Справа № 673/1646/13-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 673/1646/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

при секретарі: Копійчук О.В.

за участю представників сторін:

апелянта - Сахнюк І.І.

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області на постанову Деражнянського
районного суду Хмельницької області
від 03 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
Деражнянський районний суд
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі Хмельницької
області про визнання неправомірною
відмови в призначенні пенсії та
зобовязання призначити пенсію на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Деражнянський районний суд
Хмельницької області постановою від
03.12.2013 року вказаний позов задовольнив
частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник наголошує на відсутності у
позивача первинних документів, які б
містили відомості про його зайнятість
останнього на посаді
тракториста-машиніста в період з 1
січня по 31 грудня 1997 року, що не
враховано судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні представник
апелянта вимоги скарги підтримала у
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

Позивач у судовому засіданні проти
доводів відповідача заперечив, і
посилаючись на правомірність і
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції, просив у задоволенні
апеляційної скарги управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі Хмельницької
області.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Так, право на призначення пільгової
пенсії за віком, передбаченої пунктом
"в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7. До
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, з 15
грудня 1985 року по 12 грудня 2005 року та з 6
липня 2006 року по 28 грудня 2006 року
позивач працював
трактористом-машиністом в асоціації
кооперативу імені Петровського, згодом
реорганізованому в СТОВ «Відродження в
с. Божиківцях Деражнянського району, а
з 18 березня 2007 року по 4 грудня 2007 року
він працював на цій же посаді в ТОВ
«Укрзернопром-Деражня», що
підтверджується даними трудової
книжки позивача.

Як досліджено із наданих позивачем
доказів, його трудова книжка заповнена
відповідно до положень внесення
записів до трудової книжки і згідно цих
записів позивач в період з 01.12.1976 року
по 09.03.2000 року працював на посаді
тракториста.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсії при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року, передбачено, що у
випадках, коли у трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах,
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки підприємств, організацій або
їх правонаступників.

Відомості про роботу позивача,
зазначені у трудовій книжці, також
підтверджуються довідкою СТОВ
«Відродження с. Божиківці
Деражнянського району №146 від 4 жовтня
2013 року, виданою на підставі книг
обліку стажу та заробітної плати, з
якої вбачається, що позивач в період з 15
грудня 1985 року по 12 грудня 2005 року
працював трактористом-машиністом у
вказаному сільськогосподарському
товаристві і був безпосередньою
зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Як досліджено із матеріалів справи, в
судовому засіданні судом першої
інстанції допитані свідки, які суду
пояснили, що вони працювали разом із
позивачем в СТОВ «Відродження в с.
Божиківцях Деражнянського району,
підтвердивши факт його роботи у
вказаному товаристві на посаді
тракториста-машиніста, протягом
повного польового періоду у
рослинництві, а також у вказані ним
періоди часу.

Наведене дає підстави суду зробити
висновок про те, що в період з 1 січня по
31 грудня 1997 року позивач фактично
працював на посаді
тракториста-машиніста та був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві, що спростовує доводи
відповідача наведені в апеляційній
скарзі.

Отже колегія суддів вважає доведеними
висновки суду першої інстанції, що
позивач маючи загальний трудовий стаж
понад 30 років, відпрацювавши більше 20
повних років трактористом-машиністом,
набув права на призначення пільгової
пенсії за віком згідно з пунктом "в"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 03 грудня
2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
18 березня 2014 року .

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.