Справа № 2а/1412/772/12
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1412/772/12

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Гаврасієнко В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Семенюк
Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 25 січня 2012 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Департаменту праці та соціального
захисту населення в м. Миколаєві про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

25 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціального
захисту населення в м. Миколаєві та
просить визнати дії відповідача по
нарахуванню і виплаті їй щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6-років щомісяця до
закінчення строку передбаченої
законом виплати з жовтня 2010 року.

При цьому посилається на те, що вона є
матір'ю малолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, який виховується та
проживає в її родині. Вона як
застрахована особа у сфері соціального
страхування на випадок безробіття,
перебуваючи у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років має право
отримувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Державна соціальна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку їй призначалась та
виплачувалась в менших ніж передбачено
законом розмірах. Вона зверталася до
відповідача про перерахунок та належну
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, але
відповідач відмовив їй в перерахунку і
така відмова є протиправною.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 25 січня 2012 року
відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу, у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
вимоги позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні клопотання
про розгляд справи за їх участю, то
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
після народження дитини у 2010 році
позивач отримувала державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» але при цьому є
застрахованою особою, що
підтверджується випискою з наказу №1/12
від 30.12.2010 року. При вирішенні питання
суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку про відмову у
задоволенні позову

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.42, ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованим особам у
формі матеріального забезпечення у
період відпустки по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку і
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період цієї відпустки і
є не менше, ніж прожитковий мінімум.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України
«Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» від 05.10.2000
р. державні соціальні гарантії -
встановлені законами мінімальні
розміри соціальної допомоги, які
забезпечують рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Ст. 19 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» встановлює, що
державні соціальні гарантії є
обов'язковими для всіх державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності.

У відповідності до ст.46 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2009
рік", ст.45 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
встановлено ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», якою зазначається, що він
має бути не меншим ніж прожитковий
мінімум, встановлений законом для
дітей до 6-ти років.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що відповідач,
при розрахунку та виплаті державної
допомоги, повинен керуватися
спеціальним законом, що регулює розмір
виплат державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею 3-річного
віку, яким, в даному випадку, є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Разом з тим, з матеріалів справи
колегія суддів вбачає, що відповідач,
при обчисленні та виплаті такої
допомоги, застосував дію постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751. нараховуючи та виплачуючи
позивачці 130 гривень щомісячно, що
порушує вимоги Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», яким вже встановлено
розмір такої допомоги, і яким він
повинен був керуватися.

Зазначена постанова Кабінету
Міністрів України протирічить
зазначеному Закону, тому не повинна
застосовуватися в цьому випадку. Отже,
дії відповідача є протиправними.

Колегія суддів також зазначає, що
позивач у своїй позовній заяві просла
задовольнити її позовні вимоги з
жовтня 2010 року

Оскільки ст. 99 КАС України початок
перебігу строку звернення до суду
пов'язує не тільки з датою коли особа
дізналась про порушені права, а й з
часом коли особа повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
колегія суддів дійшла до висновку про
недотримання позивачем строку
звернення до суду, оскільки рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп/2007 від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 були оприлюднені у
встановленому порядку, у засобах
масової інформації широко
висвітлювалось питання захисту
категорії пенсіонерів, які мають
статус «дитина війни», а правова
необізнаність та відсутність з боку
позивача будь яких звернень до
відповідача з питань розміру
підвищення до пенсії не є доказом
дотримання строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів враховуючи положення
ст. 99 КАС України вважає за необхідне
задовольнити вимоги позивача
починаючи з 25 травня 2011 року.

Відповідно до ст.. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; 3) невідповідність
висновків суду обставинам справи; 4)
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
права та висновки суду не відповідають
обставинам справи, колегія суддів
дійшла до висновку про необхідність
скасування оскаржуваної постанови та
ухвалення нової, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду
м. Миколаєва від 25 січня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціального захисту населення в м.
Миколаєві про визнання відмови
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Департаменту праці та соціального
захисту населення в м. Миколаєві про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати дії Департаменту праці та
соціального захисту населення в м.
Миколаєві щодо невиплати ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» починаючи з 25 травня 2011
року неправомірними.

Зобов'язати Департамент праці та
соціального захисту населення в м.
Миколаєві виплатити ОСОБА_2 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
встановленому статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» починаючи з 25 травня 2011
року з урахуванням виплачених сум.

Залишити без розгляду позовні вимоги
за період з 01 жовтня 2010 року по 24 травня
2011 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.