Справа № 815/235/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/235/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса про
стягнення суми витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.06.2012 року по
01.09.2012 року на загальну суму 494 954,55 грн., -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2013 року управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
звернулось до суду першої інстанції з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Суворовському
районі м. Одеси (правонаступником якого
є Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса) про
стягнення суми витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.06.2012 року по
01.09.2012 року на загальну суму 494 954,55 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07.02.2013 року
в задоволення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою
суду першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси подало
апеляційну скаргу на вказану постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 07.02.2013 року.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
зазначає, що постанова суду ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Позивач зазначив, що відповідачем було
безпідставно відмовлено у
відшкодуванні суми витрат на виплату
та доставку пенсії особам, яким
встановлена інвалідність внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.06.2012 року по 01.09.2012 року в розмірі 494
954,55 грн.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 07.02.2013 року та постановлення
нової, якою задовольнити позовні
вимоги управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Одеси.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок ушкодження його
здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до п. 4 «Порядку
відшкодування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних із виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання»,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів.

Міністерством юстиції України 16.05.2003
року зареєстрована постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, якою затверджений «Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання».

Згідно п. 2 вказаного Порядку останній
визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, разом з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
складають акт щомісячної звірки за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в якому визначають
загальну суму витрат, що підлягають
відшкодуванню. На підставі акту
узгоджується Довідка про
відшкодування (Головним управлінням
Пенсійного фонду та Управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування), згідно якої на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним, Фонд
соціального страхування перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України, що передбачено пп. 6, 7 Порядку.

Звертаючись до суду першої інстанції з
позовом про зобов'язання відповідача
відшкодувати витрати на виплату
щомісячної державної адресної
допомоги, Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
посилалось на те, що відповідач
відмовляється самостійно відшкодувати
витрати по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за червень-вересень 2012
року в сумі 494 954,55 грн. , у зв'язку з тим,
що відшкодування адресної допомоги не
передбачено Порядком.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси, зважаючи
на наступне:

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР
(далі - Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, залежно
від страхового випадку, є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Згідно з пунктом 4 статті 25 Основ, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту четвертого цієї
статті за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Статтею 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що його
дія поширюється на осіб, які працюють
на умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від
їх форм власності та господарювання, у
фізичних осіб, на осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
та громадян - суб'єктів підприємницької
діяльності. Особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд зобов'язано
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Судом першої інстанції встановлено, що
Управління пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси
направляло на адресу відповідача акти
щомісячної звірки витрат по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с. 8-9, 34-35, 59-60, 71-72).

З матеріалів справи також вбачається,
що сторони по справі проводили звірки
та у зв'язку з виникненням
неузгодженості між розрахунками,
сторони заповнювали та підписували
таблицю розбіжностей, що є додатком № 2
(а.с. 10, 36, 61, 75).

Підставою розбіжностей зазначались:
різниця між сумами та відсутність двох
особових справ.

Також сторонами складалися та
підписувались за зазначений період
акти розбіжностей зі списком осіб
(ОСОБА_2, ОСОБА_3.), справи яких не
прийняті до заліку.

Сума, яку просить стягнути позивач
складається з суми пенсії та витрат на
її доставку та допомоги на прожиття за
період з червень-вересень 2012 року на
загальну суму 494 954,55 грн.

В свою чергу, колегія суддів суду
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що у зв'язку з тим, що
оскільки до відповідача не надходили
особові справи гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на
підставі яких повинна здійснюватися
звірка витрат, позовні вимоги в частині
стягнення сум на виплату та доставку
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначених зазначеним вище особам, в
розмірі 1200,00 грн. задоволенню не
підлягають.

Що стосується стягнення з відповідача
щомісячної державної адресної
допомоги в розмірі 493754,55 грн., слід
зазначити наступне:

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків передбачений ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону
відповідач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, при настанні страхового
випадку.

Уряд України своєю постановою від 26
березня 2008 року № 265 (далі - Постанова №
265) "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян" встановив, що у
разі, коли щомісячний розмір пенсійних
виплат (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох 120 відсотків, на
трьох і більше 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів. У разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Державна адресна допомога та
підвищення до пенсії, які встановлені
постановою Кабінету міністрів України
№ 265 від 26.03.2008 року "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян" та
постановою КМУ №198 від 11.03.2009 року, не
передбачені у вказаному переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 4 Постанови № 265 встановлено, що
виплата щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

При цьому, зважаючи на особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку, виключно цільове
використання цих коштів та, враховуючи
те, що адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд не
може нести витрати на виплату
державної адресної допомоги.

Враховуючи зазначене колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає
вірним висновок суду першої інстанції
стосовно відсутності підстав для
задоволення позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси.

Аналогічна правова позиція була
висловлена і Верховним Судом України у
постановах від 6 червня 2011 року (справа
№ 21-57а11), від 20 червня 2011 року (справи
№21-59а11 і № 21-118а11), від 19 грудня 2011 року
(справа № 21-397а11) та від 9 липня 2012 року
(справа № 21-180а12), які, відповідно до
приписів статті 2442 КАС України, є
обов`язковими для всіх судів України.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної

скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254 КАС
України, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді:
Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.