Справа № 2а-11217/11/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/37446/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Ткача С.С.

представника відповідача Сидоренко
Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.09.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012

у справі № 2а -11217/11/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києва

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арго - торгівельна
мережа»,

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «РТЛ Україна»

про визнання договору недійсним та
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.09.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012, в
задоволенні позову відмовлено.

Державна податкова інспекція у
Печерському районі м.Києва Державної
податкової служби, яка була
правонаступником відповідача у справі
- Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва, подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про задоволення
позову. Вимоги касаційної скарги
обґрунтовуються посиланням на
обставини та положення ст.ст. 173, 174, ч. 1,
ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу
України, ч. 1, ч. 3 ст. 215, ч. 3 ст. 228
Цивільного кодексу України, на яких
позивач ґрунтував позовні вимоги.

Відповідно до статті 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом касаційної інстанції в судовому
засіданні здійснено заміну
відповідача у справі - Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м.Києва, правонаступником якої
була Державна податкова інспекція у
Печерському районі м.Києва Державної
податкової служби, на Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києва, яка, свою чергою,
є правонаступником Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м.Києва Державної податкової
служби.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Між ТОВ «РТЛ Україна» (постачальник) та
ТОВ «Арго-торгівельна мережа»
(покупець) укладено договір поставки
товару від 04.10.2010 № А-4/10, на виконання
якого ТОВ «РТЛ України» передало ТОВ
«Арго-торгівельна мережа» товар (одяг
чоловічий та жіночий), що був предметом
договору, та виписало видаткові
накладні № 1 на суму 474060,00 грн., № 2 на
суму 550194,00 грн., № 3 на суму 344904,00 грн., № 4
на суму 387168,00 грн., № 5 на суму 420960,00 грн.,
№ 6 на суму 250242,00 грн. та податкові
накладні, а останнє повністю
розрахувалося за отриманий товар,
перерахувавши кошти в загальній сумі
2427528,00 грн.

ДПІ у Печерському районі м.Києва
провела документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Арго-торгівельна
мережа», за результатами якої склала
акт від 16.06.2011 № 708/23-9/32249009, яким
зафіксувала порушення вимог п.п. 3.1.1 п.
3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1, п.п.
7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість». За
висновками податкового органу
порушення позивачем наведених норм
закону зумовили заниження податку на
додану вартість за період, що
перевірявся, в т.ч. за жовтень, листопад
2010 року. Податковий орган вважає, що
вчинена угода не була спрямована на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені договором, а відтак, є
нікчемною відповідно до вимог ст. 228
Цивільного кодексу України як така, що
порушує публічний порядок.

Вищезазначені висновки податкового
органу обґрунтовані висновками
зустрічної перевірки щодо контрагента
позивача - ТОВ «Агропрайд» про
нікчемність укладених ним угод зі
своїм контрагентом - ТОВ «РА
«Луар-Медіа Студії». Своєю чергою,
висновки про нікчемність укладених ТОВ
«Агропрайд» з ТОВ «РА «Луар-Медіа
Студії» угод податковим органом
обґрунтовані тим, що засновник і
директор останнього не має стосунку до
створення та ведення
фінансово-господарської діяльності
підприємства, що випливає із його
пояснень, наданих відділу податкової
міліції.

Суд касаційної інстанції зазначає, що
нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) має підтверджуватися
належними, допустимими та достатніми
доказами і не може ґрунтуватися на
припущеннях, зокрема обумовлюватись
лише порушенням одним з контрагентів
постачальника вимог законів при
створенні підприємства та веденні
фінансово-господарської діяльності. У
разі, коли вказані контрагенти
допустили певні порушення, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки щодо них, адже законами іншого
не передбачено.

До того ж встановлення певних фактів в
поясненнях, відібраних відділом
податкової міліції, не є підставою для
звільнення від доказування обставин в
адміністративній справі і без
відповідного судового рішення такі
факти самі собою не є доказом допущення
суб'єктом господарювання чи
відсутності з боку останнього певного
порушення. При цьому докази мають бути
належними, тобто такими, що містять
інформацію щодо предмета доказування,
у даному випадку яким є обставини щодо
реального вчинення правочину -
договору поставки товару між ТОВ «РТЛ
Україна» (постачальник) та ТОВ
«Арго-торгівельна мережа» (покупець)
від 04.10.2010 № А-4/10.

Судами попередніх інстанцій
досліджено питання щодо фактичного
вчинення правочину - договору поставки
товару між ТОВ «РТЛ Україна»
(постачальник) та ТОВ «Арго-торгівельна
мережа» (покупець) від 04.10.2010 № А-4/10, в
результаті чого встановлено, що
правочин реально вчинено, господарські
операції з поставки та оплати товару
мали реальний характер, підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського обліку, товар (одяг)
придбано позивачем з метою
використання в господарській
діяльності, основним видом якої є
роздрібна та оптова торгівля одягом,
взуттям, роздрібна торгівля та
шкіряними виробами, посередництво в
торгівлі товарами широкого
асортименту.

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції знаходить правильними
висновки судів попередніх інстанцій
про недоведеність наявності у сторін
договору при його вчиненні умислу щодо
настання певних протиправних
наслідків, що порушують публічних
порядок.

Суди повно встановили обставини у
справі та надали їм правову оцінку,
застосувавши ст. 228 Цивільного кодексу
України, ч. 1 ст. 208 Господарського
кодексу України.

Підстав для задоволення
касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29.09.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України в
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю. І. Цвіркун