Справа № 803/2690/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Справа № 876/1237/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Шинкар Т.І.,

суддів:
Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді
Волинського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року про повернення позовної заяви по
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Луцького
районного управління юстиції Корець
Іванни Миколаївни про визнання
незаконними дій, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
Корець Іванни Миколаївни про визнання
законними дій.

Ухвалою судді Волинського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року позовну заяву ОСОБА_1 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
Корець Іванни Миколаївни про визнання
незаконними дій повернуто позивачу, з
підстав невиконання вимог ухвали судді
від 19.12.2013р. про залишення позовної
заяви без руху.

Зазначена ухвала мотивована тим, що
недоліки позовної заяви, зазначені в
ухвалі судді Волинського окружного
адміністративного суду про залишення
позовної заяви без руху від 19.12.2013 року
не виконані, оскільки подаючи позовну
заяву в новій редакції позивачем не
викладено обставин, якими обґрунтовано
позовні вимоги та не зазначено в чому
полягає його порушене право.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 08
січня 2014 року та направити справу для
розгляду по суті.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що ухвала суду першої
інстанції є незаконною,
необґрунтованою, ухваленою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання до апеляційного суду
не з'явилися, а тому на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з наступних
підстав.

Згідно ухвали судді Волинського
окружного адміністративного суду від 19
грудня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
Корець Іванни Миколаївни про визнання
незаконними дій залишено без руху та
надано позивачу термін для усунення
недоліків до 03 січня 2014 року.

Недоліками позовної заяви згідно
ухвали судді було не зазначення
позивачем в позовній заяві, в чому
полягає порушення його прав, свобод та
законних інтересів внаслідок рішення,
дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень та не надано доказів на
підтвердження таких обставин, оскільки
вимогою позивача було визнання дій
відповідача законними.

20 грудня 2013 року ОСОБА_1 подав до суду
адміністративний позов з усуненими
недоліками, в якому просив визнати
незаконними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Луцького
районного управління юстиції Корець
Іванни Миколаївни по прийняттю,
перевірці документів та реєстрації
двох заяв про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, які надіслані
рекомендованими листами №280
(31.07.2013) та №967 (09.08.2013) поштою
ОСОБА_1.

Проте, ухвалою судді Волинського
окружного адміністративного суду від 08
січня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1
повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС
України, оскільки належним чином не
виконано вимоги ухвали: не викладено
обставин, якими обґрунтовано позовні
вимоги та не зазначено в чому полягає
порушення його прав, свобод та законних
інтересів внаслідок дій відповідача по
прийняттю, перевірці документів та
реєстрації двох заяв про реєстрацію
прав та їх обтяжень, які надіслані
рекомендованими листами; не надано
доказів на підтвердження таких
обставин. На переконання судді,
недоліки позовної заяви позивачем в
повному обсязі не усунуті, а часткове
виконання ухвали не вважається
належним її виконанням.

Разом з тим, вказані висновки суду щодо
повернення позовної заяви з підстав не
виконання в повному обсязі ухвали суду
про залишення позовної заяви без руху
колегія суддів вважає безпідставними з
огляду на наступне.

Згідно вимог ст.106 КАС України, у
позовній заяві зазначається зміст
позовних вимог і виклад обставин, якими
вимоги обґрунтовуються, про що позивач
надає докази, або ж зазначає, причини
неможливості їх надання.

Зі змісту вимог ст.110 КАС України
слідує, що суд, здійснюючи підготовку
справи до судового розгляду, може
прийняти рішення про витребування
документів та інших матеріалів.

Окрім того, згідно принципу офіційного
з'ясування всіх обставин у справі,
закріпленого у ч.4 ст.11 КАС України, суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Суд може запропонувати особам, які
беруть участь у справі, доповнити чи
пояснити певні обставини, а також
надати суду додаткові докази у строк,
встановлений судом (ч.1 ст.114 КАС
України).

Окрім того, згідно ст.138 КАС України,
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить встановити при ухвалені
судового рішення.

Відповідно до ст.6 КАС України, ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом. Відмова від права на
звернення до суду є недійсною.

Аналіз вищевикладених вимог закону дає
колегії суддів підстави вважати, що не
викладення обставин, якими
обґрунтовано позовні вимоги та не
зазначення в чому полягає порушення
прав, свобод та законних інтересів
позивача внаслідок дій відповідача по
прийняттю, перевірці документів та
реєстрації двох заяв про реєстрацію
прав та їх обтяжень, які надіслані
рекомендованими листами; не надання
доказів на підтвердження таких
обставин може бути підставою для
відмови у задоволенні позову, проте не
є перешкодою для відкриття провадження
у справі.

Європейський суд з прав людини вказує,
що право на доступ до суду має бути
ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. У зв'язку з наведеним, залишення
позову без руху з підстав, передбачених
законом (невідповідність позовної
заяви вимогам щодо її змісту, несплата
судового збору тощо) не є порушенням
права на справедливий судовий захист.
Разом з тим, суд зазначає, що не повинно
бути занадто формального ставлення до
передбачених законом вимог, так як
доступ до правосуддя повинен бути не
лише фактичним, але і реальним (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Жоффр де ля Прадель проти
Франції» від 16 грудня 1992р.).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», суди при розгляді справ
застосовують практику Європейського
Суду з прав людини як джерело права.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
оскільки доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та спростовують
висновки судді суду першої інстанції, а
тому апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувана ухвала
судді суду першої інстанції підлягає
до скасування як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направленню справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
а ухвалу судді Волинського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року про повернення позовної заяви
скасувати і направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш