Справа № 820/10756/13-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 р.Справа № 820/10756/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

представника позивача Маслової О.Г.

представника відповідача Журавльової
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014р.
по справі № 820/10756/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю ""Рибоконсервний
завод "Екватор"

до Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рибоконсервний
завод "Екватор" (надалі по тексту
позивач) звернувся до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області ( надалі по тексту відповідач),
в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № від 28.10.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання ТОВ "Рибоконсервний завод
"Екватор" за платежем податок на
прибуток приватних підприємств на
4.068,75грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рибоконсервний завод "Екватор" до
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволено.

Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № від 28.10.2013 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" за
платежем податок на прибуток приватних
підприємств на 4068,75грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014 року
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками податкової інспекції на
підставі направлень від 09.08.2013 року №147,
№145, №146, №154, №153 та від 08.08.2013 року №144
була проведена планова виїзна
перевірка ТОВ «Рибоконсервний завод
«Екватор» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2011 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2011
року по 31.12.2012 року.

За результатами зазначеної перевірки
20.09.2013 року контролюючим органом було
складено акт №380/20-33-22-03-07/32674729.

Названим актом перевірки зафіксовано
порушення позивачем приписів: пп.139.1.9.,
п.139.1 ст.139, п.138.1 ст.138 Податкового
Кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки
контролюючим органом були прийняте
оскаржуване у даній справі податкове
повідомлення-рішення від 28.10.2013 року
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на 4.068,75
грн. (за основним платежем - 3.255,00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями - 813,75
грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

За змістом п.138.1 ст.138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ПК України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

Пунктом 138.8 статті 138 ПК України
встановлено, що собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну);

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до частини 1 статті 9
вказаного Закону, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем 01 січня 2012 року було укладено
договір охорони №12-211-Ф з ТОВ
«Каскад-Група Безпеки».

Згідно з пунктом 4.5. вказаного договору
«На підтвердження факту надання
Охоронною фірмою Замовнику послуг до 5
(п'ятого) числа місяця, наступного за
розрахунковим складається відповідний
акт та надається Замовнику» (а.с.14 ).

В підтвердження фактичного виконання
умов вказаного вище договору позивачем
надано Акт №ОУ-0000524 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 31.12.2012 р., в
якому вказана загальна вартість робіт
(послуг) без ПДВ 15.500,00 грн., ПДВ 20% - 3.100,00
грн., загальна вартість робіт (послуг) з
ПДВ 18.600,00 грн. ( а.с.20).

З виписки АК Промінвестбанк від 11.01.2013
року встановлено, що позивач на
підставі Акту від 31.12.2012 року №ОУ-0000524
сплатив ТОВ «Каскад-Група Безпеки» за
охоронні послуги 18.600,00 грн.

Отже, первинними документами, наданими
позивачем в підтвердження виконання
умов договору охорони №12-211-Ф з ТОВ
«Каскад-Група Безпеки», підтверджено
правомірність віднесення позивачем до
витрат вартість по оплаті послуг з
охорони.

Наявність договору охорони №12-211-Ф з
ТОВ «Каскад-Група Безпеки» та акту від
31.12.2012 року №ОУ-0000524 на момент
проведення перевірки відповідачем
підтверджено у акті перевірки
№380/20-33-22-03-07/32674729.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідачем
безпідставно було донараховано
позивачу податкове зобов'язання з
податку на прибуток.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на непідтвердження
правомірності віднесення позивачем до
витрат вартості по оплаті послуг з
охорони в зв"язку з відсутністю на
момент проведення перевірки
оригіналів первинних документів,
колегія суддів вважає
необгрунтованими, оскільки доказів на
підтвердження витребування у позивача
під час перевірки оригіналів первинних
документів відповідачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014р. по
справі № 820/10756/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Григоров А.М. Подобайло З.Г. Повний
текст ухвали виготовлений 18.03.2014 р.