Справа № 592/126/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.Справа № 592/126/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області на
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06.02.2014р. по справі
№ 592/126/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ковпаківського районного суду м. Суми з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, в якому просив суд визнати дії
та бездіяльність ГУПФУ в Сумській
області неправомірними щодо
визначення грошового забезпечення та
перерахунку пенсії та зобов'язати
ГУПФУ в Сумській області провести
перерахунок пенсії відповідно наказу
МО України № 377 від 28.07.2008 року і
виплатити заборгованість з 01.08.2008 року.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06.02.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково, а саме: визнано
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області щодо відмови в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 за наказом
Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008
року; зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 09.07.2013 року відповідно до
наказу міністра оборони України від
28.07.2008 року за №377 «Про затвердження
схем розмірів посадових окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил
України», та провести відповідні
виплати. В іншій частині позовні вимоги
залишено без розгляду у зв'язку із
пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині залишення
позову без розгляду, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову в цій
частині та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального
права, а саме: Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», ст.ст. 99, 100, 107, 155, 183 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову в цій
частині та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», Наказу Міністра
оборони України від 28 липня 2008 року N 377
«Про затвердження схем розмірів
посадових окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил
України», з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є пенсіонером
Міністерства Оборони та перебуває на
пенсійному обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Сумської області з 01.01.2007 року.

В 2013 р. позивач звернувся до Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Сумській області з заявою про
перерахунок пенсії на підставі Наказу
Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008
року.

Однак, 04.09.2013 р. відповідачем відмовлено
в проведенні перерахунку в зв'язку з
відсутністю рішень Кабінету Міністрів
України про зміну розмірів окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів.

Не погодившись з діями відповідача, для
захисту своїх прав позивач звернувся
із зазначеним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з наявності у
позивача права на перерахунок з 09.07.2013
року раніше призначеної пенсії за
вислугу років, виходячи з розміру
посадового окладу, встановленого
наказом Міністерства оборони України
№ 377 від 28.07.2008 року, а ГУПФУ в Сумській
області неправомірно відмовило у
проведенні перерахунку пенсій за
період з 09.07.2013 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень ст. 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців осіб
начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб»,
передбачено здійснення перерахунку
всіх призначених пенсій у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, або у
зв'язку з введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.

Наведена норма права дає підстави для
висновку про те, що підставою для
проведення перерахунку пенсії є
фактична зміна хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців,
проведена на підставі рішення суб'єкта
владних повноважень, наділеного правом
встановлювати чи змінювати види
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Згідно п.1, п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 1294 від 07.11.07 "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу"
встановлено, що грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення; затверджено
схеми посадових окладів
військовослужбовців та курсантів
навчальних закладів; схеми посадових
окладів осіб рядового і начальницького
складу; схеми окладів за військовим
(спеціальним) званням
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу; додаткові види
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу.

Згідно Наказу Міністра оборони України
від 28.07.2008 № 377(зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 18 серпня
2008 р. за № 761/15452) «Про затвердження
схем розмірів посадових окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України і наукових
установ Збройних Сил України»,
затверджено Схему розмірів посадових
окладів за основними типовими посадами
керівного та наукового складу офіцерів
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України,
а також Схему розмірів посадових
окладів за основними типовими посадами
військовослужбовців із числа
науково-педагогічного (педагогічного)
складу військових навчальних закладів
Збройних Сил України (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України), а саме:
посадовий оклад заступника начальника
Наукового центру бойового
застосування Військово - Повітряних
Сил Збройних Сил України підвищено і
він становить 1746 грн.

Як зазначено у преамбулі даного Наказу,
він виданий відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 7
листопада 2007 року № 1294 (1294-2007-п) "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу", з метою
впорядкування розмірів посадових
окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) та
наукових установ Збройних Сил України.

Відповідно до п. 3 цього Наказу, Наказ
Міністра оборони України "Про
затвердження Схем посадових окладів
військовослужбовців керівного,
наукового та науково-педагогічного
(педагогічного) складу військових
навчальних закладів Збройних Сил
України" (зі змінами), зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 10 серпня
2004 року за № 998/9597, визнано таким, що
втратив чинність.

Таким чином, дані нормативні акти
визначили розмір посадових окладів,
військовослужбовців, які проходять
службу.

Даний факт також підтверджується
врахуванням введених посадових
окладів при призначені пенсії особам,
які їх отримували за час проходження
служби.

На думку колегії суддів, позиція
пенсійного фонду по даній справі не
відповідає наведеному принципу
єдності умов пенсійного забезпечення
військовослужбовців, оскільки, позивач
по справі поставлений у нерівні умови у
порівнянні з військовослужбовцями
відповідної категорії, що вийшли на
пенсію після видання наказу Міноборони
№377, та яким розмір пенсії
визначається, виходячи з розміру
посадового окладу, запровадженого
наведеним наказом та призведе до
дискримінації однієї категорії осіб,
що недопустимо з огляду на положення
ст. 24 Конституції України та ст. 14
Конвенції про захист прав та
основоположних свобод людини.

Доводи відповідача про те, що Наказ
Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377
не пройшов реєстрацію у Міністерстві
юстиції України та не підлягає
застосуванню є безпідставними,
оскільки ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців осіб
начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб»
передбачає перерахунок пенсії в разі
зміни розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців. При
цьому, в судовому засіданні
встановлено та підтверджено
представником відповідача, що
підвищені Наказом Міністра оборони
України від 28.07.2008 № 377 посадові оклади
застосовуються при призначені пенсії
особам, які їх отримували за час
проходження служби.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що встановлені наказом
Міністра оборони України № 377 від
28.07.2008р. посадовий оклад за посадою, яку
займав позивач та який застосовується
для військовослужбовців, які проходять
службу, змінився, у зв'язку з цим
повинно бути здійснено перерахунок
пенсії позивачу, за період з 09.07.2013
року.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених вимог, вважає, що
при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача
з наведених підстав висновків суду не
спростовують.

Суд першої інстанції, залишаючи
адміністративний позов без розгляду за
період з 01.08.2008 року по 08.07.2013 року,
виходив з того, що позивачем пропущено
строк звернення з позовом до суду в цій
частині, поважні причини пропуску
даного строку відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 09.01.2014 року із
вимогами щодо захисту його порушених
прав.

Відповідно до положень статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду з адміністративним позовом,
шестимісячний строк на звернення до
суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів приходить до
висновку, що права позивача підлягають
захисту з 09.07.2013 року.

При цьому колегія суддів зауважує, що,
як вбачається з матеріалів справи,
порушення прав позивача відбувалося
періодично -кожного місяця при
отриманні ним суми пенсії, а тому
кожного разу при отриманні пенсії в
неналежному розмірі позивач мав змогу
звернутись до суду за захистом своїх
прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч.4 ст.11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Однак позивачем до суду першої
інстанції не було надано доказів
поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом щодо нарахування щомісячної
державної соціальної допомоги дитини
війни за період з 01.08.2008 року по 08.07.2013
року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для поновлення позивачеві
строку звернення до суду за захистом
своїх прав за період з 01.08.2008 року по
08.07.2013 року, а тому обґрунтованість
висновків суду першої інстанції про
залишення позову в зазначеній частині
без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06.02.2014 року по справі №
592/126/14-а прийнята з дотриманням норм
чинного процесуального та
матеріального права і підстав для її
скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06.02.2014р. по справі
№ 592/126/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бенедик А.П.