Справа № 2а-11624/08/1570
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/54764/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого:
Маслія В.І. (суддя-доповідач)

Суддів Розваляєвої Т.С.

Стрелець Т.Г.

при секретарі: Зубенко Д.В.

за участю представника відповідача -
Кирилюк І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за касаційною скаргою
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року в справі за позовом
Контрольно-ревізійного управління в
Одеській області до Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України «Украерорух»,
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року
Контрольно-ревізійне управління в
Одеській області звернулося до суду з
позовом до Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України «Украерорух»,
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів, та враховуючи
уточнення позовних вимог, просило
зобов'язати Державне підприємство
обслуговування повітряного руху
України вчинити певні дії - виконати п.1
вимоги Контрольно-ревізійного
управління в Одеській області від 17
червня 2008 року №15-08-28/2261, а саме:
прийняти заходи щодо відшкодування
зайво сплачених коштів за послуги
метеозабезпечення
Гідрометеорологічному центру Чорного
та Азовського морів на загальну суму
1022287 грн. 81 коп.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19.07.2010 року
у задовленні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19.07.2010 року
скасовано та ухвалено нову, якою
позовні вимоги задоволено: зобов'язано
Державне підприємство обслуговування
повітряного руху України вчинити певні
дії - виконати п.1 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Одеській області від 17 червня 2008 року
№15-08-28/2261, а саме: прийняти заходи щодо
відшкодування зайво сплачених коштів
за послуги метеозабезпечення
Гідрометеорологічному центру Чорного
та Азовського морів на загальну суму
1022287 грн. 81 коп.

У касаційній скарзі
Гідрометеорологічний центр Чорного та
Азовського морів просить скасувати
постанову суду апеляційної інстанції
та залишити в силі постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
19.07.2010 року.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що КРУ в Одеській області
проведено перевірку
фінансово-господарської діяльності
Одеського регіонального структурного
підрозділу Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України «Украерорух» за період з 01
січня 2005 року по 31 грудня 2007 року. Під
час перевірки встановлено, що до
договорів укладених в період з 2005 - 2007
роки зайво включено витрати, які
призвели до завищення вартості наданих
послуг та збільшенню загальної суми
витрат.

На підставі результатів ревізії
складено вимогу №15-08-28/2261 від 17.06.2008
року.

Пунктом 1 вимоги відповідача
зобов'язано забезпечити відшкодування
проведених з порушеннях вимог
законодавства виплат.

В зв'язку з невиконанням цієї вимоги,
КРУ звернулося до адміністративного
суду.

Скасмовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нову,
апеляційний суд дійшов висновків щодо
обґрунтованості позову.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду апеляційної
інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу» (в
редакції на час ухвалення судового
рішення) головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону
України Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550, визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до п. 46 Порядку якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно із п. 49 Порядку у разі коли діями
чи бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Пунктом 50 Порядку встановлено, що за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав органи служби
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; звернення до суду в інтересах
держави щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів, а також стягнення у дохід
держави коштів, одержаних за
незаконними договорами, без
встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Частиною 1 статті 119 Бюджетного кодексу
України встановлено, що нецільове
використання бюджетних коштів, тобто
витрачання їх на цілі, що не
відповідають бюджетним призначенням,
встановленим законом про Державний
бюджет України чи рішенням про
місцевий бюджет, виділеним бюджетним
асигнуванням чи кошторису, має
наслідком зменшення асигнувань
розпорядникам бюджетних коштів на суму
коштів, що витрачені не за цільовим
призначенням, і притягнення
відповідних посадових осіб до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності у
порядку, визначеному законами України.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із змісту вказаних положень
законодавства вбачається, що позивач
здійснює фінансовий контроль за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності. Відповідний контроль
здійснюється шляхом проведення
ревізії. У випадку встановлення
порушень законодавства, відповідач має
право пред'являти письмову вимогу щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства. Між тим, зміст вимоги
відповідача повинен узгоджуватися з
приписами чинного законодавства, що,
зокрема, означає те, що вимога повинна
містити вичерпну вказівку
підконтрольному суб'єкту щодо вчинення
дій, які відповідно до норм
законодавства будуть направлені на
усунення порушених вимог закону.

Дослідивши вимоги, пред'явлені
відповідачу, колегія суддів прийшла до
висновку, що вони прийняті з порушенням
вимог законодавства. Так, позивач не
зазначає, якою нормою закону
(підзаконного акту) передбачено
відновлення порушених, на його думку,
вимог законодавства саме у такий
спосіб.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що вимога
не узгоджується з приписами
законодавства України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до інших
висновків щодо відсутності підстав для
його задоволення, проте вони не
вплинули на правильність вирішеня
спору. Зважаючи на це, колегія суддів
вважає за можливе залишити в силі
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19.07.2010 року.

Згідно з частиною першою статті 226 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів - задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року - скасувати та залишити в силі
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2010
року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, що встановлені
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: