Справа № 626/690/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/50281/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Мороза В.Ф., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Красноградського районного
суду Харківської області від 03 червня
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року

у справі № 626/690/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Красноградської районної ради,
Виконавчого комітету Красноградської
міської ради

треті особи ОСОБА_3, Комунальне
підприємство технічної інвентаризації
«Інвентаризатор»

про визнання
недійсним актів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Красноградського
районного суду Харківської області з
адміністративним позовом до
Красноградської районної ради,
виконавчого комітету Красноградської
міської ради, треті особи - ОСОБА_3,
Комунальне підприємство технічної
інвентаризації «Інвентаризатор», в
якому просила визнати недійсним
рішення виконкому Красноградської
міської ради від 14.03.2008 №114 про видачу
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та рішення сесії
Красноградської районної ради
Харківської області від 04.12.2008, яким
право викупу об'єкта комунальної
власності, будівлі площею 10,1 м. кв. на
вулиці по АДРЕСА_1, надано єдиному
учаснику конкурсу ОСОБА_3

Постановою Красноградського районного
суду Харківської області від 03.06.2013,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013, у
позові відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2
оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального права та прийняти нове
рішення - про задоволення позову.

У своїх заперечення на касаційну
скаргу Виконавчий комітет
Красноградської міської ради просив
залишити рішення судів попередніх
інстанцій без змін, а скаргу - без
задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, оспорюване рішення від
14.03.2008 №114 про видачу свідоцтва про
право власності на ім'я територіальних
громад міста, сіл та селищ
Красноградського району щодо
нерухомого об'єкту - будівлі складу
(сарай літ. Э, площею - 10,1 м. кв.) по
АДРЕСА_1 було видано на підставі копій
архівних документів, виданих державним
архівом, а саме:

- Рішення виконавчого комітету
Харківської обласної ради народних
депутатів від 12.03.1992 № 68 «Про
розмежування комунальної власності
між адміністративно-територіальними
одиницями Харківської області», згідно
з яким до районної комунальної
власності було передано Комбінат
громадського харчування;

- Рішення сесії Красноградської
районної ради народних депутатів від
22.07.1992, Розпорядження № 66 представника
Президента України у Красноградському
районі «Про прийняття державного майна
до комунальної власності району» від
23.07.1992, на підставі якого до районної
комунальної власності було прийнято
Комбінат громадського харчування, на
балансі якого знаходився зазначений
нерухомий об'єкт.

- Розпорядження № 199 представника
Президента України у Красноградському
районі «Про реєстрацію ДПГХ «Стара
фортеця» від 01.10.1992, відповідно до якого
на базі Комбінату громадського
харчування було створено Державне
підприємство громадського харчування
«Стара фортеця».

Під час приватизації ДПГХ «Стара
фортеця» було проведено поділ об'єктів
нерухомого майна розташованого по
АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 14.05.2003 № 546152, у якому
зазначено три відокремлених об'єкти,
зареєстровані на ім'я TOB «Стара
фортеця» і відсутнє позначення
часткового права власності.

16.05.2003 ТОВ «Стара фортеця» продало
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу № 1403, останні нерухомі
об'єкти:

- Будівля ресторану, літ. А-1, площею - 583,3
м. кв.;

- Гаражі, літ. Б, площею -174,9 м. кв.;

- Продовольчий склад, літ. Г, площею - 209,9
м. кв.

Після проведеного поділу об'єктів
нерухомості в ході приватизації ДПГХ
«Стара фортеця» у власності
територіальних громад міста, сіл та
селищ Красноградського району
залишились три об'єкти нерухомості, що
розташовані по АДРЕСА_1:

- будівля складу (сарай літ. В, площею - 8,3
м. кв.);

- будівля складу (сарай літ. Д, площею -
55,2 м. кв.);

- будівля складу (сарай літ. Э, площею -10,1
м. кв.).

Судами попередніх інстанцій
установлено, що власником зазначених
нерухомих об'єктів в період з 23.07.1992 по
17.07.2008, а щодо будівлі (склад - сарай літ.
Э, площею - 10,1 м. кв.) по 11.12.2008, були
територіальні громади міста, сіл та
селищ Красноградського району.
Прийняття рішення про видачу Свідоцтва
про право власності на спірний об'єкт
нерухомості здійснено відповідно до
чинного законодавства України.

Станом на 01.10.2008 будівля складу (сарай
літ. Э, площею - 10,1 м. кв.) була частково
зруйнована (в наявності - фундамент,
бетонна підлога), але у відповідно до
Свідоцтва про право власності від
17.03.2008 ця будівля була власністю
територіальних громад міста, сіл та
селищ Красноградського району, а
Красноградська районна рада
здійснювала право володіння,
користування та розпорядження майном
від імені територіальних громад міста,
сіл та селищ району.

22.10.2008 в районній газеті «Вісті
Красноградщини» було оголошено
конкурс з продажу нерухомого об'єкта -
напівзруйнованої споруди сараю (сарай
літ. Э, площею - 10,1 м. кв.).

Відповідно до умов конкурсу, заявником
- ОСОБА_2 було подано заяву на участь у
конкурсі, а також проведено оплату
реєстраційного внеску в розмірі 17 грн.
Під час проведення конкурсу 26.11.2008
ОСОБА_2 відмовилась від реєстрації та
участі в конкурсі.

За результатами конкурсу з продажу
комунальної власності від 26.11.2008 на
підставі статті 21 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)» та
згідно з рішенням сесії
Красноградської районної ради від
04.12.2008 право викупу об'єкта спільної
власності - будівлі складу (сарай літ. Э,
площею - 10,1 м. кв.) надано єдиному
зареєстрованому учаснику конкурсу -
ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції.
виходив з того, що оспорюваними
рішеннями відповідачів від 14.03.2008 №114
та від 04.12.2008 права позивача порушено не
було, а самі рішення прийнято
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується зі вказаними висновками
судів попередніх інстанцій з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 30) частини першої
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (у редакції
на час прийняття оспорюваних рішень)
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються, зокрема, питання
прийняття рішень щодо відчуження
відповідно до закону комунального
майна.

Згідно з частиною другою статті 60
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» підставою
для набуття права комунальної
власності є передача майна
територіальним громадам безоплатно
державою, іншими суб'єктами права
власності, а також майнових прав,
створення, придбання майна органами
місцевого самоврядування в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом міністерства
юстиції України 07.02.2002 N 7/5, до
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, відносяться копії архівних
документів, видані державними
архівами.

Ураховуючи, що, як установлено судами
попередніх інстанцій, спірна будівля
складу (сарай літ. Э, площею -10,1 м. кв.) до
прийняття оспорюваних рішень була і є
окремим об'єктом нерухомості, який
належав територіальним громадам міста,
сіл та селищ Красноградського району,
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо правомірності рішення виконкому
Красноградської міської ради від 14.03.2008
№114 про видачу свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, яким
оформлено належним чином право
комунальної власності. Також рішення
сесії Красноградської районної ради
Харківської області від 04.12.2008 прийнято
в межах передбачених чинним
законодавством України повноважень.

Отже, оспорюваними рішеннями права
позивача не порушено, оскільки у ОСОБА_2
були відсутні права на будівлю складу
(сарай літ. Э, площею -10,1 м. кв.), а від
участі у конкурсі з продажу цього майна
вона відмовилась добровільно.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
переліченими нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування чи зміни
рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Красноградського районного
суду Харківської області від 03 червня
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.