Справа № 820/4964/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення позову

20.03.14 року
Справа № 820/4964/14

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Супрун Ю.О.,
розглянувши клопотання Приватного
підприємства "КЖЛД" по
адміністративній справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "КЖЛД" до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
дій та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "КЖЛД"
звернулось до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів, в якому просить суд:
визнати протиправними дії державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова щодо складання
податкової вимоги від 18.02.2014 року № 3-11
на суму 627518,31 грн. (в т.ч. основний платіж
502811,00 грн., штрафна санкція 124666,25 грн.,
пеня 41,06 грн.); визнати протиправною та
скасувати податкову вимогу від 18.02.2014
року № 3-11 на суму 627518,31 грн. (в т.ч.
основний платіж 502811,00 грн., штрафна
санкція 124666,25 грн., пеня 41,06 грн.).

Разом з позовною заявою, до
канцелярії Харківського окружного
адміністративного 18.03.2014 року
позивачем подано клопотання про
забезпечення позову, в якому просить
суд: заборонити Державній податковій
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів вживати будь-які заходи
щодо забезпечення погашення
зобов'язань перед державою або
стягнення визначених податковою
вимогою грошових зобов'язань в
примусовому порядку. В обґрунтування
заяви, зазначено, що на адресу позивача
25.02.2014 року надійшов лист податкового
органу, яким підприємству
запропоновано надати перелік
ліквідних активів, вільних від
будь-якої застави, які в майбутньому
можуть бути використані для
забезпечення погашення зобов'язань
перед державою.

Вивчивши матеріали справи та
клопотання про забезпечення позову,
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні клопотання, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно
буде докласти значних зусиль та витрат,
а також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Так, при вирішенні питання про
забезпечення позову, адміністративний
суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника
щодо необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення адміністративного суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
Державна податкова інспекція у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів, як суб'єкт
владних повноважень, наділений
повноваженнями та правами вчиняти
певні дії щодо забезпечення
майбутнього стягнення податкового
боргу.

Так, відповідно до вимог ст. 88
Податкового кодексу України, з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу; право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення; у
разі якщо податковий борг виник за
операціями, що виконувалися в межах
договорів про спільну діяльність, у
податкову заставу передається майно
платника податків, який згідно з
умовами договору був відповідальним за
перерахування податків до бюджету
та/або майно, яке внесене у спільну
діяльність та/або є результатом
спільної діяльності платників
податків. У разі недостатності майна
такого платника податків у податкову
заставу передається майно інших
учасників договору про спільну
діяльність у розмірах, пропорційних їх
участі у такій спільній діяльності.

Відповідно до ст. 89 Податкового
кодексу України, право податкової
застави виникає у разі, зокрема,
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу. З
урахуванням положень цієї статті право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому. У разі якщо
балансова вартість майна, на яке
поширюється податкова застава, є
меншою ніж сума податкового боргу
платника податків, право податкової
застави поширюється на таке майно.
Право податкової застави не
поширюється на майно, визначене
підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього
Кодексу, на іпотечні активи, що
належать емітенту та є забезпеченням
відповідного випуску іпотечних
сертифікатів з фіксованою дохідністю,
на грошові доходи від цих іпотечних
активів до повного виконання емітентом
зобов'язань за цим випуском іпотечних
сертифікатів з фіксованою дохідністю,
а також на склад іпотечного покриття та
грошові доходи від нього до повного
виконання емітентом зобов'язань за
відповідним випуском звичайних
іпотечних облігацій.

Крім того, наявність чи
відсутність протиправності рішення
суб'єкта владних повноважень є
предметом даного спору та підлягає
дослідженню під час судового розгляду
справи.

Враховуючи викладене, прийшов до
висновку про відсутність підстав для
забезпечення позову, через що у
задоволенні клопотання позивачу
належить відмовити.

Керуючись положеннями ст.ст.117, 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні
клопотання позивача Приватного
підприємства "КЖЛД" про забезпечення
позову по адміністративній справі
Приватного підприємства "КЖЛД" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів про визнання
протиправними дій та скасування
податкової вимоги

Ухвала може бути оскаржена.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено у письмовому
провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС
України , або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Ю.О.Супрун