Справа № 2а/489/169/2013
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/169/2013

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Рум'янцева Н.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 12
березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Миколаївської
міської ради про визнання недійсними
окремих пунктів рішення та визнання
недійсним державного акту на земельну
ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з вищевказаними
позовними вимогами.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12 березня 2013 року у
відкритті провадження було відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, позивачі в
апеляційній скарзі зазначають, що
ухвала постановлена з порушенням
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просять її скасувати та
направити справу для продовження
розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачі,
звернувшись до суду, просили визнати
нечинними пункти 19.1 та 19.2 рішення
Миколаївської міської ради від 19.06.2009 р.
№ 35/36, а також визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія НИ № 144121,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 64
11.12.2009 р., виданий 23.12.2009 р.

Вирішуючи питання, суд першої
інстанції виходив із того, що позовну
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Проте на думку суду апеляційної
інстанції, вказані висновки місцевого
суду є передчасними, оскільки зроблені
без належного дослідження фактичних
обставин та системного аналізу норм
матеріального та процесуального права
відносно правових підстав для відмови
у відкритті провадження у справі.

За змістом статті 126 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III,
статті 19 Закону N 1952-IV (до внесення змін
згідно із Законом України від 7 липня 2011
року N 3613-VI "Про Державний земельний
кадастр") державні акти на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом, є підставою для
державної реєстрації цих прав. Ці акти
видаються спеціально уповноваженим
органом державної виконавчої влади у
галузі земельних ресурсів - Державним
агентством земельних ресурсів України.

Видача державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку здійснювалася за
єдиною визначеною процедурою,
встановленою Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 4 травня 1999 року N 43, зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 4 червня
1999 року за N 354/3647.

Таким чином, ознаками цих державних
актів є:

видача органом виконавчої влади;

видача в межах процедури державної
реєстрації права власності,
користування, що виникло на підставі
правовстановлювального документа;

єдиний порядок оформлення;

фіксування факту державної реєстрації
права власності на землю або
користування землею.

Оскільки порядок видачі державних
актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, то спори
щодо дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, колегія суддів вважає, що
ухвала суду першої інстанції (про
відмову у відкритті провадження)
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 199; п.4 ч.1
ст. 202; п.3 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити, ухвалу Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 12
березня 2013 року - скасувати та
направити матеріали справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
постановлення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян