Справа № К/9991/3188/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/3188/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
адміністрації в Рівненській області
про стягнення грошової компенсації
за неотримане речове майно за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 6 квітня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що позивач з 27 травня 1993 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ. Наказом Державної податкової
адміністрації в Рівненській області
від 18 листопада 1999 року №48-о позивач
призначений на посаду старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу по
організації боротьби з незаконним
обігом товарів управління податкової
міліції Державної податкової
адміністрації в Рівненській області.
Наказом Голови Державної податкової
адміністрації в Рівненській області
від 3 серпня 2004 року №64-о позивача
звільнено з органів податкової міліції
в запас Збройних Сил України за пунктом
64 «б» (через хворобу) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України. Позивач
вказує, що відповідно до статті 2 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 4 грудня 1990 року №509-XII
особи начальницького складу
податкової міліції мають формений одяг
та знаки розрізнення і забезпечуються
ними безкоштовно, проте за всі роки
служби в податковій міліції позивач
форменим одягом не забезпечувався та
витрачав свої власні кошти на
забезпечення себе форменим одягом.
Після звільнення з органів податкової
міліції, відповідачем не було
виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію
за формений одяг за період служби з 1997
року по 2004 роки в сумі 4848,68 грн. З
розрахунку довідки Державної
податкової адміністрації в
Рівненській області від 5 жовтня 2006
року грошова компенсація замість не
отриманого форменого одягу становить
4848,68 грн. Просив стягнути з Державної
податкової адміністрації в
Рівненській області на користь
позивача грошову компенсацію за не
виданий формений одяг в розмірі 4848,68
грн.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 6 квітня 2009
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2010
року постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 6 квітня 2009
року залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм чинного матеріального
та процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
направити справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи встановлено, що з 13
серпня 1997 року по 3 серпня 2004 року
ОСОБА_1 проходив службу на посадах
начальницького складу податкової
міліції Державної податкової
адміністрації України в Рівненській
області. Наказом Голови Державної
податкової адміністрації в
Рівненській області від 3 серпня 2004
року №64-о позивача звільнено з органів
податкової міліції в запас Збройних
Сил України за пунктом 64 «б» (через
хворобу) Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ
України. В порушення вимог частини 8
статті 24 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» під час
проходження служби позивач не був
забезпечений форменим одягом, що
призвело до виникнення у відповідача
грошової заборгованості перед
позивачем при звільненні в сумі 4633,38
грн.

Відповідно до вимог частин 8, 9 статті 24
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" (в редакції, яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин) особи начальницького
складу податкової міліції мають
формений одяг та знаки розрізнення і
забезпечуються ними безкоштовно. Опис
і зразки форменого одягу, знаків
розрізнення начальницького складу
податкової міліції затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України
неодноразово приймалися постанови, які
регулювали вказане питання, зокрема:
постанова Кабінету Міністрів України
"Про формений одяг посадових осіб
органів державної податкової служби"
від 9 грудня 1993 року №1022; постанова
Кабінету Міністрів України "Про
формений одяг осіб начальницького
складу підрозділів податкової поліції
Державної податкової адміністрації"
від 20 травня 1997 року №469, яка втратила
чинність на підставі постанови
Кабінету Міністрів України "Про форму
одягу осіб начальницького складу
підрозділів податкової міліції
органів державної податкової служби"
від 17 червня 1998 року №919, яка також
втратила чинність на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
"Про формений одяг осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх
справ, військовослужбовців
спеціальних моторизованих військових
частин міліції внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ та осіб
начальницького складу податкової
міліції" від 17 листопада 2001 року №1515.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про формений одяг осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх
справ, військовослужбовців
спеціальних моторизованих військових
частин міліції внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ та осіб
начальницького складу податкової
міліції" від 17 листопада 2001 №1515
Міністерству внутрішніх справ і
Державній податковій адміністрації за
погодженням з Міністерством економіки
та з питань європейської інтеграції і
Міністерством фінансів розробити та
затвердити норми забезпечення
форменим одягом (у мирний час) осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ,
військовослужбовців спеціальних
моторизованих військових частин
міліції внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ та осіб
начальницького складу податкової
міліції.

Вказані Закон та постанови Кабінету
Міністрів України не передбачали
отримання грошової компенсації за не
отриманий особами начальницького
складу податкової міліції формений
одяг.

Зазначеними постановами доручено
Державній податковій адміністрації
України затвердити Положення, яке б
регулювало питання форменого одягу
осіб начальницького складу
підрозділів податкової міліції.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24 липня 1998
року №356 затверджено Положення про
порядок одержання, обліку, видачі та
носіння форменого одягу осіб
начальницького складу підрозділів
податкової міліції державної
податкової служби, пунктом 28 якого було
передбачено, що виплата грошової
компенсації за предмети форменого
одягу, взуття та знаки розрізнення
здійснюються тільки при наявності
джерела фінансування.

Вказаний Наказ втратив чинність на
підставі наказу Державної податкової
адміністрації України від 22 жовтня 2003
року №501, яким затверджено Положення
про порядок забезпечення, обліку та
видачі речового майна в підрозділах
податкової міліції та навчальних
закладах державної податкової служби
України, підпунктом 1.2 пункту 1 якого
формений одяг віднесено до заходів
речового забезпечення, а підпунктом 2.17
пункту 2 якого було передбачено, що при
звільненні осіб начальницького складу
з державної податкової служби України
за віком, хворобою, скороченням штатів
видані предмети речового майна
особистого користування, термін
носіння яких не вийшов, не
повертаються, їх вартість не
відшкодовується. Зазначеним особам за
невидані предмети речового майна з дня
належності і до дня звільнення
виплачується грошова компенсація у
розмірі вартості речового майна
пропорційно встановленим термінам
носіння. Виплата компенсації замість
належних до отримання предметів
речового майна особам начальницького
складу податкової міліції проводиться
за наявності джерела фінансування.

Отже, зазначеними актами Державної
податкової адміністрації України було
передбачено, що умовою для виплати
компенсації замість форменого одягу
особам начальницького складу
податкової міліції було наявність
фінансування.

Наказом Міністерства фінансів України
«Про бюджетну класифікацію та її
запровадження» від 27 грудня 2001 року №604
визначено код економічної
класифікації видатків « 1134 М'який
інвентар та обмундирування», з якого
відбувається фінансування за рахунок
бюджетних коштів на обмундирування
особового складу податкової міліції.

Судами першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи по суті досліджено
наявні в матеріалах справи копії
кошторисів Державної податкової
адміністрації в Рівненській області на
2004, 2005 та 2006 роки, з яких вбачається, що
бюджетні асигнування за КЕКВ 1134 «М'яке
обмундирування та інвентар» для
Державної податкової адміністрації в
Рівненській області на 2004 рік, тобто на
момент звільнення позивача, не були
передбачені.

Відповідно до частини 5 статті 51
Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.

Враховуючи те, що оскільки необхідною
умовою для виплати компенсації замість
форменого одягу особам начальницького
складу податкової міліції було
наявність фінансування, та враховуючи
те, що фінансування Державної
податкової адміністрації у
Рівненській області на виплату
вказаної компенсації не проводилось,
то суди першої та апеляційної
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 6
квітня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.