсутні
підстави для прийняття рішення про
здійснення перерахунку надміру
утриманої пенсії згідно статті 63
вказаного Закону.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача-1, починаючи з 14.11.2013 року
щодо відмови у здійсненні перерахунку
надміру утриманої пенсії на користь
ОСОБА_5 за період фактичного
невиконання в повній мірі виконавчого
листа за рішенням Деснянського
районного суду м. Києва у розмірі 5101,81
грн. та зобов'язання відповідача-1
здійснити перерахунок надміру
утриманої пенсії на користь ОСОБА_5 за
період фактичного невиконання в повній
мірі виконавчого листа за рішенням
Деснянського районного суду м. Києва у
розмірі 5101,81 грн. не підлягають
задоволенню, оскільки такий спосіб
відновлення порушеного права
суперечить встановленому Законом
порядку.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до частини першої та пункту
1 частини другої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої та другої
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: 1) виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; 3) судові накази;
4) виконавчі написи нотаріусів; 5)
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій; 6)
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 7)
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; 8) рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; 9) рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону.

Тобто, Законом України «Про виконавче
провадження» визначено чітко, що
виконавче провадження може бути
відкрито лише на підставі виконавчого
документа.

Позивачем не надано суду жодних
доказів, що ним було пред'явлено
державному виконавцю Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції на виконання виконавчий
документ щодо здійснення перерахунку
надміру утриманої пенсії, а йому в
цьому було відмовлено.

А отже, суд прийшов до висновку, що в
задоволенні вимог позивача про
визнання протиправною бездіяльність
відповідача-2, починаючи з 07.11.2013 щодо
відмови у відкритті виконавчого
впровадження щодо здійснення
перерахунку надміру утриманої пенсії
на користь ОСОБА_5 за період фактичного
невиконання в повній мірі виконавчого
листа за рішенням Деснянського
районного суду м. Києва у розмірі 5101,81
грн. також задоволенню не підлягають.

Вимога позивача про зобов'язання
відповідача-2 відкрити виконавче
впровадження щодо донарахування
надміру утриманої суми на користь
ОСОБА_5 за період фактичного
невиконання в повній мірі виконавчого
листа за рішенням Деснянського
районного суду м. Києва у розмірі 5101,81
грн. не підлягає задоволенню, оскільки
суд не може підміняти орган,
зобов'язуючи його вчиняти дії та
давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

Також суд не бере до уваги посилання
позивача на недотримання державним
виконавцем статті 74 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
цією нормою передбачено порядок
стягнення аліментів, а не здійснення
перерахунку надміру утриманої пенсії.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачами доведено правомірність
та обґрунтованість їх дій.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для здійснення
позивачу перерахунку надміру
утриманої пенсії та відкриття
виконавчого провадження, а відтак
відсутність правових підстав для
визнання бездіяльності відповідачів
протиправною.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Керуючись статті 124 Конституції
України, статтями 9, 69-71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1, - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
І.І. Соломко