Справа № 812/1549/14
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1549/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого -судді:
Ірметової О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Семціва О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
Управління Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
Відокремленого підрозділу "Групова
збагачувальна
фабрика"Слов"яносербська" про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду
Управління Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
Відокремленого підрозділу "Групова
збагачувальна
фабрика"Слов"яносербська" про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що Державного підприємства
"Луганськвугілля" станом на 01.03.2014 року
має заборгованість до Пенсійного фонду
України по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №2, яка
залишилася непогашеною по теперішній
час, у розмірі 138 745,11 грн., яка
утворилася за період з 01.02.2014 року по
01.03.2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просив суд стягнути з відповідача
недоїмку по фактичним витратам на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №2 в частині пенсій
призначених відповідно до п. "б" - "з" ст.13
ЗУ "Про пенсійне забезпечення" у
розмірі 138 745,11 грн. нараховані за
період з 01.02.2014 року по 01.03.2014 року.

Від представника позивача надішло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надішло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Також в своєму клопотанні
представник відповідача зазначив, що
позов не визнає у зв'язку з тим, що
підприємство знаходиться в тяжкому
фінансовому стані та не в змозі
своєчасно сплачувати платежі.

Дослідивши матеріали справи та подані
документи, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач у період з 01.02.2014 року по 01.03.2014
року здійснював доставку та виплату
пенсій, призначених на пільгових
умовах відповідно до пункту "б-з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до матеріалів справи, а саме
розрахунку суми заборгованості,
відповідач має заборгованість до
Пенсійного фонду України по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №2 у сумі 138 745,11 грн., яка по
теперішній час залишилась непогашеною
(а. с. 10 - 16).

Відповідно до картки особового рахунку
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №2 відповідач має
заборгованість у розмірі 138 745,11 грн.,
яку підтвердив відповідач у своєму
клопотанні.

Розрахунки фактичних витрат
підприємством не оскаржені в
установленому Законом порядку, тобто
суму по відшкодуванню виплачених
пільгових пенсій визнано, але до
теперішнього часу добровільно суму
боргу підприємство не сплатило.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". Таким
чином виплати по оплаті пільгових
пенсій відшкодовуються Пенсійному
фонду за рахунок відповідних
підприємств.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІУ
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди. При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Згідно ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" суми пільгових
пенсій, сплачених відповідно пп. "б" - "з"
статті 13 зазначеного Закону та
фактичні витрати на їх доставку,
відшкодовуються Пенсійному фонду
України підприємством, установою,
організацією, на якому працював
пенсіонер, за рахунок коштів на оплату
праці до досягнення працівником
пенсійного віку: 60 років - чоловіки, 55
років - жінки.

Відповідно до п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України затвердженої
Постановою Правління Пенсійного фонду
України 19.12.2003 року N 21-1 передбачено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (підп.
6.8 п. 6 вищезазначеної Інструкції). Не
сплачені та/або несвоєчасно сплачені
суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, зазначених
в абзаці другому пункту 6.1 цієї
Інструкції, стягуються з нарахуванням
пені та штрафних санкцій відповідно до
норм Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Порядок надіслання підприємствам
повідомлень про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій встановлений п. 6
Інструкції про порядок обчислення
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Правління Пенсійного Фонду України від
19.12.2003 року № 231-1 та зареєстрованої в
Мінюсті України 16.01.2004 року № 64/8663.

Із системного аналізу зазначених норм
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" суд приходить до
висновку, що відповідач, отримавши
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", не надавши на них
заперечень та не оскарживши розрахунки
у судовому порядку, фактично узгодив
такі розрахунки. Відтак, визначена в
розрахунках сума до відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій підлягає
сплаті відповідачем.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області законними та обґрунтованими.

Питання щодо розподілу судових витрат
не вирішується, оскільки ст. 94 КАС
України у даному випадку не
передбачено стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 17, 51, 72, 87, 98, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
Відокремленого підрозділу "Групова
збагачувальна
фабрика"Слов"яносербська" про
стягнення заборгованості.

Стягнути з Державного підприємства
"Луганськвугілля" (ід. код 32473323,
юридична адреса: вул. Лермонтова, 1-В, м.
Луганськ, Луганська обл., 91055) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області недоїмку по фактичним витратам
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списком №2 в частині пенсій
призначених відповідно до п. "б" - "з" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" у розмірі 138 745,11 грн. (сто
тридцять вісім тисяч сімсот сорок п'ять
гривень 11 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
О.В. Ірметова