Справа № 805/2335/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.
Справа №805/2335/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:28 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді
Мальцевої Н.Г.

за участю секретаря судового засідання
Ростова Я.С.

позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача
Ємельянова С.М., діє за дов.№05-3125
від 23.12.2013 року

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, яка мешкає в
м.Донецьк, ОСОБА_2, який мешкає в
м.Донецьк, ОСОБА_4, який мешкає в
м.Донецьк, ОСОБА_5, який мешкає в
м.Донецьк,

до Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області, м.Донецьк

про зобов'язання вчинити певні дії,-

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області про зобов'язання поновити
реєстрацію місця проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою їх постійного
місця проживання: 83001, АДРЕСА_1.

17.03.2014 року до відділу діловодства та
документообігу суду позивачі надали
суду заяву про зміну (уточнення)
позовних вимог, згідно з якою просять
поновити реєстрацію місця проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом скасування зняття з
реєстрації місця проживання.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилаються на
невідповідність дій відповідача
діючому законодавству України, що
призвело до зняття з реєстрації місця
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за
адресою їх постійного місця
проживання: 83001, АДРЕСА_1. Зазначають, що
на теперішній час вони не втратили
права на користування квартирою, де
постійно мешкають та були
зареєстровані у встановленому законом
порядку, внаслідок чого, зняття
позивачів з реєстрації вважають
протиправним.

Відповідно до ч.1 ст.137 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач може протягом всього часу
судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи.

В судовому засіданні позивачами
зазначено, що заява про зміну
(уточнення), є фактичним уточненням
позовних вимог, та не є заявою про зміну
предмету позову. Розглянувши надану
заяву, суд вважає її такою, що не змінює
предмету позову, внаслідок чого,
оскільки її подано протягом судового
розгляду, суд розглядає справу з
урахуванням вказаних змін.

В судовому засіданні позивачі, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги,
навели обставини, викладені в позові та
відповідній заяві.

Позивачами, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 28.02.2014року
до відділу діловодства та
документообігу суду були подані
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності.

03.03.2014 року відповідач до відділу
діловодства та документообігу суду
подав заперечення на адміністративний
позов, згідно з якими, позовні вимоги не
визнав, оскільки, на думку останнього,
всі умови для законного зняття з
реєстраційного обліку позивачів ним
були виконані, позивачів було знято з
реєстрації за заявою ОСОБА_7, який є
новим власником квартири за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності. Крім цього,
відповідач зазначає, що рішення судів,
які надані позивачами до суду як докази
по справі, не були відомі Головному
управлінню Державної міграційної
служби України в Донецькій області на
час зняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з реєстраційного
обліку, а тому не бралися до уваги при
розгляді їх звернення. За таких
обставин, відповідач просив відмовити
позивачам в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову з
викладених вище підстав.

Заслухавши позивачів, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з паспортом Громадянина України
серії ВА №801827, виданим Кіровським РВ
Макіївського МУ УМВС України в
Донецькій області 01.07.1997 року, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.14-16).

Відповідно до паспорту Громадянина
України серії НОМЕР_1, виданого
Гірницьким РВ УМВС України в м.Макіївці
08.07.1997 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.17-19).

З паспорту Громадянина України серії
НОМЕР_2, виданого Центрально-Міським РВ
Макіївського МУ ГУМВС України
Донецької області 05.02.2008 року,
вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.20-21).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
паспортом Громадянина України серії
НОМЕР_3, виданогоВорошиловським РВ ДМУ
ГУМВС України в м.Донецьку 05.02.2009 року
(а.с.22-23).

З матеріалів справи вбачається, що
02.12.2013 року КП «СЕЗ Ворошиловського
району м.Донецька» було видано довідку
№4036, згідно з якою за адресою: АДРЕСА_1
ніхто не зареєстрований з 29.11.2013 року
(а.с.30).

Дізнавшись про зняття з реєстрації
позивачі 16.12.2013 року звернулися до
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області з заявою про незаконне зняття з
реєстрації місця проживання, згідно з
якою просили в найкоротші строки
провести службове розслідування за
фактом порушення діючого
законодавства України з боку службових
осіб Відділу громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб
Ворошиловського району м.Донецька;
визнати зняття з реєстрації місця
проживання громадян України ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які мешкають за
адресою: АДРЕСА_1, таким, що здійснено з
порушенням діючого законодавства
України; невідкладно поновити
реєстрацію місця проживання громадян
України ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4
за адресою: АДРЕСА_1, про що внести
відповідні відомості до
адресно-довідкового сектору ОПРФЛ
ГУМВС України в Донецькій області та
картки прописки Ф-А (а.с.24-27).

У відповідь на вказану заяву Головним
управлінням Державної міграційної
служби України в Донецькій області на
адресу позивачів було направлено лист
№2/1-Д-104оп від 11.01.2014 року, відповідно до
якого відповідач повідомив позивачам,
що в зв'язку зі зміною власника
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі заяви нового
власника ОСОБА_7 від 29.11.2013 року сім'я
позивачів, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, були зняті з
реєстраційного обліку за даною
адресою, як особи, що втратили право
користування житлом при його
відчуженні. Крім того, відповідачем
зазначено, що оскільки до Головного
управління ДМС України в Донецькій
області та його територіальних
підрозділів не надходило будь-яких
судових рішень щодо заборони на
будь-які дії з реєстрації/зняття з
реєстрації місця проживання за
вищезазначеною адресою Ворошиловським
РВ у м.Донецьку ГУ ДМС України в
Донецькій області обґрунтовано було
знято з реєстраційного обліку
позивачів, як таких що втратили право
користування в зв'язку з відчуженням
житла (а.с.28-29).

Надаючи правову оцінку обставинам, що
склалися у цій справі, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з Преамбулою Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" від 11.12.2003
року N 1382-ІV (із змінами і доповненнями)
цей Закон відповідно до Конституції
України регулює відносини, пов'язані зі
свободою пересування та вільним
вибором місця проживання в Україні, що
гарантуються Конституцією України і
закріплені Загальною декларацією прав
людини, Міжнародним пактом про
громадянські та політичні права,
Конвенцією про захист прав людини та
основоположних свобод і протоколами до
неї, іншими міжнародними договорами
України, а також визначає порядок
реалізації свободи пересування та
вільного вибору місця проживання і
встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть; паспорта або
паспортного документа, що надійшов з
органу державної реєстрації актів
цивільного стану, або документа про
смерть, виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства; підстав для
проживання або перебування особи у
спеціалізованій соціальній, установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в
день звернення особи. За заявою особи
зняття з реєстрації може бути
здійснено одночасно з реєстрацією
нового місця проживання.

Зняття з реєстрації місця проживання
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, осіб,
стосовно яких встановлено опіку чи
піклування, здійснюється за
погодженням з органами опіки і
піклування.

Разом із заявою особа подає: документ,
до якого вносяться відомості про
зняття з реєстрації місця проживання.
Якщо дитина не досягла 16-річного віку,
подається свідоцтво про народження або
свідоцтво про належність до
громадянства України; військовий
квиток або посвідчення про приписку
(для громадян, які підлягають взяттю на
військовий облік або перебувають на
військовому обліку).

У разі подачі заяви законним
представником особи додатково
подаються: документ, що посвідчує особу
законного представника; документ, що
підтверджує повноваження особи як
законного представника, крім випадків,
коли законними представниками є батьки
(усиновлювачі). Зняття з реєстрації
місця проживання особи за заявою
законного представника здійснюється
за згодою інших законних
представників.

Згідно з ч.9 ст.3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" документи,
до яких вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування особи,
- паспорт громадянина України,
тимчасове посвідчення громадянина
України, посвідка на постійне
проживання, посвідка на тимчасове
проживання, посвідчення біженця,
посвідчення особи, яка потребує
додаткового захисту, посвідчення
особи, якій надано тимчасовий захист,
довідка про звернення за захистом в
Україні.

Процедура реєстрації місця проживання
та місця перебування осіб в Україні,
зразки документів, необхідних для
реєстрації і зняття з реєстрації місця
проживання та місця перебування,
визначені "Порядком реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів",
затвердженим Наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012
року №1077 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України від 18
грудня 2012 року за №2109/22421 (далі - Порядок
№ 1077).

Так, відповідно до п. 3.1 вказаного
Порядку зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі:

- заяви про зняття особи з реєстрації
місця проживання, яка подається особою
або її законним представником;

- судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа,
що надійшов з органу державної
реєстрації актів цивільного стану, або
документа про смерть, виданого
компетентним органом іноземної
держави, легалізованого в
установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про
припинення:

підстав для перебування на території
України іноземців та осіб без
громадянства. Інформація
територіального органу ДМС України або
територіального підрозділу ДМС
України, на території обслуговування
якого зареєстровано місце проживання
особи, про закінчення строку дії
посвідки на тимчасове проживання або
копія рішення про скасування посвідки
на тимчасове проживання чи посвідки на
постійне проживання в Україні;

підстав для проживання або перебування
особи на обліку у закладі/установі
(повідомлення про припинення підстав
для проживання/перебування особи у
спеціалізованій соціальній установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту) (додаток 13);

підстав на право користування житловим
приміщенням (закінчення строку дії
договору оренди, найму, піднайму
житлового приміщення, строку навчання
в навчальному закладі (у разі
реєстрації місця проживання в
гуртожитку навчального закладу на час
навчання), відчуження житла та інших
визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах,
визначених в абзацах вісім та дев'ять
пункту 3.1 цього розділу, здійснюється
за клопотанням уповноваженої особи
закладу/установи або за заявою
власника/наймача житла або їх законних
представників.

З системного аналізу зазначених
законодавчих норм вбачається, що з
відповідною заявою про зняття з
реєстрації особи може звернутися лише
особа, яка зареєстрована за
відповідним місцем проживання, або її
законний представник. Інші умови
зняття з реєстрацію передбачають, що
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється за заявочним
принципом та, серед іншого, на підставі
документів, що свідчать про припинення
підстав на право користування житловим
приміщенням.

Судом встановлено, що позивачі не
зверталися до відповідача з
відповідною заявою та не надавали
паспортів для внесення до них
відповідних відомостей, що
підтверджується відсутністю
відповідного запису у паспортах
позивачів.

Як зазначено позивачами у позові, в
судових засіданнях та не заперечується
відповідачем, зняття з реєстрації
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, відбулося на
підставі заяви ОСОБА_7, як нового
власника квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва
про право власності від 21.11.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за №2638.

Тобто, відповідачем при знятті з
реєстрації позивачів з місця
проживання як інший документ, що
свідчить про припинення підстав на
право користування житловим
приміщенням, було прийнято свідоцтво
про право власності, видане ОСОБА_7

При цьому, вказане свідоцтво не містить
інформації про втрату права
користування житловим приміщенням
позивачами, а є носієм інформації лише
про отримання права власності на
вказане майно ОСОБА_7

Згідно з ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Суд вважає необхідним зазначити, що
вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Отже, питання визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, вирішується виключно в
судовому порядку.

За таких обставин, лише рішення суду
може бути підтвердженням припинення
права особи на користування майном.

Як встановлено судом, відповідачу
такого рішення ОСОБА_7 надано не було.

Крім цього, суд вважає необхідним
зазначити, що реєстрація місця
проживання є похідним від права
користування житлом, а відтак, зняття з
реєстрації місця проживання можливе
лише за умови втрати нею права
користування цим житлом у
добровільному або примусовому порядку.

В добровільному порядку позивач від
права користування квартирою, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не
відмовлявся, що підтверджується
наданими до матеріалів справи
квитанціями про сплату комунальних
платежів, договором про користування
електричною енергією (а.с.82-86,97-100).

Згідно з ч.2 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Як встановлено судом, позивачами дії
відповідача щодо зняття з реєстрації
місця проживання в судовому порядку не
оскаржувалися, однак розглянувши
матеріали позовної заяви судом
встановлено, що у відповідача були
відсутні правові підстави для вчинення
відповідних дій, внаслідок чого такі
дії є протиправними.

Оскільки для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача необхідно
визнати дії відповідача щодо зняття
позивачів з реєстрації місця
проживання, протиправними, суд
виходить за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з наданими квитанціями №№63, 64,
65, 66 від 10.02.2014 року (а.с.1-4) кожним з
позивачів сплачено судовий збір у
розмірі 18,27 грн., які відповідно до
приписів ст. 94 КАС України підлягають
поверненню з Державного бюджету
України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8 - 11, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області про зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
повністю.

Визнати дії Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області щодо зняття з
реєстрації місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 протиправними.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області поновити реєстрацію
місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування
зняття з реєстрації місця проживання.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачені за
квитанцією №63 від 10 лютого 2014 року
витрати по сплаті судового збору у сумі
18 (вісімнадцять) грн. 27 (двадцять сім)
коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 сплачені за
квитанцією №64 від 10 лютого 2014 року
витрати по сплаті судового збору у сумі
18 (вісімнадцять) грн. 27 (двадцять сім)
коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 сплачені за
квитанцією №65 від 10 лютого 2014 року
витрати по сплаті судового збору у сумі
18 (вісімнадцять) грн. 27 (двадцять сім)
коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_5 сплачені за
квитанцією №66 від 10 лютого 2014 року
витрати по сплаті судового збору у сумі
18 (вісімнадцять) грн. 27 (двадцять сім)
коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
20 березня 2014 року, та проголошені в
присутності позивачів та представника
відповідача.

Повний текст судового рішення
виготовлений 24 березня 2014 року.

Суддя
Мальцева Н.Г.