Справа № 427/10926/13-а
Суддя: Колтун В. А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/427/60/14
ПОСТАНОВА

17.03.2014 року

Свердловський міський суд Луганської
області в складі:

головуючого судді Колтун В.А.,

при секретарі Дашкіній О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу супроводження Релинного
Родіона Геннадійовича про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
неправомірними та скасування
постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Свердловського
міського суду з адміністративним
позовом, зазначивши в обґрунтування
заявлених вимог, що 04 листопада 2013 року
о 08 годині 10 хвилин старшим інспектором
ДПС взводу супроводження старший
лейтенант Релинним Р.Г. щодо нього був
складений протокол про
адміністративне правопорушення від
04.11.2013 року серія АБ2№-341700 за те що він,
керуючи автомобілем ВАЗ 21102 допустив
порушення п. 14.6 «г» Правил дорожнього
руху, а саме: на ділянці дороги з
обмеженою оглядовістю, яка має дві
смуги здійснив обгін транспортного
засобу перетинаючи суцільну лінію. На
підставі цього на нього був накладений
штраф у розмірі 425 грн. Постанова
винесена не була, але було
запропоновано підписати її не
заповненою, на що він відмовився.

Позивач вважає дії по складанню
протоколу про накладення
адміністративного стягнення
неправомірними.

Відповідно п. 14.6. «г» ПДР України обгін
заборонено у кінці підйому, на мостах,
естакадах, шляхопроводах, крутих
поворотах та інших ділянках доріг з
обмеженою оглядовістю чи в умовах
недостатньої видимості;

Відповідно до п. 1.10. ПДР України
наведені значення термінів, що
застосовуються у ПДР України, а саме:

обгін - випередження одного або кількох
транспортних засобів, пов'язане з
виїздом на смугу зустрічного руху;

обмежена оглядовість - видимість
дороги в напрямку руху, яка обмежена
геометричними параметрами дороги,
придорожніми інженерними спорудами,
насадженнями та іншими об'єктами, а
також транспортними засобами;

випередження - рух транспортного
засобу із швидкістю, що перевищує
швидкість попутного транспортного
засобу, що рухається поряд по суміжній
смузі;

Позивач разом із своєю дружиною 04.11.2013
року здійснював рух на автомобілі ВАЗ
21102. При виїзді з м. Молодогвардійська
побачив автобус, який почав рух в
одному напрямку з його автомобілем по
краю дороги з невеликою швидкістю, тому
на смузі було достатньо місця, щоб
здійснити випередження не перетинаючи
суцільної смуги попереду рухомого
транспортного засобу і не створити
небезпеку на дорозі транспортному
засобу який рухається попереду,
вільного місця для цього було
достатньо.

Крім того, при здійснені цього маневру
він точно знав, що це не порушує ПДР и не
створюю небезпеку для інших учасників
дорожнього руху, тому що ширина смуги
руху біля 6-7 метрів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Таким чином, протокол про притягнення
до адміністративної відповідальності
розглядається як доказ у сукупності з
іншими доказами (поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, свідків, висновками
експерта, речовими доказами,
фотоматеріалами, т. і.) та не може
виступати єдиним доказом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України
вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 69, 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Протокол складено з порушеннями, а
саме:

- вітсутні докази що підтверджують
порушення;

протокол складено не на місці
здійснення порушення, а через 1,5 км від
нього;

в протокол не зазначено місце
здійснення порушення, через це
неможливо

достовірно встановити на якій саме
ділянці дорого воно було скоєно;

в протоколі відсутній підпис
зазначеного свідка;

постанову не було складено на місці о
8:20, як зазначено в протоколі, не надано
для ознайомлення, але було
запропоновано підписати її не
заповненою, на що я звісно відмовився.
Станом на час складання цього позову
постанову я не отримав.

Отже, протокол складений тільки на
припущеннях та не містить фактів що
засвідчили би нібито його порушення
ПДР. Позивач вважає, що не порушував
правил дорожнього руху, та не ігнорував
вимог ПДР України. Отже його дії, не
містять ознаки адміністративного
правопорушення. Докази, які свідчать
про правопорушення надано не було.
Інспектор ДАІ, не зважаючи на пояснення
та заперечення щодо порушення, склав
протокол про адміністративне
правопорушення. Протокол був мною
підписаний із зауваженнями та не
згодою з висновками. При цьому,
інспектор одразу вніс запис до
протоколу про складення постанови про
притягнення мене до відповідальності.
Тобто, і протокол, і постанову винесла
одна людина, не зважаючи на
заперечення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

При винесенні протоколу
співробітником ДПС порушені вказані
принципи, зокрема, щодо його прийняття
відповідно дотримання балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав і свобод особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(падіння авторитету працівників ДПС в
очах суспільства); обґрунтовано, тобто
з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (не
прийнято до уваги, що я не порушував
правил дорожнього руху).

Відповідно до ст. 276 КУпАП справи про
адміністративні правопорушення можуть
розглядатися за місцем обліку
транспортних засобів. Тому, позивач,
вважає, що місцем розгляду справи є
Свердловський міський суд Луганської
області.

У зв'язку з чим позивач просить суд
визнати дії інспектора ДПС взводу
супроводження старшого лейтенанта
Релинного Радіона Геннадійовича по
складанню протоколу від 04.11.2013 серії АБ2
№ 341700 неправомірними. Скасувати
постанову про накладення
адміністративного штрафу.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
надав заяву, у якій підтримав позовні
вимоги, просив справу розглянути за
його відсутності.

Відповідач Релинний Р.Г. належним
чином повідомлений про день, час та
місце слухання справи, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складання, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
особу, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості. Протокол підписується
особою, яка його склала і особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності; при наявності
свідків і потерпілих протокол може
бути підписано також і цими особами.
Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності має
право подати пояснення і зауваження
щодо змісту протоколу, в ньому робиться
запис про це.

Постановою старшого інспектора ДПС
взводу супроводження
Релинного Р.Г. 04.11.2013 року на позивача
було накладено адміністративне
стягнення за ст.122 ч.2 КУпАП в розмірі 425
гривень.

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і витребує
необхідні докази. Суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. У разі невиконання цього
обов'язку суд витребує названі
документи та матеріали. Суд може
збирати докази з власної ініціативи.
Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Ст. 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами. Разом з
тим, положення даної статті вказує на
те, що належними доказами можуть бути
також показання технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

В оскарженій постанові відсутні
вказівки на те, чи проводилася фіксація
скоєного порушення, хто саме її
проводив, яка марка приладу, яким вона
проводилася, тощо. Між тим, це повинно
бути зафіксовано, тим більше, що у
відповідності до п.13.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затверджено Наказом МВС 13.11.2006 N 1111), до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускаються
лише співробітники, які вивчили
інструкції та склали заліки з
використання цих приладів. Тому при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників. Відповідно до пп..12.2, 12.3
зазначеної Інструкції, визначено
виключний перелік способів та
тактичних прийомів нагляду за дорожнім
рухом. У відповідності до ст.ст.10-15
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки. Таких
документів відповідачем суду надано не
було. Номер засобу вимірювальної
техніки у протоколі та постанові
відсутні, внаслідок чого перевірити
наявність цих документів неможливо.

Оскільки відповідач не надав суду
заперечень проти позову, не навів
переконливих доказів про
відповідність протоколу та постанови
про накладення адміністративного
стягнення на позивача обставинам
справи, суд вважає, що є підстави для
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення на
позивача, так як його пояснення ніким
не спростовані, і тому суд вважає їх за
правдиві.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при
накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що старший інспектор ДПС
взводу супроводження Релинного Р.Г.
врахував лише свої думки та визначив їх
достатніми для визначення наявності
обставин, які свідчать про вчинення
позивачем правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та
прийняв рішення про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн., без врахування
особи позивача, внаслідок чого
постанова від 04.11.2013 року АБ № 341700 по
справі про адміністративне
правопорушення не містить достатніх
доказів, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення та підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.33, 284, 256 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
ст.ст.10-11 та 158-163 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу супроводження Релинного
Родіона Геннадійовича про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
неправомірними та скасування
постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 АБ 341700 №
988819 від 04.11.2013 року винесену старшим
інспектором ДПС взводу супроводження
Релинним Р.Г. 04.11.2013 року про
застосування до ОСОБА_1
адміністративного стягнення,
передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у виді
штрафу в сумі 425 гривень та провадження
по справі припинити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: