Справа № К/9991/19068/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/19068/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в м.
Севастополі на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Контрольно-ревізійного управління в м.
Севастополі, третя особа - ОСОБА_3 про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення компенсації,
моральної та матеріальної шкоди, -

встановила:

У липні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в м.
Севастополі, третя особа - ОСОБА_3 про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення компенсації,
моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Нахімовського районного суду
м. Севастополя від 15 жовтня 2009 року
позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано
наказ відповідача № 45-о від 17.05.2008 року
про звільнення її з посади завідувача
сектору аудиту у сфері державної та
комунальної власності КРУ в м.
Севастополі.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді завідувача
сектору аудиту у сфері державної та
комунальної власності КРУ в м.
Севастополі з 17.05.2008 року по 06.10.2008 року.

Стягнуто середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 9233, 57 грн.,
моральну шкоду в розмірі 300 грн.,
витрати на правову допомогу в розмірі
1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
прийнято нове, яким позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Контрольно-ревізійного
управління в м. Севастополі № 45-о від
17.05.2008 року.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді завідувача
сектором контролю у сфері
агропромислового комплексу,
використання надр та екології
Контрольно - ревізійного управління в
м. Севастополі з 17.05.2008 року по 06.10.2008
року.

Стягнуто з Контрольно -ревізійного
управління в м. Севастополі на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 17.05.2008
року по 06.10.2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на допущені судами
першої та апеляційної інстанцій
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та прийняти
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_2 з 03.12.2007 року
обіймала посаду завідувача сектору
аудиту у сфері державної та
комунальної власності КРУ в м.
Севастополі.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №179 від 12.03.2005 року та
затвердженої наказом Голів КРУ України
№ 10-л від 04.02.2008 року структури КРУ В м.
Севастополі, був прийнятий наказ КРУ в
м. Севастополі № 22-л від 11.03.2008 року «про
введення нового штатного розкладу КРУв
м. Севастополі» згідно з новою
структурою була ліквідована посада
завідувача сектору аудиту у сфері
державної та комунальної власності КРУ
в м. Севастополі.

На підставі цих наказів ОСОБА_2 17.03.2008
року було вручено попередження про
наступне вивільнення з роботи і в
якості працевлаштування запропоновано
посаду завідувача сектору контролю у
сфері агропромислового комплексу,
використання надр та екології.

Позивач погодилась на зайняття
запропонованої їй посади 12.05.2008 року,
проте 16.05.2008 року вона подала іншу заяву
про тимчасову згоду до вирішення
питання про призначення її на іншу
посаду.

Наказом Контрольно-ревізійного
управління в м. Севастополі № 45-о від
17.05.2008 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП
України позивача було звільнено із
займаної посади.

Задовольняючи позовні вимоги та
поновляючи на посаді позивача, суд
апеляційної інстанції вірно послалися
на наступне.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності,
можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку змін в організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно із частиною 3 ст. 36 КЗпП України,
у разі реорганізації установи дія
трудового договору працівника
продовжується, припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можлива лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно з частинами другою та третьою
статті 36 КЗпП України зміна
підпорядкованості підприємства,
установи, організації не припиняє дії
трудового договору. У разі зміни
власника підприємства, а також у разі
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) дія
трудового договору працівника
продовжується. Припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можливе лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП
встановлено, що звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Частиною З статті 49-2 КЗпП України
встановлено, що одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
(надалі - Постанова № 9) містяться
роз'яснення, згідно з якими при
розгляді спорів про звільнення за
пунктом 1 статті 40 КЗпП суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача
мали місце зміни в організації
виробництва і праці, зокрема,
ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

Апеляційним судом було встановлено
порушення прав позивача на надання їй
посади завідувача сектором контролю у
сфері агропромислового комплексу,
використання надр та екології, згідно з
її заявою від 16.05.2008 року, а тому суд
дійшов вірного висновку про поновлення
ОСОБА_2 на посаді завідувача сектором
контролю у сфері агропромислового
комплексу, використання надр та
екології, згідно з її заявою від 16.05.2008
року, з 17.05.2008 року по 06.10.2008 року - дату
видання наказу від 06.10.2008 № 84-о про
прийом ОСОБА_2 на посаду завідувача
сектору контролю у сфері
агропромислового комплексу,
використання надр та екології.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції про відмову позивачу у
задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування моральної, матеріальної
шкоди та понесених витрат на правову
допомогу, оскільки на їх підтвердження
позивачем не надано належних доказів.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовуються
висновки, викладені в судовому рішенні,
підстави для його скасування відсутні.

З огляду на викладене та керуючись
статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в м.
Севастополі залишити без задоволення,
а постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до
Контрольно-ревізійного управління в м.
Севастополі, третя особа - ОСОБА_3 про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення компенсації,
моральної та матеріальної шкоди - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній