Справа № 698/878/13-а(2а/698/56/13)
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
698/878/13-а(2а/698/56/13) Головуючий у 1-й
інстанції: Баранов О.І.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 05 грудня 2013 року
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Катеринопільському районі Черкаської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Катеринопільського
районного суду Черкаської області від
05 грудня 2013 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідчення від 28.01.2010 серії НОМЕР_1 та
вкладки до нього НОМЕР_2

З довідки МСЕК від 21.01.2010 серії ЧЕР №
016842 вбачається, що згідно акту огляду
МСЕК від 21.01.2010 № 349 позивач з 21.01.2010
встановлено інвалідність другої групи
внаслідок захворювання пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки виданої
управлінням праці та соціального
захисту населення Катеринопльської
РДА від 29.05.2013 № 1420, позивач за роботу у
зоні відчуження ЧАЕС, у період часу з
10.06.1986 по 20.06.1986 у с. Рудня Вересня,
Чорнобильського району, Київської
області, нараховано 319,09 крб.

Водночас, випискою з наказу №32 від
09.06.1986 на основі наказу №216 від 06.06.1986
Черкаського ОБУ «Про проведення заміни
особистого складу СОП» ОСОБА_2
відряджено для ліквідації наслідків
аварії Чорнобильської АЕС (а.с. 15).

14 червня 2013 року з метою призначення
пенсії відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
позивач звернувся з відповідною заявою
до відповідача. Проте, в результаті її
розгляду останнім прийнято рішення про
відмову в призначенні такої пенсії.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
пенсійного органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернувся за
захистом до суду.

Відмовляючи у задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги необґрунтовані та законних
підстав для їх задоволення немає,
оскільки позивачем не доведено факт
його роботи у зоні відчуження у період
з 10.06.1986 по 20.06.1986.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є вірною з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Згідно з ст. 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» обчислення
середньомісячного заробітку
проводиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Обчислення вищевказаної пенсії по
інвалідності та розрахунок заробітної
плати за роботу в зоні відчуження був
передбачений Порядком обчислення
пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання і
пенсій у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України за №523 від 30 травня
1997 року і відповідно до цього Порядку
була обчислена пенсія позивачу.

З 1 січня 2012 року набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
затверджено порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Зазначений Порядок (п.1) визначає
механізм обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вказаного Порядку,
пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.

Проте, як вбачається з довідки, виданої
Іванківським райпобуткомбінатом
Київського облпобутуправління,
позивач з 10.06.1986 по 20.06.1986 був
відряджений у розпорядження
Іванківського райпобуткомбінату
Київського облпобутуправління та
виконував службові обов'язки у зоні
радіоактивного забруднення при
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, при цьому отримав
дозу опромінювання 600 мр, а також
архівну довідку від 07.11.2013 № 01-18/506
видану Іванківським районним трудовим
архівом, з якої вбачається, що в наказах
Іванківського райпобуткомбінату за 1986
рік позивач не значиться та те, що книги
з нарахування заробітної плати
працівникам, залученим з інших
підприємств і працівникам
Іванківського райпобуткомбінату та
інші документи за 1986 рік на зберігання
до архіву не надходили, а сам позивач
знаходився в смт. Іванків Київської
обл., яка у свою чергу не входить до зони
відчуження.

Отже, враховуючи відсутність
документального підтвердження праці
ОСОБА_2 у зоні відчуження в період з
10.06.1986 по 20.06.1986, правових підстав для
призначення пенсії у відповідності до
приписів ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» немає.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 05 грудня 2013 року
- без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.