Справа № 713/3109/12 (2а-713/159/12)
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/800/22132/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Донця О.Є.,
Мороз В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року у справі № 2а-713/159/12 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Хуст та Хустському районі
Закарпацької області про зобов'язати
вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

07 червня 2012р. позивач звернувся до суду
з адміністративним позовом, у якому
просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок призначеної йому
з 01 січня 2012р. пенсії в розрахунку
заробітної плати за грудень 1986р.,
розмір якої 3122,64крб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем невірно здійснено
розрахунок пенсії із заробітної плати
3513,17грн. за період з 26 листопада 1986р. по
19 лютого 1987р., оскільки такий повинен
бути здійснений виходячи із заробітку
за повний календарний місяць його
роботи в зоні відчуження, яким є
грудень 1986р. з врахуванням заробітку за
цей місяць, який становить 3122,64крб.

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 29 листопада
2012р. адміністративний позов
задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить його скасувати,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції. Касаційна скарга
обґрунтована неправильним
застосуванням судом апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення з
огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
оскільки позивач працював у зоні
відчуження з 28 листопада 1986р. по 31
грудня 1986р., то пенсія йому має
обчислюватись за повні місяці роботи у
зоні відчуження, а саме з 01 грудня 1986р.
по 31 грудня 1986р.

Не погоджуючись із таким висновком
місцевого суду, апеляційний суд
виходив з того, що позивач не надав
доказів роботи в зоні відчуження
повний календарний місяць у зв'язку з
чим нормативні підстави для врахування
повного заробітку за грудень 1986р. для
нарахування пенсії у відповідача
відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 26
листопада 1986р. по 19 лютого 1987р.
перебував на спеціальних зборах
військовозобов'язаних по ліквідації
аварії на ЧАЕС.

Позивач має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та отримує з 15 січня 1992р. пенсію згідно
з Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На виконання рішення суду позивачу у
2009р. здійснено перерахунок пенсії
починаючи з 06 лютого 2008р. із
врахуванням 3513,37грн суми невиплаченої
заробітної плати за період з 26
листопада 1986р. по 19 лютого 1987р.
(заробітна плата визначена загальною
сумою за 4 місяці).

Не погодившись із вищенаведеним
розрахунком пенсії, позивач звернувся
до суду із даним адміністративним
позовом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№796-ХІІ.

Згідно з ч.1 ст.54 Закону №796-ХІІ пенсії
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Відповідно до ст.57 Закону №796-ХІІ,
обчислення середньомісячного
заробітку мало провадитися відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому у разі
обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст.27
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за бажанням того, хто
звернувся за пенсією, середньомісячний
фактичний заробіток для обчислення
пенсії може визначатися за будь-які 12
місяців підряд роботи на територіях
радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією,
пропрацювала на територіях
радіоактивного забруднення:

- менше 12 місяців, - середньомісячний
заробіток визначається шляхом поділу
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на кількість цих місяців;

- не менше 30 календарних днів у двох
місяцях, - середньомісячний заробіток
визначається за будь-які фактично
відпрацьовані 30 календарних днів
роботи;

- менше місяця, - середньомісячний
заробіток визначається за цей
календарний місяць з додаванням до
заробітку на основній роботі.

Таким чином, у випадках, коли особа
пропрацювала на вказаних територіях
менше місяця, пенсія може
обчислюватись із заробітку за цей
календарний місяць з додаванням до
заробітку на основній роботі.

Якщо особа працювала на територіях
радіоактивного забруднення декілька
місяців підряд, але в кожному з них
неповний місяць, заробіток за кожен з
цих місяців має визначатися шляхом
додавання до заробітку на основній
роботі.

Для визначення середнього заробітку,
загальну суму заробітку за декілька
місяців, визначену у зазначений спосіб,
необхідно поділити на їх кількість,
оскільки, у випадку, коли особа, яка
звернулася за пенсією, пропрацювала на
територіях радіоактивного забруднення
менше 12 місяців, середньомісячний
заробіток визначається шляхом поділу
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на кількість цих місяців.

Вказана позиція узгоджується із
позицією Верховного Суду України,
викладеній, зокрема, у рішеннях від 12
червня 2012 року у справі №21-185а12, від 20
березня 2007 року у справі №21-1069во06 та
від 15 травня 2007 року у справі №21-1061во06.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 приймав
участь у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС з 26 листопада 1986р. по 19 лютого
1987р., тобто позивач працював на
території радіоактивного забруднення
чотири календарних місяця підряд.
Доказів того, що в цей час він працював
повний місяць, зокрема грудень 1986р.,
матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів погоджується із висновком суду
апеляційної інстанції про
безпідставність вимог позивача щодо
зобов'язання відповідача провести
перерахунок призначеної йому пенсії із
розрахунку заробітної плати за грудень
1986р.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
в повному обсязі встановив обставини
справи, що мають значення для її
вирішення, відповідно визначив правове
регулювання спірних правовідносин,
постановив правосудне судове рішення.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: