Справа № 9101/155192/2012
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. справа № 2а-16667/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області на постанову
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 25 листопада 2011
року, прийняту у порядку скороченого
провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Бердянському районі
Запорізької області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивачем подано позов до Управління
Пенсійного фонду України в
Бердянському районі Запорізької
області про визнання протиправними
бездіяльності та зобов'язання
здійснити нарахування підвищення до
пенсії згідно зі статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18 листопада 2004 року N 2195-IV за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2011.

Суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області.

Зобов'язав здійснити перерахунок та
виплату пенсії Позивачу за період з
23.12.2011 по 23.06.2011 з урахуванням раніше
проведених виплат, у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивач
відноситься до соціальної категорії
-"дитина війни", має право на пільги,
встановлені законодавством України
для дітей війни.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
м.Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області, Відповідач,
вказує на порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Законодавством України не дано
визначення поняття "мінімальна пенсія
за віком" як розрахункової величини
для підвищення пенсії згідно до статті
6 Закону N 2195-IV.

Фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Кошти на вказані виплати з державного
бюджету не виділялись.

Просить постанову суду скасувати. У
позові відмовити.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Стосовно фактичних обставин справи,
встановлених судом першої інстанції,
спір між сторонами відсутній.

Позивач відноситься до соціальної
категорії -"дитина війни", перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду,
та має право на пільги, встановлені
законодавством України.

Відповідно до вимог статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18 листопада 2004 року N 2195-IV
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Застосування в якості розрахункової
величини для мінімальної пенсії у
розмірі прожиткового мінімуму,
обчисленого відповідно до частини 1
статті 28 базового пенсійного Закону
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року N 1058-IV (1058-15), є правильним.

Обов'язок по нарахуванню та виплаті
доплати до пенсії позивача,
передбаченої статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(2195-15), покладено на відповідне
територіальне управління Пенсійного
фонду за місцем проживання позивача.
При цьому, органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів для забезпечення виплат
зазначеної доплати до пенсії позивачу,
як на підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені статтею 46
Конституції України та статтею 6 Закону
(2195-15).

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином судовому захисту
підлягає нарахування підвищення до
пенсії згідно зі статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18 листопада 2004 року N 2195-IV за
період з 01.01.2011 по 30.06.2011, з урахуванням
різниці, яка була сплачена у цей період.

Порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202 Кодексу адміністративного
судочинства України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області задовольнити
частково.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 25
листопада 2011 року у справі № 2а-16667/11
скасувати та прийняти нову постанову
суду.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Бердянську та
Бердянському районі Запорізької
області здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1,
відповідно до вимог статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV,
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, виходячи із розміру,
встановленого статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"(1058-15), за період з
01.01.2011 по 30.06.2011, з урахуванням різниці,
яка була сплачена у цей період.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш