Справа № 2а-1970/735/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Справа № 46629/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Бережанського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11.04.2011 року
у справі за позовом Бережанського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИЛА
:

Бережанський районний центр
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття 14.03.2011 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
допомоги по безробіттю в сумі 1947 грн. 09
коп. 09.10.2008 року ОСОБА_1 на підставі
заяви про надання статусу
безробітного, зареєстрований
Бережанським районним центром
зайнятості, як безробітний та позивачу
призначено виплату допомоги по
безробіттю відповідно до вимог чинного
законодавства. З 01 липня 2009 року ОСОБА_1
припинено виплату допомоги по
безробіттю у зв'язку з відмовою
безробітного від двох пропозицій
підходящої роботи та знято з обліку.
Однак, проведеною звіркою встановлено,
що при наданні статусу безробітного
відповідач приховав відомості про те,
що він з 20.12.2006 року зареєстрований, як
суб'єкт підприємницької діяльності.
Таким чином, відповідач під час
реєстрації в Бережанському РЦЗ в заяві
про надання статусу безробітного
зазначив неправдиві дані про те, що він,
як суб'єкт підприємницької діяльності
не зареєстрований, що не відповідає
дійсності. Внаслідок цього
безпідставно отримав кошти з Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття у вигляді допомоги по
безробіттю за період 09.10.2008 року по
30.06.2009 року в сумі 3147 грн. 09 коп.

Оскаржуваною постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11.04.2011 року
в позові Бережанського районного
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою
адміністративний позов задовольнити
повністю, покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції неправомірно відмовив в
позові, оскільки відповідач подав
неправдиві дані про те, що, як
підприємець не зареєстрований,
внаслідок цього безпідставно отримав
допомогу по безробіттю, тому повинен
відшкодувати отримані кошти у вигляді
допомоги по безробіттю.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем було направлено на адресу
відповідача повідомлення від 08.09.2010
року № 05-1034 з пропозицією відповідачу
повернути в 15 денний строк отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 3147 грн. 09
коп. У звязку з неповерненням отриманої
допомоги по безробіттю за період з
09.10.2008 року по 30.06.2009 року, Бережанський
РЦЗ звернувся з позовом у суд, про
стягнення виплаченої відповідачу
допомоги у примусовому порядку. Крім
того, як встановлено судом першої
інстанції, позивачеві було відомо про
те, що відповідач зареєстрований 20.12.2006
року, як фізична особа підприємець, ще
21.12.2006 року, а отже було відомо в період
перебування відповідача на обліку в
позивача з 09.10.2008р. по 30.06.2009р. та
залишено цей факт без відповідного
реагування. Так, як 01.07.2009року
відповідач був знятий з обліку в
Бережанському РЦЗ, як безробітний, а
отже не перебував у відносинах з
позивачем, суд першої інстанції вважає,
що розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення щодо ОСОБА_1 проведене
06.09.2010 року Бережанским РЦЗ без
встановлених законодавством підстав
та з порушенням встановленого порядку,
в зв'язку з чим суд не знаходить
правових підстав для стягнення з
позивача 1947,09 грн. З огляду на
вищевикладене, суд прихйшов до
висновку, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам процесуального та
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 був зареєстрований
Бережанським РЦЗ з наданням статусу
безробітного на загальних підставах
15.09.2006р. згідно наказу директора
Бережанського РЦЗ від 15.09.2006р. №НТ060915
та відповідно до наказу №138 „Д" від
19.12.2006 року, йому призначено одноразову
виплату допомоги по безробіттю для
організації підприємницької
діяльності. Відповідно до п. 4 наказу
№138 „Д" від 19.12.2006 року, останній
втрачає чинність у разі не подання
засвідченої у встановленому порядку
копії Свідоцтва про державну
реєстрацію його, як суб'єкта
підприємницької діяльності протягом
встановленого терміну (з 19.12.2006р. по
28.12.2006р.) без поважних причин.

Судом також встановлено, що вдруге
ОСОБА_1 був зареєстрований
Бережанським РЦЗ з наданням статусу
безробітного на загальних підставах
09.10.2008р. згідно заяви позивача від 09.10.2008
року та наказу директора Бережанського
РЦЗ від 09.10.2008р. № НТ081009. Відповідно до
витягу із наказів про прийняття
рішення по ОСОБА_1 , відповідачу
призначена допомога по безробіттю
відповідно до ст. 22,
загальнообов'язкове (надалі Закон №
1533-ІІІ) та п.2.1 «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності»протягом 360 календарних
днів. З 01 липня 2009 року відповідачу
припинено виплату допомоги по
безробіттю у зв'язку з відмовою
безробітного від двох пропозицій
підходящої роботи та знято з обліку.
Згідно матеріалів справи, в тому числі
розрахунку позовних вимог, відповідачу
за період з 09.10.2008 року по 30.06.2009 року
було виплачено матеріальну допомогу по
безробіттю в розмірі 3147 грн. 09 коп.
06.09.2010 року, посилаючись на п. 5 ч.2 ст.12 та
ч. 1 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Порядок розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним, затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 року №
60/62, постанову правління Пенсійного
фонду України від 13.02.2009 року № 7-1,
зареєстровану в Міністерстві юстиції
України 12.03.2009 року № 232/16248 та
враховуючи результати обміну
інформацією з державним реєстратором
Бережанської РДА № 26 від 12.08.2010 року,
головним спеціалістом юрисконсультом
Бережанського РЦЗ проведено звірку.
Результати звірки оформлено Актом
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним № 11 від 06.09.2010
року. На підставі Акта № 11 від 06.09.2010
року, 07.09.2010р. директором Бережанського
РЦЗ було видано наказ № НТ 100907 про
повернення у встановленому порядку
коштів виплачених відповідачеві за
період з 09.10.2008 року по 30.06.2009 року в сумі
3147 грн. 09 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем було направлено на адресу
відповідача повідомлення від 08.09.2010
року № 05-1034 з пропозицією відповідачу
повернути в 15 денний строк отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 3147 грн. 09
коп. У звязку з неповерненням ОСОБА_1
отриманої допомоги по безробіттю за
період з 09.10.2008 року по 30.06.2009 року,
Бережанський РЦЗ звернувся з позовом у
суд, про стягнення виплаченої
відповідачу допомоги у примусовому
порядку.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000р., № 1533-III. (надалі
- Закон № 1533).

Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону № 1533 ( в
редакції яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
функції робочих органів виконавчої
дирекції Фонду покладаються на центр
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласні, Київський і Севастопольський
міські, районні, міськрайонні, міські
та районні у містах центри зайнятості.
Виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи: виплачують забезпечення та
надають соціальні послуги, передбачені
цим Законом; контролюють правильність
нарахування, своєчасність сплати
страхових внесків, а також витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
проводять розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення в порядку,
встановленому спеціально
уповноваженими центральними органами
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, державної
податкової політики, Пенсійним фондом
за погодженням з правлінням фонду і т.д.
Підпункту 8 пункту 1 ст. 31 Закону № 1533
визначено, у разі призначення виплати
на підставі документів, що містять
неправдиві відомості, виплата допомоги
по безробіттю припиняється.

Статтею 34 Закону № 1533 встановлено
права, обов'язки та відповідальність
Фонду, а саме: Фонд має право:
застосовувати фінансові санкції,
передбачені законом, у разі порушення
порядку сплати страхувальниками
страхових внесків; стягувати з
посадових осіб та страхувальників
передбачені законом штрафи та
застосовувати інші фінансові санкції
за недотримання цього Закону.

Фонд зобов'язаний: забезпечувати збір
страхових внесків; виплачувати
забезпечення та надавати соціальні
послуги, передбачені цим Законом;
вживати заходів до раціонального
використання коштів і забезпечення
фінансової стабільності Фонду;
контролювати правильність
нарахування, своєчасність сплати
страхових внесків, а також витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
передбачених цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами з питань
страхування на випадок безробіття,
правильність призначення роботодавцем
та виплати застрахованим особам
допомоги по частковому безробіттю;
щорічно складати звіт про результати
своєї діяльності та подавати його КМ
України; інформувати застрахованих
осіб про результати своєї роботи через
засоби масової інформації.

Механізм проведення розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до пункту 5 частини другої
статті 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", пункту 16 частини першої
статті 11 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" та частини
третьої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено Порядком.

Згідно з п. 2 Порядку розслідування
здійснюється шляхом проведення
перевірки достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду його
перебування на обліку як безробітного.

Згідно вимог вказаного п.п.4 п.3 Порядку,
перевірка проводиться центром
зайнятості у разі коли під час
перебування особи на обліку, як
безробітної до центру зайнятості
надійшла інформація від державних
органів, підприємств, установ,
організацій чи громадян про обставини,
що впливають на умови виплати
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг безробітній особі,
яка відрізняється від поданих нею
відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації. Рішення щодо проведення
перевірки приймається керівником
відповідного центру зайнятості.

За змістом положень ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Так, у відповідності до пункту «б»
частини 3 статті 1 Закону України «Про
зайнятість населення» в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах та які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві.

Частиною 1 статті 2 цього Закону
передбачено, що безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи

Згідно ст. 18 Закону України «Про
зайнятість населення», державна служба
зайнятості створюється для реалізації
державної політики зайнятості
населення, професійної орієнтації,
підготовки і перепідготовки,
працевлаштування та соціальної
підтримки тимчасово не працюючих
громадян. Діяльність державної служби
зайнятості здійснюється під
керівництвом Міністерства праці та
соціальної політики України, місцевих
державних адміністрацій, органів
місцевого самоврядування та
фінансується за рахунок Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, передбачених на ці
цілі.

У межах наданих ст. 19 Закону України
повноважень державна служба
зайнятості зокрема: - реєструє
безробітних; - подає допомогу
громадянам у підборі підходящої
роботи;- в установленому
законодавством порядку подає
громадянам допомогу по безробіттю та
матеріальну допомогу по безробіттю,
припиняє і відкладає їх виплати.

У разі встановлення недостовірності
даних, на підставі яких особі надано
статус безробітної та право на виплату
матеріального забезпечення, особа
ознайомлюється з актом, про що
засвідчує власним підписом. У разі
відмови особи підписати акт про це
робиться відповідна відмітка
спеціалістом центру зайнятості.

Згідно пункту 6 Порядку № 60/62, у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до зазначеного Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку, як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

А тому колегія суддів, враховуючи
докази наведені сторонами в справі,
встановила, що відповідачем було
порушений порядок повернення зайво
виплачених коштів, і як видно із
позовної заяви він сплатив частину
коштів і тому повиненни виплатити 1947,09
грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, постанова суду прийнята з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим в силу вимог ст. 202 КАС
України постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1
ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Бережанського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11.04.2011 року
у справі № 2а-1970/735/11 - скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
Бережанського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення допомоги по безробіттю -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 1947 грн. 09
коп. на користь Бережанського
районного центру зайнятості.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

О.М. Гінда