Справа № 1570/4862/2012
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/4862/2012

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Свида Л. І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Крусяна А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ТОВ «ГОРЯЦ-Т»
звернулось з адміністративним позовом
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби №
від 30.07.2012 року.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що оскільки громадянка
ОСОБА_1 на підприємстві не працювала,
накази про її працевлаштування
позивачем не видавались, а тому
товариство не повинно було
нараховувати, утримувати та сплачувати
до бюджету податок з доходу, якого не
було, а тому податкове
повідомлення-рішення винесено
протиправно та підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року адміністративний позов було
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
№ від 30.07.2012 року.

Не погоджуючись з даною постановою
суду податковий орган подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи, у
зв'язку з чим просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» 01.06.2006 року
зареєстровано як юридичну особу
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи Серії А00 №268716 та знаходиться на
обліку платника податків у ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси.

Державною податковою інспекцією у
Малиновському районі м. Одеси у період
з 11.07.2012 року по 17.07.2012 року проведено
позапланову перевірку ТОВ «Горяц-Т»з
питань дотримання податкового
законодавства про працю за період
січень-травень 2012 року, за результатами
якої складено акт перевірки
№1513/17-01/34445264 від 20.07.2012 року.

Підставою для проведення перевірки ТОВ
«Горяц-Т» стало надходження до
податкового органу звернення
громадянки ОСОБА_1 щодо порушення
законодавства про працю МПП «Віртус»,
що належить ТОВ «Горяц-Т».

Враховуючи пояснення громадянки
ОСОБА_1 податковим органом під час
перевірки встановлено порушення
позивачем п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168
Податкового кодексу України, а саме
позивачем не нараховано податок на
доходи фізичних осіб у сумі 1374 грн.,
п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України, а саме позивачем не
включено до податкового розрахунку ф.
1-ДФ за І квартал 2012 року одного
працівника.

На підставі встановлених актом
перевірки №1513/17-01/34445264 від 20.07.2012 року
порушень позивачу направлено
податкове повідомлення-рішення №
від 30.07.2012 року за порушення п.п.168.1.1
п.168.1 ст.168, враховуючи вимоги п.167.1 ст.167
та 119.2 ст.119 Податкового кодексу України
на суму за основним платежем у розмірі
1374 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями у розмірі 853,5 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
порушення позивача, виявлені під час
перевірки не підтверджені
документально, а відтак вони не
відповідають дійсності та висновки
податкового органу ґрунтувались на
припущеннях без врахування наданих під
час перевірки документів
бухгалтерського або податкового
обліку.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України.

За змістом п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України доходи - це загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

На підставі п. п. 164.1.1 п.164.1 ст.164
Податкового кодексу України будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду є
загальним оподатковуваним доходом,
який складається з доходів, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання), доходів,
які оподатковуються у складі
загального річного оподатковуваного
доходу, та доходів, які оподатковуються
за іншими правилами, визначеними цим
Кодексом.

У відповідності до п.п.14.1.195 п.14.1 ст.14
Кодексу працівником (найманою особою) є
фізична особа, яка безпосередньо
власною працею виконує трудову функцію
згідно з укладеним з роботодавцем
трудовим договором (контрактом)
відповідно до закону.

Водночас, відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1
ст.14 Кодексу податковий агент щодо
податку на доходи фізичних осіб -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ),
самозайнята особа, представництво
нерезидента - юридичної особи, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність податковим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

За змістом п.п.163.1.2 п.163.1 ст.163, п.167.1 ст.167,
п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу
України об'єктом оподаткування
резидента є доходи з джерела їх
походження в Україні, які остаточно
оподатковуються під час їх нарахування
(виплати, надання). Ставка податку
становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів, одержаних,
у тому числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами.
Податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Пункт 176.2 ст.176 Податкового кодексу
України передбачає обов'язок особи, яка
відповідно до цього Кодексу, має статус
податкового агента своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, що виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати за її рахунок; подавати у
строки, встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до органу державної податкової
служби за місцем свого розташування.
Такий розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

В ході судового розгляду встановлено,
що єдиною підставою для висновків
податкового органу щодо виявлених
порушень позивачем під час перевірки
була заява громадянки ОСОБА_1, згідно
якої вона працювала поваром
кулінарного цеху за ставкою 130 грн. в
ніч в МПП «Віртус» та фактично за
період з 04.01.2012 року по 22.03.2012 року їй
було виплачено 9160 грн.

Проте до наявних в матеріалах справи
доказів в підтвердження виявлених
порушень слід віднестись критично,
оскільки доказів в підтвердження того,
що громадянка ОСОБА_1 перебувала у
трудових стосунках з позивачем та
отримувала заробітну плату не надано,
висновки ґрунтувались лише на
письмових поясненнях ОСОБА_1 без
будь-якого документального
підтвердження, при цьому в акті
перевірки податковий орган зазначає,
що при дослідженні первинних
документів, а саме відомостей
нарахування заробітної плати за
січень-травень 2012 року, відомостей
виплати заробітної плати за
січень-травень 2012 року, податкових
розрахунків ф. 1-ДФ за період І квартал
2012 року, не вбачається зарахування
громадянки до штатного розкладу
підприємства, накази на прийом та
звільнення з роботи громадянки та
відповідні записи у трудовій книжці
відсутні.

Варто зазначити, що з заяви ОСОБА_1
вбачається, що вона працювала протягом
п'яти місяців на підприємстві позивача
без належного оформлення та звернулась
до податкового органу з метою
отримання невиплачених коштів, проте у
суду відсутні будь-які її звернення з
приводу порушення її трудових прав до
податкових органів та відповідних
органів охорони праці, які б
підтверджували намагання ОСОБА_1
належним чином працевлаштуватись.

Отже, порушення позивача, виявлені під
час перевірки не підтверджені
документально, що наводить на висновок,
що вони не відповідають дійсності та
висновки податкового органу
ґрунтувались на припущеннях без
врахування наданих під час перевірки
документів бухгалтерського або
податкового обліку.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги товариства
з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т»
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 08
листопада 2012 року у справі № 1570/4862/2012 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.А. Шевчук