Справа № К-42645/10-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2014 р. м. Київ
К-42645/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Димитрові Донецької
області на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у місті Димитрові Донецької
області про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі,-

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом до Державної
податкової інспекції у місті Димитрові
про визнання протиправним та
скасування наказу «Про звільнення» №
14-о від 25.08.2010 року та поновлення на
роботі.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від
19 жовтня 2010 року у позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06
грудня 2010 року скасовано рішення суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувано
наказ Державної податкової інспекції у
м. Димитрові Донецької області № 14-о
від 25 серпня 2010 року.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного
державного податкового інспектора
відділу податкового контролю
юридичних осіб державної податкової
інспекції у м. Димитрові.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить рішення суду
апеляційної інстанцій скасувати, та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що наказом Державної
податкової інспекції у місті Димитрові
від 25.08.2010 року № 14-о ОСОБА_2 звільнено з
посади головного державного
податкового інспектора відділу
податкового контролю юридичних осіб на
підставі пункту 1 частини 1 статті 41
КЗпП України.

Підставою звільнення ОСОБА_2 зазначено
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків, як службової особи
Державної податкової інспекції, що
зафіксоване в акті від 06 серпня 2010 року
«Про результати службової перевірки
фактів, викладених у доповідних
записках завідуючого адміністративно -
господарчого сектору ДПІ Кондрашова
С.М. від 5 липня 2010 року та старшого
державного податкового інспектора
відділу інформатизації процесів
оподаткування ДПІ у м. Димитрові
Турчиної О.Г. від 22 липня 2010 року».

В зазначеному вище акті перевірки
зафіксовано, що певна інформація, яка
міститься у комп'ютері, за яким працює
ОСОБА_2, могла бути нею скопійована 21
липня 2010 року та 22 липня 2010 року на
з'ємний флеш-носій. Проте, встановити
об'єм інформації, що могла бути
скопійована неможливо із-за
відсутності технічної можливості.

Зі службової записки Кондрашова С.М.
також вбачається, що під час
перебування на лікарняному ОСОБА_2 без
пояснень та дозволу керівників
відвідала своє робоче місце і винесла
за межі ДПІ в двох пакетах якісь папки з
паперами, на що позивачкою були надані
пояснення, що в пакетах були її
особисті речі.

В цих діях позивачки відповідачем
вбачається порушення пункту 2.3
Інструкції по організації пропускного
режиму та охорони в адмінприміщеннях
ДПІ у м. Димитрові, затверджених
наказом ДПІ у м. Димитрові від 30 грудня
2009 року № 379 «Про удосконалення
організації пропускного режиму та
охорони у ДПІ у м. Димитрові», яке
полягає у тому, що працівники, які
перебувають на лікарняному
допускаються в адмінприміщення ДПІ з
дозволу начальника ДПІ та його
заступників.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, дійшов
обґрунтованого висновку, який не
заперечується відповідачем, що
висновки, зроблені комісією, яка
здійснювала службове розслідування є
не по факту встановлення порушень щодо
виносу інформації, а по факту припущень
можливості такого виносу.

Апеляційним судом було встановлено, що
ОСОБА_2 не була ознайомлена з наказом №
379 від 30 грудня 2009 року «Про
удосконалення організації пропускного
режиму та охорони державної податкової
інспекції у місті Димитрові», яким
визначено організацію пропускного
режиму та охорони в адмінприміщеннях
ДПІ в м. Димитрові.

Суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що оскільки
відносини публічної служби мають
індивідуальний характер, то зміни умов
праці та можливість перебування у
приміщенні органу, з яким працівник
перебуває у відносинах публічної
служби, є істотною умовою праці, з якою
працівник повинен бути ознайомлений не
пізніше ніж за два місяці відповідно до
вимог частини 2 статті 32 КЗпП України.

Доступ до інформаційних ресурсів, баз
даних обмеженого доступу передбачений
Положенням про порядок надання
доступу, який затверджений наказом
керівника ДПІ № 162 від 17 червня 2008 року.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_2 не була ознайомлена з
зазначеним вище наказом.

Частиною 6 підпунктом 5.3 пункту 5
Положення про порядок надання доступу
до інформаційних ресурсів без даних
обмеженого доступу Державної
податкової інспекції у м. Димитрові
передбачено, що користувачу
інформаційного ресурсу забороняється,
зокрема, копіювання або збереження
конфіденційної інформації з серверів
ДПІ у м. Димитрові на з'ємні носії
інформації, якщо це не пов'язано з
виконанням функціональних обов'язків.

Апеляційний суд вірно зазначив, що
порушенням вимог цього пункту є не сам
факт використання флеш-носія, а
копіювання або збереження інформації,
якщо це не пов'язано з виконанням
функціональних обов'язків.

Судом встановлено та не заперечується
відповідачем, що комісія дійшла
висновку про можливість копіювання
ОСОБА_2 інформації на з'ємний носій, але
факт такого копіювання не був
встановлений та доведений, комісія
прямо посилається на неможливість
встановити об'єм інформації, що могла
бути скопійована.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що податковим
органом не доведено вчинення
позивачкою порушення трудових
обов'язків, які покладені в основу
кваліфікації їх як одноразового
грубого порушення, як службовою особою
державної податкової інспекції, а тому
підстави звільнення позивача,
передбачені пунктом 1 статті 41 КЗпП
України відсутні.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим і підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Димитрові Донецької
області залишити без задоволення, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 грудня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у місті
Димитрові Донецької області про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :
О.І. Гаманко

Судді:
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній