Справа № 484/6185/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 484/6185/13-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Маржина Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Первомайської міської ради
Миколаївської області на постанову
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 13 січня 2014
року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області про
визнання неправомірними дій та
стягнення суми одноразової грошової
допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
стягнути на його користь недоотриману
суму щорічної допомоги на оздоровлення
за 2007-2008 роки в розмірі 3630,00 грн., згідно
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 травня 2009 року позов
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії
відповідача та стягнуто на користь
позивача щорічну допомогу на
оздоровлення за 2007-2008 роки в розмірі
3195,00 грн., а в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 9 лютого 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано і прийнято нове рішення, яким
вимоги позивача за 2007 рік залишено без
розгляду. Визнано протиправними дії
відповідача та зобов'язано нарахувати
і виплатити позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення за 2008 рік у розмірі 3
мінімальних заробітних плат згідно ст.
48 Закону №796-ХІІ. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою ВАС України від 21 листопада 2013
року касаційна скарга Управління праці
та соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Миколаївської області задоволена
частково.

Постанова Одеського апеляційного
адміністративного суду від 9 лютого 2011
року скасована.

Справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 січня 2014 року позовні
вимоги про визнання незаконними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області по
невиплаті щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік у розмірі,
встановленому ст.. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік залишені без
розгляду.

Визнано протиправною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області у
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік у розмірі,
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
до 28 грудня 2007 року), з 22 травня 2008 року.

Зобов'язано Управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області
нарахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення за 2008 рік у
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат, встановленому ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції до 28 грудня 2007 року), з 22
травня 2008 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просило його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, розглянувши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
її задоволення.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС третьої
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням серії НОМЕР_1
виданого 22.05.1997 року, копія якого
знаходиться в матеріалах справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на нарахування та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення.

Проте з такими висновками колегія
суддів погодитися не може з таких
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачені компенсації
(грошова допомога на оздоровлення) за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату
годувальника.

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28 лютого 1991 року (в
редакції до 28 грудня 2007 року),
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення в тому числі учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідач керувався
Постановою Кабінету міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 62 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"визначено, що роз'яснення
порядку застосування цього Закону
провадиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року №562 було встановлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
ІІІ категорії - 75 грн., який не
відповідав розміру, встановленому
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до вимог ст. 63 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок Державного бюджету.

Вихідним критерієм обрахунку спірних
сум виплат відповідно до положень ст. 48
вказаного Закону виступала мінімальна
заробітна плата, розмір якої на 2007 - 2008
роки визначався законами України про
Державний бюджет на відповідні роки.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
дію абзаців 2 - 7 ч. 1, частини 3, абзаців 2 -7
ч. 4 та ч. 7 ст. 48 Закону №796-ХІІ було
зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-р/2007 положення п. 30
ст. 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

На момент виплати допомоги на
оздоровлення у 2008 році п. 28 розділу 11
Закону України «Про Державний бюджет
на 2008 рік» зупиняв дію ч. 4 ст.48 Закону
України №796-ХІІ в частині виплати
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 3 мінімальних заробітних плат.
Дана норма Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік» була
визнана неконституційною Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

На підставі викладеного колегія суддів
зауважує, що в період з 01 січня 2008 року
по 21 травня 2008 року Закон України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» був
чинним і підлягав виконанню, а органи,
уповноважені на здійснення зазначених
виплат, у цей час повинні діяти на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Із дати прийняття
рішень Конституційним Судом України
особи мають право на виплату щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі,
передбаченому ч. 4 ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Проте, судом першої не було встановлено
коли саме позивачу здійснювалась
виплата допомоги у 2008 році, в той час як
це є визначальним для вирішення
питання про правомірність або
неправомірність дій відповідача.

Зі змісту листа Управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області
(а.с. 85) вбачається, що нарахування
одноразової допомоги здійснювались
щорічно на початку року після
затвердження Державного бюджету на
відповідний рік (січень-лютий).

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, оскільки
вимоги позивача здійснити перерахунок
та виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», не ґрунтуються на вимогах
законодавства, оскільки з урахуванням
вищенаведених правових норм виплата
щорічної допомоги на оздоровлення
здійснюється в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України.

За таких обставин судом першої
інстанції при повному встановленні
обставин справи порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1
ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну Управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області -
задовольнити.

Постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 січня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян