Справа № 2а-1870/3258/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Київ К/9991/21320/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2012 року
та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.09.2011 року
у справі № 2а-1870/3258/11 за позовом
Державного підприємства «Сумиспирт»
до Сумської міжрайонної державної
податкової інспекції про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
«Сумиспирт» звернулось до суду з
позовною заявою до Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень-рішень від 16 травня 2011 року
№/311/23, яким визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем 277612,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 69403,00 грн., №/312/23, яким
визначено розмір від'ємного значення
об'єкта оподаткування на прибуток за 9
місяців 2010 року в розмірі 141808,00 грн. та
№/313/23 в частині встановлення
завищення від'ємного значення з ПДВ в
розмірі 25709,00 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 26.09.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Сумською МДПІ
проведено позапланову виїзну
перевірку Державного підприємства
«Сумиспирт» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.09 по 30.09.2010
року.

За результати перевірки встановлено
порушення ДП «Сумиспирт» пп.1.21.1 п.1.21
ст.1, п.1.25 ст.1 п.1.32 ст.1, пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, пп.
5.2.1 п.5.2ст. 5, п.5.1 ст.5, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.5.6.1
п.5.6 ст.5 Закону України від 28.12.1994 року №
334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР),
ч.1ст.526 ст. 609, ч.1 ст.629, ст. 610 Цивільного
Кодексу України, п.1 ст.7, пп.7.2.3 п.7.2 ст.7,
пп.7.4.1 п.7.4 ст.7, пп.7.4.5 п.7.4.ст.7, пп.7.5.1 п.7.5
ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР).

На підставі зазначених висновків
перевірки Сумською МДПІ прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону № 334/94-ВР
валовий дохід - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Підпунктом 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону № 334/94-ВР
визначено, що валовий дохід включає
доходи з інших джерел, у тому числі, але
не виключно, у вигляді сум
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді, вартості товарів (робіт,
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоди, крім їх
надання неприбутковим організаціям
згідно з п. 7.1 ст. 7 цього Закону, та у
межах таких операцій між платником
податку та його відокремленими
підрозділами, які не мають статусу
юридичної особи.

Відповідно до п.п.1.22.1. п.1.22 ст.1 Закону №
334/94-ВР безповоротна фінансова допомога
- це сума коштів, передана платнику
податку згідно з договорами дарування,
іншими подібними договорами, які не
передбачають відповідної компенсації
чи повернення таких коштів (за винятком
бюджетних дотацій і субсидій), або без
укладання таких угод; сума безнадійної
заборгованості, відшкодована
кредитору позичальником після її
списання, якщо така безнадійна
заборгованість була попередньо
включена до складу валових витрат
кредитора; сума заборгованості
платника податку перед іншою юридичною
чи фізичною особою, що залишилася
нестягнутою після закінчення строку
позовної давності; основна сума
кредиту або депозиту, наданих платнику
податку без встановлення строків
повернення такої основної суми, за
винятком кредитів, наданих під
безстрокові облігації, та депозитів до
запитання у банківських установах, а
також сума процентів, нарахованих на
таку основну суму, але не сплачених
(списаних); сума процентів, умовно
нарахованих на суму поворотної
фінансової допомоги, що залишається
неповерненою на кінець звітного
періоду, у розмірі облікової ставки
Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів про те, що кредиторська
заборгованість ДП «Сумиспирт» перед
контрагентом не відповідає жодній
ознаці безповоротної фінансової
допомоги, визначених п.п.1.22.1. п.1.22 ст.1
Закону № 334/94-ВР.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом
(пункт 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону № 168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2012 року
та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.09.2011 року
у справі № 2а-1870/3258/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.