Справа № 822/999/14
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/999/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріРепецькій І. Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Хмельницькій області в особі
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача- ОСОБА_4 про
визнання рішення неправомірним та
скасування постанови від 15.10.2013 року
ВП№39805257, -

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради звернулось з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Хмельницькій області в особі
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області, в якому просить
визнати неправомірним рішення про
винесення постанови про накладення
штрафу та скасувати постанову про
накладення штрафу ВП №39805257 від 15.10.2013
року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що спірна постанова винесена
за невиконання рішення Хмельницького
міськрайонного суду №2-6908/2010 від 20.06.2011
року в частині ненарахування ОСОБА_4
щорічної разової грошової допомоги до
05 травня 2010 року в розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком, однак
виконати згадану вище постанову не
може через відсутність коштів на
рахунку управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради. Також
вказує, що чинним законодавством не
визначений механізм розподілу коштів
державного бюджету, виділених на
виконання рішень суду та черговість
проведення цих виплат.

Позивач, що належним чином
повідомлений про розгляд справи, в
судове засідання повноважного
представника не направив; факсограмою
надіслав клопотання про розгляд справи
за його відсутності, вказав, що позов
підтримує в повному обсязі.

Відповідач, що належним чином
повідомлений про розгляд справи, в
судове засідання повноважного
представника не направив; факсограмою
надіслав клопотання про розгляд справи
за його відсутності, однак не надав
довіреність на підтвердження
повноважень представника, а тому суд не
приймає його до уваги.

Судом явка сторін в судове засідання не
визнавалась обов'язковою.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, від позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності його представника та
зважаючи на відсутність визначених ч.4
ст.128 КАС України перешкод для розгляду,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представників
сторін.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
по справі не здійснюється.

Дослідивши докази, які знаходяться в
матеріалах справи, суд дійшов
наступних висновків.

За ч.1 ст. 3 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
№4901-VI від 05.06.2012 року, виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

У 2013 році виплата щорічної разової
грошової допомоги до 05 травня
здійснювалась згідно Постанови
Кабінету Міністрів "Деякі питання
виплати у 2013 році разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських переслідувань".

У позові, позивач зазначив, що в 2013 році
управлінню праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради не було здійснено
бюджетних призначень на виконання
рішень судів за позовами громадян
поданих відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", тому позивач
не мав можливості виконати виконавчий
лист, виданий Хмельницьким
міськрайонним судом 20.10.2011 року по
справі №2-6908/2010.

Преамбулою Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон
№606-XIV, від 21.04.1999 року) встановлено, що
цей Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
№606-XIV, від 21.04.1999 року, державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
№606-XIV, від 21.04.1999 року, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст дій, які повинен вчиняти
державний виконавець з приводу
примусового виконання судових рішень,
передбачений, зокрема ч.1 ст. 89
зазначеного Закону, згідно з якою у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

На виконання наведеної норми Закону
№606-XIV, від 21.04.1999 року, головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Хмельницькій області, за невиконання
рішення Хмельницького міськрайонного
суду №2-6908/2010 від 20.06.2011 року в частині
не нарахування ОСОБА_4 щорічної разової
грошової допомоги до 05 травня 2010 року в
розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком накладено штраф на управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради в розмірі
680,00 грн.

Позивач не надав суду доказів
наявності поважних причин невиконання
судового рішення, які в силу зазначеної
норми визначені законодавцем як єдина
підстава для звільнення від юридичної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу за невиконання судового
рішення. Крім того, реалізація
встановленого законом права не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто судом не
може бути прийняте до уваги посилання
органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань щодо
виконання рішення суду, яке згідно з
нормою статті 124 Конституції України
обов'язкове для виконання на всій
території України.

Суд також враховує, що відповідно до ч.2
ст.8 КАС України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини, який, зокрема, у справі
"Жовнер проти України" зазначив, що
державний орган не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням;
відсутність бюджетних коштів не може
бути такою підставою. Тому
неможливість виконання рішення суду у
зв'язку з відсутністю бюджетних коштів
суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України, надаючи оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень,
які є предметом оскарження, суд
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, постанова ВП №39805257 від
15.10.2013 року про накладення штрафу
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради у розмірі 680,00 грн.
винесена головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Хмельницькій
області в межах повноважень та
відповідно до Закону №606-XIV, від 21.04.1999
року, із змінами та доповненнями, а тому
позовні вимоги управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради задоволенню
не підлягають.

На підставі наведеного вище та
керуючись статтями 2, 158-163, 186, 254 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради до відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області в особі підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області, за участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_4
про визнання рішення неправомірним та
скасування постанови про накладення
штрафу від 15.10.2013 року ВП №39805257 -
залишити без задоволення.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21
березня 2014 року , 09:05

Суддя/підпис/О.П. Шевчук"Згідно з
оригіналом" Суддя О.П. Шевчук