Справа № 2а-3220/11/1470
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 березня 2014 року м.
Київ В/800/758/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Гаманка
О.І., Лиски Т.О.,

Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Служби Безпеки України,
Управління Служби Безпеки України в
Миколаївській області про скасування
наказу та зобов'язання вчинити певні
дії,-

в с т а н о в и в :

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року, у задоволенні даного позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 листопада 2013 року рішення
судів попередніх інстанцій в частині
позовних вимог щодо визнання
протиправним та скасування висновку за
результатами службового розслідування
за обставинами закриття кримінальної
справи №126 від 28.02.2011 року скасовано і
провадження у справі в цій частині
закрито. В решті рішення попередніх
інстанцій залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
листопада 2013 року позивач просить
скасувати цю ухвалу, посилаючись не
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні судом питання про
визнання протиправним та скасування
висновку за результатами службового
розслідування за обставинами закриття
кримінальної справи

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2012 року у справі №К/9991/24890/11 і
копію ухвали Вищого адміністративного
суду України від 18 квітня 2012 року у
справі №К-21296/10. На думку заявника, у
цих справах зазначені норми закону
судом касаційної інстанції
застосовано інакше ніж у даній справі.

Відповідно до положень ст.2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом ст.ст.2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Перевіривши доводи даної заяви та
надані матеріали, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
передбачених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для перегляду судових рішень з
огляду на наступне.

Приймаючи рішення у справі за позовом
ОСОБА_6, Вищий адміністративний суд
України виходив з того, що позивач
оскаржив до суду висновок службового
розслідування, який не містить
обов'язкового для позивача припису, і
що у спірних правовідносинах
відповідачем не реалізуються стосовно
позивача владні управлінські функції
суб'єкта владних повноважень, а тому
такий спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

У справах, на які посилається заявник
як на приклади неоднакового
застосування норм матеріального права,
судами касаційної інстанції
розглядались вимоги, що безпосередньо
не стосувались оскарження та
скасування висновку службового
розслідування.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання стосовно допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Водночас із доданих до даної заяви
копій ухвал Вищого адміністративного
суду України колегія суддів не вбачає
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, що, в свою чергу,
виключає можливість перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 30
січня 2013 року з підстав, визначених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Служби Безпеки
України, Управління Служби Безпеки
України в Миколаївській області про
скасування наказу та зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

О.І. Гаманко

Т.О. Лиска

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман