Справа № 816/5387/13-а
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/5387/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич
О.С.,

представника позивача - Смольського
Ю.С.,

представника відповідача - Касумова
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відкритого акціонерного
товарства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2013 року Відкрите акціонерне
товарство "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
по тексту - ВАТ "Полтавський ГЗК")
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Полтавській області (далі по тексту -
КОДПІ) про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 23 серпня 2013 року №/38.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач,
посилався на необгрунтованість та
протиправність висновків акту
перевірки №22/16-02.15-24/10191982 від 09 серпня
2013 року про порушення ВАТ "Полтавський
ГЗК" пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10
статті 201, пунктів 200.4, 200.14 статті 200
Податкового кодексу України, пункту 4.6
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року №1492, внаслідок чого
завищено суму, що підлягала бюджетному
відшкодуванню на рахунок платниках у
банку по декларації з ПДВ за червень в
сумі 11 438 грн. Такі свої твердження
обґрунтовував тим, що господарські
операції, на підставі яких сформовано
податковий кредит у відповідних
звітних періодах зафіксовані та
підтверджені первинними документами,
на підставі яких ведеться
бухгалтерський облік, що не ставилось
під сумнів і самим податковим органом.
Вказував, що висновок про завищення
суми, що підлягала бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку по декларації з ПДВ за червень 2013
року в сумі 11438 грн., грунтується на
висновках попереднього акту
камеральної перевірки ВАТ "Полтавський
ГЗК" від 09 липня 2013 року №60/15.3-08/00191282,
яким встановлено порушення, які, на
думку перевіряючих, мали місце по
податковому кредиту травня 2013 року по
взаємовідносинах з ТОВ
"Техноніколь-Центр". Наголошував на
тому, що оскаржувані рішення
відповідачем винесені безпідставно та
протиправно, суперечать чинному
законодавству та підлягають
скасуванню. Тому прийняте податкове
повідомлення-рішення є
необгрунтованим та безпідставними.

Відповіач проти позову заперечував,
мотивуючи правомірністю висновків
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість в ході
якої встановлено завищення суми, що
підлягала бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку по декларації
з ПДВ за червень 2013 року в сумі 11438 грн.
Вказував, що в ході проведення
перевірки встановлено, що актом
камеральної перевірки ВАТ "Полтавський
ГЗК" від 09 липня 2013 року №60/15.3-08/009182
встановлено порушення пункту 198.6
статті 198, пункту 201.10 статті 200
Податкового кодексу України, пункту 10,
пункту 11 Порядку ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, затвердженого наказом ДПА
України від 04 грудня 2010 року №1002
внаслідок чого завищено суму
податкового кредиту за травень 2013 року
в сумі 11438 грн. Зазначив, що в ході
камеральної перевірки встановлено
взаємовідносини ВАТ "Полтавський ГЗК" з
контрагентами від яких сформовано
ризиковий кредит в з'язку з відсутністю
даних СГД за місцем знаходження. Таким
чином, податкове повідомлення-рішення
від 23 серпня 2013 року №/385 прийняте
КОДПІ є правомірними.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відкрите
акціонерне товариство "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" () зареєстровано як юридична
особа Виконавчи комітетом
Комсомольської міської ради
Полтавської області 05 січня 1995 року,
номер запису Щ 000014, свідоцтво
серії А00, №149368.

Позивач взятий на податковий облік як
платник податків КОДПІ з 31 січня 1995
року та зареєстрований платником
податку на додану вартість.

Відповідно до довідки АБ №494569 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
видами діяльності позивача за КВЕД-2010,
є: добування залізних руд, технічне
обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів, постачання
інших готових страв, діяльність
готелів і подібних засобів тимчасового
розміщення, будівництво житлових і
нежитлових будівель, розподілення
газоподібного палива через місцеві
(локальні) трубопроводи.

Згідно з поданою ВАТ "Полтавський ГЗК"
до КОДПІ податкової декларації з ПДВ за
червень 2013 року та додатками (від 19
липня 2013 року), від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту по декларації з податку на
додану вартість за травень 2013 року
№ від 19 липня 2013 року (з
урахуванням даних уточнюючого
розрахунку від 21 червня 2013 року №)
у розмірі 119043889 грн. у повному обсязі
перенесено до рядка 21.1 декларації з ПДВ
за червень 2013 року "Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду".

Відповідно до пункту 76.1 статті 76
Податкового кодексу України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби без будь-якого
спеціального рішення керівника такого
органу або направлення на її
проведення.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200
Податкового кодексу України протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

09 серпня 2013 року КОДПІ на підставі
пункту 200.10, пункту 200.18 статті 200 розділу
V Податкового кодексу України від 21
грудня 2010 року №2755-IV , в порядку статті
76 розділу II Податкового кодексу
України проведено камеральну
перевірку податкової звітності ВАТ
"Полтавський ГЗК" з податку на додану
вартість за червень 2013 року.

За результатами даної перевірки
відповідачем складений акт від 09
серпня 2013 року №222/16-02.15-24/10191222, ), яким
встановлено порушення: пункту 198.6
статті 198, пункту 201.10 статті 201, пункту
200.4, пункту 200.14, статті 200 Податкового
кодексу України, пункту 4.6 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25 листопада 2011
року №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2011 року за №1490/20228 внаслідок чого
завищення суми що підлягала бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку в сумі 11438 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
під час проведення перевірки
податковим органом досліджено
наступні документи: податкову
декларацію з податку на додану
вартість за червень 2013 року від 19 липня
2013 року № з додатками, уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 21 червня 2013 року №,
акт камеральної перевірки ВАТ
"Полтавський ГЗК", код 00191282 від 09 липня
2013 року №60/15.3-08/00191282.

Первинні документи у ВАТ "Полтавський
ГЗК" не витребовувались та податковим
органом під час проведення перевірки
не досліджувались.

На підставі висновків даного акта
перевірки, Кременчуцькою ОДПІ 23 серпня
2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення №/38, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
11438 грн. та нараховано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 5719 грн.

Позивач не погодився із зазначеним
податковим повідомленням - рішенням у
зв'язку із чим оскаржив його до суду.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно частини першої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, є захист прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Розділ V Податкового кодексу України
визначає платників податку на додану
вартість, об'єкт оподаткування, дату
виникнення податкових зобов'язань,
порядок визначення бази оподаткування,
розміри ставок податку, порядок
визначення суми податку та строки
проведення розрахунків тощо.

Стаття 200 Податкового кодексу України
регламентує порядок визначення суми
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або відшкодуванню з Державного
бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків.

Відповідно до пункту 200.1 цієї статті,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.2 статті 200
Податкового кодексу України при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3).

Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200
Податкового кодексу України, платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200
Податкового кодексу України, протягом
30 календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки
(пункт 200.11).

Відповідно до пункту 200.14 статті 200
Податкового кодексу України, якщо за
результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної органом
державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах;

б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Приймаючи податкове
повідомлення-рішення №/38,
податковий орган посилався на те, що в
ході проведення перевірки ВАТ
"Полтавський ГЗК" встановлено, що актом
камеральної перевірки позивача від 09
липня 2013 року №60/15.3-08/00191282 встановлено
порушення пункту 198.6 статті 198, пункту
201.10 статті 201 податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із
змінами та доповненнями), пункту 10,
пункту 11 Порядку ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, затвердженого наказом ДПА
України від 24 грудня 2010 року №1002,
внаслідок чого завищено суму
податкового кредиту за травень 2013 року
в сумі 11438 грн.

Як встановлено судом, на підставі акту
перевірки від 09 липня 2013 року
№60/15.3-08/00191282 КОДПІ 26 липня 2013 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/14.

Правомірність податкового
повідомлення-рішення КОДПІ від 26 липня
2013 року №/14 була предметом
перевірки під час розгляду
адміністративної справи №816/1853/13-а за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року по справі №816/4853/13-а позов
задоволено, ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2013 року апеляційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області залишено без задоволення,
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року по справі №816/4853/13-а залишено
без змін.

В силу положень статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначене судове рішення набрало
законної сили.

Частиною першою статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Таким чином правомірність прийнято
Кременчуцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області податкового
повідомлення-рішення №/14 від 26
липня 2013 року встановлена судовим
рішенням, яке набрало законної сили.

Отже, дослідження наявних у справі
доказів у їх сукупності, дає суду
підстави для висновку про відсутність
в діях ВАТ "Полтавський ГЗК" порушень
податкового законодавства, визначених
актом перевірки №222/16-02.15-24/10191222 від 09
серпня 2013 року, на підставі висновків
якого відповідачем прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №/38 від 23
серпня 2013 року.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу
частини другої статті 71 цього Кодексу
щодо процесуального обов'язку
відповідача, останній в ході судового
розгляду справи правомірності
прийнятого податкового
повідомлення-рішення /38 від 23
серпня 2013 року не довів, а відтак
позовні вимоги ВАТ Полтавський ГЗК" є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Отже, понесені позивачем витрати у
вигляді сплати судового збору, які
згідно з статтею 87 вказаного Кодексу
відносяться до судових витрат,
підлягають стягненню на його користь.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 86,159, 160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 23 серпня 2013 року №/38.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат" судові витрати, понесені у
зв'язку зі сплатою судового збору у
розмірі 171 /сто сімдесят одну/ гривню 57
/п'ятдесят сім/ копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним поданням
її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 21
березня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко