Справа № 123/15349/13-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 123/15349/13-а

13.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів Кондрак Н.Й. ,

Кучерука О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного Управління Пенсійного фонду
України в АР Крим на ухвалу Київського
районного суду м. Сімферополя (суддя
Сенько М.Ф. ) від 30.12.13 у справі №
123/15349/13-а

за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим (вул. Долгоруковська,
3,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95000)

до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в АР Крим (вул.
Київська, буд.81,Сімферополь,Автономна
Республіка Крим,95000)

про визнання рішення
недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м.
Сімферополя від 30.12.2013 позовну заяву
Головного управління Пенсійного фонду
України в АР Крим до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в АР Крим
про визнання неправомірним та
скасування рішення про накладення
штрафу разом з доданими до неї
матеріалами повернуто позивачу для
подання до належного суду.

Роз'яснено позивачу, що за вирішенням
спору він може звернутись до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим.

Не погодившись з зазначеним
судовим рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Київського районного
суду м. Сімферополя від 30.12.2013 та справу
направити для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

У судове засідання 13.03.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву,
суд першої інстанції послався на не
підсудність справи цьому
адміністративному суду, оскільки
компетентним судом в даній справі є
Окружний адміністративний суд АР Крим,
тобто на порушення позивачем правил
предметної підсудності
адміністративних справ.

Однак, з таким висновком
колегія суддів не погоджується та
зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач
звернувся з позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в АР Крим
про визнання неправомірним та
скасування постанови старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в АР Крим
про накладання штрафу від 17.12.2013 в
розмірі 850 грн.

Приймаючи рішення про повернення
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що даний спір
підсудний окружному
адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з
рішенням суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Правила предметної підсудності
адміністративних справ визначені у ст.
18 Кодексу адміністративного
судочинства України, положеннями якої
передбачено, що предметна підсудність
адміністративних справ визначається з
урахуванням суб'єктного складу сторін
у справі та предмету спору.

Визначаючи предметну підсудність
даної справи за ознакою суб'єктного
складу сторін даної справи колегія
суддів керується наступним.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 18
Кодексу адміністративного судочинства
України місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

За приписами п. 4 ч. 1 ст.18 Кодексу
адміністративного судочинства України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 18
Кодексу адміністративного судочинства
України місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні:
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Частиною четвертою статті 82
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення
юрисдикції судів щодо вирішення справ
з приводу оскарження рішень дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ, та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні. (пункт 2
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" від 13.12.2010 №3 із змінами та
доповненнями внесеними від 21 травня 2012
року N 5, від 14 вересня 2012 року N 10 ).

Відтак, дана справа є справою
адміністративної юрисдикції та
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства
місцевим загальним судом як
адміністративним судом, так як рішення
прийнято з питань п. 4 ч. 1 ст.18 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Висновок суду першої інстанції
про те, що дана справа підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства окружним адміністративним
судом не відповідає вищезазначеним
вимогам Кодексу адміністративного
судочинства, що є підставою для
скасування ухвали суду першої
інстанції в порядку пункту 4 частини
першої статті 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з яким підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Оскільки судове рішення ухвалене
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання, то колегія суддів апеляційної
інстанції прийшла до висновку про його
скасування та направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 197,
пунктом 3 частини першої статті 199,
пунктом 4 частини першої статті 204,
пунктом 6 частини першої статті 205,
статтями 206, 211, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного фонду України в
АР Крим -задовольнити.

Ухвалу Київського
районного суду м. Сімферополя (суддя
Сенько М.Ф. ) від 30.12.13 у справі №
123/15349/13-а -скасувати.

Справу № 123/15349/13-а направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та не підлягає
оскарженню в касаційному порядку
згідно частини другої статті 211 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя підпис
М.І. Кобаль

Судді підпис Н.Й.
Кондрак

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.І. Кобаль