Справа № 2-а-1184/11
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1184/2011
Провадження № 6-а/333/93/14
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого
судді - Холод Р.С.,

при секретарі
Саєнко О.О.,

за участю представника Управління
пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
Скачкова Т.В., стягувача - ОСОБА_2,
розглянувши у судовому засіданні в
залі Комунарського районного суду м.
Запоріжжя подання відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби про зміну способу і
порядку виконання судового рішення по
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення щомісячної невиплаченої
державної соціальної допомоги дітям
війни,-

ВСТАНОВИВ :

26.02.2014 року Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби звернувся до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя із заявою про зміну способу
та порядку виконання рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 31.01.2011 року, шляхом
стягнення з УПФУ в Комунарському
районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2
суми у розмірі 1244 грн. 10 коп., яка була
нарахована, але не виплачена заявнику
по зазначеному рішенню суду.

До судового засідання представник
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби не з'явився, про день, місце і час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджено
відповідним поштовим повідомленням.

ОСОБА_2 проти подання про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
не заперечує, вважає за доцільне його
задовольнити.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя -Скачкова Т.В. у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду,
зазначивши що відповідно постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя по справі № 2-а-1184/2011 та
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
управління зобов'язане здійснити
нарахування та провести відповідні
виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2
Перерахунок згідно зазначених рішень
суду за період з 17.06.2010 року по 31.01.2011
року в сумі 1244,10 гривень було проведено
своєчасно. Доплату нараховано на
жовтень 2013 рік на додаткову відомість.
Також, посадові особи УПФУ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
повинні виплачувати суми, що стягнуті
за рішеннями судів у межах бюджетних
асигнувань, та несуть відповідальність
за перевищення таких виплат поза
бюджетним кошторисом. Враховуючи, що у
Державному бюджеті України у 2011 р., 2012 р.
та 2013 р. були відсутні відповідні кошти,
тому виплатити суми, нараховані за
рішенням суду, можливо лише за наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України. Крім того, заява щодо
зміни способу та порядку виконання
постанови Комунарського районного
суду м. Запоріжжя не підлягає
задоволенню, оскільки в разі
задоволення її вимог фактично буде
змінене по суті зміст резолютивної
частини постанови суду, що в свою чергу
є порушення норм процесуального права.

Суд, вислухавши думку
представника Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя, стягувача, вивчивши
матеріали подання, приходить до
наступного.

Встановлено, що постановою
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 31.01.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення щомісячної невиплаченої
державної соціальної допомоги дітям
війни було задоволено частково:
зобов'язано УПФУ у Комунарському
районі м. Запоріжжя здійснити
нарахування та провести відповідні
виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року, виходячи з розміру
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року,
за період з 13.04.2010 року по 31.01.2011 року
включно, із урахуванням раніше
виплачених сум зазначеного підвищення
(а.с. 12).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2012 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
задоволено частково, постанову
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя скасовано, позов ОСОБА_2
задоволено частково. Зобов'язано УПФУ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 підвищення пенсії згідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", з урахуванням вимог
частини 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 17 червня 2010
року по 31 січня 2011 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період. Позовні вимоги
за період з 13.04.2010 року по 16.06.2010 року
залишено без розгляду (а.с. 19-20).

Враховуючи, що вказана ухвала
набрала законної сили, Комунарським
районним судом м. Запоріжжя 20.09.2013 року
був виданий виконавчий лист, який
позивачем поданий для примусового
виконання до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області. За наслідками прийнятого
виконавчого листа, державним
виконавцем виконавчої служби було
відкрито виконавче провадження.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області відповідачем була направлена
заява, згідно якої, на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, у відповідності до
рішення суду був проведений
перерахунок пенсії ОСОБА_2 та їй
нарахована сума у розмірі 1244,10 грн., яка
буде сплачена у випадку наявності
фінансування із Державного бюджету.
Розмір нарахованої суми позивачу
підтверджений також довідкою УПФУ у
Комунарському районі м. Запоріжжя. На
даний час не має можливості виконати
рішення суду в частині зобов'язання
сплатити заборгованість ОСОБА_2

Згідно з ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 05.06.2012
року, відповідно до ст.3 якого виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків державного органу, а
в разі відсутності у зазначеного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Таким чином, за нормами вказаного
Закону судове рішення у відповідних
спорах може бути виконано лише при
зазначенні судом про стягнення з
державного органу конкретної суми
грошових коштів.

На підставі викладеного, суд вважає, що
у даному випадку очевидна неможливість
виконання постанови суду у визначений
судом спосіб, при чому з урахуванням
ст.263 КАС України, існують обставини,
які вказують на складність виконання
судового рішення протягом тривалого
часу, яке не виконується.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 29.06.2006 року у справі
«Пантелеєнко проти України» зазначив,
що ст.13 Конвенції гарантує наявність на
національному рівні засобу правового
захисту для реалізації прав і свобод, у
якій би формі вони не забезпечувалися у
національному правовому полі. Суд
також підкреслив, що засіб юридичного
захисту має бути ефективним, як на
практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі
«Дорани проти Ірландії» Європейський
суд з прав людини зазначив, що поняття
«ефективний засіб» передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші
проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008
року) Європейський Суд з прав людини
вказав, що для Конвенції було б
неприйнятно, якби стаття 13 декларувала
право на ефективний засіб захисту але
без його практичного застосування.
Таким чином, обов'язковим є практичне
застосування ефективного механізму
захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

Держава Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

Разом з тим, за нормами Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 року держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення певної суми
грошових коштів, боржником за яким є
державний орган.

Виходячи з положень вказаного Закону
та приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону Постановою
Кабінету Міністрів України від 3.08.2011
року № 845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення про стягнення з державного
органу конкретної суми коштів.

На думку суду, з урахуванням приписів
ст.263 КАС України, виконання постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 05.04.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя щодо визнання протиправною
бездіяльності та стягнення щомісячної
невиплаченої державної соціальної
допомоги дітям війни можливе на
сьогодні лише шляхом зміни способу
виконання судового рішення про
стягнення цієї суми, яка складає 1244
грн. 10 коп. та не є спірною між
сторонами.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення. У цій категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходи з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

В даному випадку питання полягає у
можливості здійснити заміну способу та
порядку виконання судового рішення із
зобов'язання виплатити визначену судом
конкретизовану суму на стягнення такої
суми. Правові обмеження або перешкоди,
які унеможливлювали провести таку
заміну відсутні, та законодавством не
передбачено. В даному випадку, на думку
суду, будь-яких змін предмету або
підстав розглянутих судом вимог не
відбувається, відбувається лише зміна
формулювання обов'язку відповідача -
боржника здійснити виплату
відповідної суми коштів, які він
зобов'язаний був в силу закону
проводити в свій час. Тому, заперечення
представника УПФУ у Комунарському
районі м. Запоріжжя з цього питання не
приймаються до уваги суду.

Таким чином, з урахуванням, що зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган і ним не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, а така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, тому суд
вважає, що подання відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби про зміну способу і
порядку виконання судового рішення по
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення щомісячної невиплаченої
державної соціальної допомоги дітям
війни - задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 31.01.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя в частині зобов'язання УПФУ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити нарахування та провести
відповідні виплати підвищення до
пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року в сумі 1244 грн. 10 коп.

Стягнути з УПФУ у Комунарському районі
м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року, виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року в
сумі 1244 гривень 10 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду протягом 5 днів,
в порядку встановленому статтею 186 КАС
України.

Суддя Комунарського районного суд

м. Запоріжжя
Р.С.
Холод