Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/53654/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від
11.09.2009 та постанову Апеляційного суду
Луганської області від 13.07.2011 у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л
а:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про стягнення
недоплаченого підвищення до пенсії як
«дитині війни» відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період 2006-2008 роки в
розмірі 3891,90 грн.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 11.09.2009, яка
змінена постановою Апеляційного суду
Луганської області від 13.07.2011, позов
задоволено частково за період з 22.05.2008
по 31.12.2008, в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій покликається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачу як дитині війни відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» пенсія повинна
підвищуватись на 30% мінімальної пенсії
за віком встановленої на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
визнано неконституційними положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 роки» в частині обмеження
розміру підвищення пенсії дітям війни
на 2008 рік.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено в зв'язку з пропуском
позивачем передбачуваного статтею 99
КАС України строку звернення до суду.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
щодо виключення з тексту конкретної
суми підвищення пенсії, апеляційний
суд виходив із того, що не відповідає
вимогам чинного законодавства України
зобов'язання відповідача виплатити
підвищення пенсії у визначеній судом
сумі, оскільки це є повноваженням
управління Пенсійного фонду України.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки чинним
законодавством повноваження по
нарахуванню та виплаті пенсій в
Україні покладені на органи Пенсійного
фонду, а відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
невиконання відповідним суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього обов'язків. В свою чергу
реалізація особою права на отримання
соціальних виплат не може бути
поставлена у залежність від наявності
відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, розмір мінімальної пенсії за
віком, на 30% якої підвищується пенсія
дітям війни, визначається з
врахуванням положень Закону України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік та статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушення норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасоване судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
залишити без задоволення, а постанову
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 11.09.2009 та
постанову Апеляційного суду
Луганської області від 13.07.2011 у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Стародуб

Судді
М.М. Заїка

І.В. Штульман