Справа № 801/10985/13-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/10985/13-а

13.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів Кондрак Н.Й. ,

Кучерука О.В.

секретар судового засідання
Чумаченко Н.Г.

за участю сторін:

представник позивача, Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі АР Крим- не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив;

представник відповідача, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України в Сімферопольському районі
АРК- Халанська Катерина Олександрівна,
довіреність № 04-2472 від 31.12.13;

розглянувши апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі АРК на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Кузнякова С.Ю. ) від 17.12.13 у справі №
801/10985/13-а

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі АР Крим
(вул. Островського
3,Білогірськ,Автономна Республіка
Крим,97600)

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в
Сімферопольському районі АРК (вул.
Толстого, 19, оф. 9,Сімферополь,Автономна
Республіка Крим,95051)

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі АР Крим
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
адміністративним позовом про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі АР Крим
заборгованості з невідшкодованих
витрат на виплату та доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_4 в
розмірі 186,46 грн. за період з 01.05.2013 по
30.06.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17.12.2013 позов
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі АР Крим
до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі АР Крим
про стягнення, - задоволено.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі АР Крим на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі АР Крим
суму не відшкодованих витрат на
виплату та доставку пенсії,
призначеної по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_4, за період травень-червень 2013
року у розмірі 186,46 грн. (сто вісімдесят
шість грн. сорок шість коп.).

Не погодившись з зазначеним
судовим рішенням, відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17.12.2013 та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

У судовому засіданні представник
відповідача вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Правом на участь у судовому засіданні
позивач не скористався, явку
уповноважених представників не
забезпечив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомлено, що відповідно до положень
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апелянта у
їх сукупності, приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення із наступних підстав.

В ході вивчення матеріалів справи,
зокрема, актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також таблиць
розбіжностей за період травень-червень
2013 року, судом встановлено, що
розбіжності в розмірі 186,46 грн. виникли
в результаті незгоди відповідача
відшкодовувати позивачу витрати,
понесені ним на виплату основного
розміру пенсії, цільової допомоги та
поштових витрат на їх доставку
пенсіонеру ОСОБА_4, з яких 137,58 грн. -
основний розмір 46,02 грн. - цільова
допомога та 2,86 грн. поштові витрати на
доставку.

Відповідно до Конституції України
принципи та загальні правові,
фінансові та організаційні засади
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян в
Україні визначені у Основах
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Частиною 4 статті 26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
встановлено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає Закон
України від 23.09.1999 року № 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі по тексту - Закон
№ 1105).

За змістом частини 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Проаналізувавши наведені вище норми
чинного законодавства, враховуючи те,
що пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків. Пенсійний фонд
при цьому є неналежним страховиком, а
отже, згідно з положеннями 4 статті 26
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування має право
звернутися до Фонду соціального
страхування за відшкодуванням
понесених витрат.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 р. за № 376/7697
(далі - Порядок № 5-4/4)

Пунктами 6 та 7 Порядку № 5-4/4 визначено,
що Головні управління Пенсійного фонду
та управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на підставі акта
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Пунктом 3 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань від 27.04.2007 № 24,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.06.2007 року за № 715/13982,
визначений перелік документів, що
подаються для призначення щомісячної
страхової виплати до робочого органу
виконавчої дирекції Фонду, серед них
окрім акту про нещасний випадок та
довідки МСЕК, зазначено також копію
трудової книжки або витяг з неї,
засвідчені страхувальником або
підписом працівника робочого органу
виконавчої дирекції Фонду при
пред'явленні оригіналу.

Отже, відповідно до вимог цього
Порядку, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків перераховує
кошти Пенсійному Фонду України на
підставі даних, що зазначені в акті
щомісячної звірки.

При цьому позивач має довести суду за
кожним з потерпілих обставини, за якими
законодавство передбачає включення
відповідних сум з виплати соціальної
допомоги органами Пенсійного Фонду
України до Актів щомісячної звірки
шляхом подачі окремих позовів щодо
кожного з потерпілих з метою з'ясування
наявності права на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Як вбачається з матеріалів справи,
відмова відповідача відшкодувати
витрати на виплату та доставку пенсій
обґрунтована, зокрема тим, що нещасний
випадок з потерпілим стався за межами
України.

Відповідно до акту № 3 про нещасний
випадок від 19.02.1992 року нещасний
випадок з ОСОБА_4 на території
Кіровської області Російської
Федерації.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниць Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Учасниками вказаної угоди є
Азербайджанська Республіка, Російська
Федерація, Республіка Білорусь,
Республіка Вірменія, Республіка
Казахстан, Республіка Киргизстан,
Республіка Молдова, Республіка
Таджикистан, Туркменістан, Республіка
Узбекистан та Україна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

В пункті 4 Порядку № 5-4/4 визначаються
суми, що підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України - суми
що виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Відповідно до наказу Державного
комітету зв'язку та інформатизації
України від 22.07.2004 року №166 "Про
затвердження тарифів на оплату послуг,
пов'язаних з виплатою і доставкою
державних пенсій та грошової допомоги"
розмір оплати послуг, пов'язаних з
виплатою і доставкою державних пенсій
та грошової допомоги становить 0,79 % від
її суми у місті та 1,56 % у селі.

Таким чином, згідно з нормами
законодавства Фонд соціального
страхування повинен відшкодувати
понесені Пенсійним фондом витрати на
виплату та доставку основного розміру
пенсії по інвалідності, цільової
допомоги.

З огляду на викладене, правильний є
висновок суду першої інстанції, що
відповідач повинен відшкодувати
позивачу витрати на виплату пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_4 за
травень-червень 2013року в розмірі 186,46
грн., з яких 137,58 грн. - основний розмір
46,02 грн. - цільова допомога та 2,86 грн.
поштові витрати на доставку.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
правомірність заявлених позивачем
вимог, які підтверджуються належними
доказами, а тому обґрунтовано
задоволені судом першої інстанції.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
постанова суду першої інстанції без
змін.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України в Сімферопольському районі АРК
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Кузнякова С.Ю. )
від 17.12.13 у справі № 801/10985/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
складений 18 березня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.І. Кобаль

Судді підпис Н.Й.
Кондрак

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.І. Кобаль