Справа № 2а/2506/12570/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кулініч Ю.П.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Київ

колегія суддів судової Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління пенсійного фонду
України в Чернігівській області на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 01 серпня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання дій
відповідача щодо призначення та
виплати пенсії неправомірними,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Головного управління пенсійного фонду
України в Чернігівській області про
визнання дій відповідача щодо
призначення та виплати пенсії
неправомірними, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу, виходячи з
розміру визначеного ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 100 %
мінімальних пенсій за віком.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 01 серпня 2011 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано дії відповідача щодо
призначення та виплати пенсії
неправомірними, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату додаткової пенсії позивачу у
розмірі 100 % мінімальної пенсії за
віком, та основної пенсії у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період
за період з 01 січня 2011 року по 18 червня
2011 року з урахуванням проведених
виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанову суду слід скасувати з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії та пенсія для
інвалідів відповідно до ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

З таким висновком суду повністю не
можна погодитися, оскільки судом не
перевірено право позивача на
перерахунок та виплату пенсій.

Що стосується позовних вимог про
визнання дій відповідача щодо
призначення та виплати пенсії
неправомірними, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу, виходячи з
розміру визначеного ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 100 % мінімальних пенсій за
віком.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії та пенсія для
інвалідів відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач віднесений до І категорії осіб,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
І групи, перебуває на обліку в УПФУ та
отримує пенсію згідно з ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам I
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії 100% мінімальної
пенсії за віком.

Всупереч ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530.

З огляду на те, що Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
відповідач не правомірно виплачував
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. 50, 54 зазначеного Закону.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
правомірність доводів суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок та виплату пенсії
у розмірах, визначених ст. 50 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, судом першої інстанції
встановлено, що вимога позивача щодо
зобов`язання УПФУ здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії та пенсія для інвалідів
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З даним твердженням колегія суддів не
погоджується зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач віднесений до І категорії осіб,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
І групи. Він перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в місті Києві та отримує пенсію
згідно з Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб"

Відповідно до п.2 частини 1 ст. 8 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003, № 1058-IV особи, яким до дня
набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
(крім соціальних пенсій) або була
призначена пенсія (щомісячне довічне
грошове утримання) за іншими
законодавчими актами, але вони мали
право на призначення пенсії за Законом
України "Про пенсійне забезпечення" - за
умови, якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з
інших джерел, а також у випадках,
передбачених цим Законом, - члени їхніх
сімей.

З відповіді Головного управління
Пенсійного фонду України вбачається,
що в матеріалах пенсійної справи
позивача для обчислення пенсії згідно
з Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" відсутні дані для обчислення
розміру інших державних пенсій та
запропоновано позивачу звернутись до
управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва для
вирішення питання про можливе
призначення пенсії відповідно до ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим в матеріалах справи
відсутні дані про те, що позивач
звертався з заявою до пенсійного
органу про зміну довічної пенсії.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором. Особі,
яка має право на довічну пенсію,
призначається один з видів довічної
пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 2 ст. 59 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Військовослужбовцям пенсії по
інвалідності, а членам їх сімей пенсії
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
за їх бажанням можуть призначатися на
умовах і в порядку, визначених
законодавством України для осіб, які
стали інвалідами внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при виконанні обов'язків
військової служби (службових
обов'язків) або відповідно до статті 54
цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга -підлягає частковому
задоволенню, позовні вимоги щодо
визнання дій неправомірними щодо
відмови нарахувати та зобов'язання

виплатити недоплачену щомісячну
основну пенсію, встановлену ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» задоволенню не підлягає, а
постанова суду - скасуванню в зв'язку з
порушенням норм процесуального права.

З огляду на вищезазначене позовні
вимоги слід задовольнити в частині
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії позивачу, виходячи з розміру
визначеного ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити позивачу виходячи з
розміру визначеного ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
додаткової пенсії у розмірі 100 %
мінімальних пенсій за віком виходячи з
розміру встановленого п.1 ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01 січня 2011
року по 18 червня 2011 року, в іншій
частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 99, 100, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління пенсійного фонду України в
Чернігівській області - задовольнити
частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 01 серпня 2011 року -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Головного
управління пенсійного фонду України в
Чернігівській області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії в
розмірі меншому ніж передбачено ст.50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 січня 2011 року
по 18 червня 2011 року.

Зобов'язати Головного управління
пенсійного фонду України в
Чернігівській області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2
за період з 01 січня 2011 року по 18 червня
2011 року з урахуванням проведених
виплат, виходячи з розміру визначеного
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 100 % мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
встановленого п.1 ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженю не
підлягає.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.