Справа № 806/579/14
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Житомир справа № 806/579/14

категорія
6.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі позивача та представника
відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства в Житомирській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
Держземагенства в Житомирській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії. В
обгрунтування позову позивач вказує,
що Головним управлінням
Держземагентства у Житомирській
області відмовлено у прийнятті рішення
щодо надання дозволу на розробку
проекту землеустрою за його
клопотанням від 21 січня 2014 року щодо
відведення земельної ділянки
орієнтованою площею 100 га. для ведення
фермерського господарства з земель
запасу та резерву Карабачинської
сільської ради Брусилівського району
Житомирської області. Просить визнати
неприйняття рішення Головним
управлінням Держземагентства у
Житомирській області за клопотанням
від 21 січня 2014 року протиправним та
зобов'язати Головне управління
Держземагентства в Житомирській
області розглянути клопотання від 21
січня 2014 року та прийняти рішення
згідно чинного законодавства.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав викладених
у позовній заяві та просив позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та
заперечував проти його задоволення,
оскільки на його думку відповідачем
всі дії було вчинено відмовідно до
вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази наявні у матеріалах
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено у ході розгляду справи
21.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Головного управління Держземагенства
в Житомирській області із клопотанням
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
100,00га для ведення фермерського
господарства із земель запасу (резерву)
Карабачинської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області.До клопотання позивачем було
додано копію паспорта, диплома та
державного акта.

25 січня 2014 року ОСОБА_1 було направлено
лист за №19-6-0.21-371/2-14 у якому повідомлено
про те, що Головне управління
Держземагентства в Житомирській
області не має змоги прийняти
відповідне рішення про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства,
посилаючись на пункт 6 статті 118
Земельного кодексу України.

Вказане рішення відповідачем
мотивовано невідповідністю клопотання
позивача вимогам п.6 ст.118 Земельного
кодексу України, ненаданням документів
у підтвердження досвіду роботи в
сільському господарстві чи наявності
аграрної освіти, та невідповідності
кваліфікації "Лісове господарство", що
зазначена в дипломі ОСОБА_1, нормам
чинного законодавства.

Суд не погоджується з такою позицією
відповідача з наступних підстав.

Статтею 118 Земельного кодексу України
передбачено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, а стаття 123 Земельного
кодексу України передбачає порядок
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування.

За приписами ч.2 ст.123 Земельного
кодексу України не передбачено
долучення до відповідного клопотання
документів, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

При цьому слід зазначити, що вказані
правові норми містять пряму заборону
органам виконавчої влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
органам місцевого самоврядування, в
тому числі Відповідачу, до повноважень
яких віднесено право передачі
земельних ділянок у власність або у
користування, вимагати додаткові
матеріали та документи, не передбачені
цією статтею.

Як зазначено в ч.3 ст.123 Земельного
кодексу України, відповідач
зобов'язаний був в місячний строк
розглянути клопотання позивача і дати
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надати мотивовану відмову
у його наданні. Підставою для відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
що відносяться до іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як встановлено у ході розгляду справи у
листі від 25.01.2014 року №19-6-0.21-371/2-14,
відсутні посилання про
невідповідність місця розташування
земельної ділянки, зазначеної
позивачем в своєму клопотанні від
21.01.2014 року.

Зважаючи, на те, що на час розгляду
справи клопотання від позивача від
21.01.2014 року є нерозглянутим, то
порушене право позивача підлягає
захисту та може бути поновлено шляхом
зобов'язання Головного управління
Держземагенства в Житомирській
області розглянути клопотання ОСОБА_1
від 21.01.2014 року у відповідності до вимог
Земельного кодексу України.

Що стосується позовної вимоги щодо
визнання протиправними дій
відповідача щодо не надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою за
клопотання від 21.01.2014 року, то суд
відмовляє у цій частині позову, з
наступних підстав.

Оскільки, на час розгляду справи
клопотання позивача від 21.01.2014 року є
фактично не розглянутим у порядку
визначеному чинним законодавством, то
і жодної відмови у не наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою ним
допущено ще не було, а тому, на думку
суду способом захисту його порушеного
права є саме зобов'язання відповідача
розглянути його клопотання від 21.01.2014
року, а позовна вимога про визнання дій
відповідача щодо не надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою є
передчасною у зв'язку з чим задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на те, що відповідачем не було
доведено правомірність дій, щодо не
розгляду звернення позивача, то суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв не у спосіб визначений законом та
не у межах наданих їй повноважень.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства в Житомирській
області розглянути повторно
клопотання ОСОБА_1 від 21 січня 2014 року
та прийняти рішення згідно ч.3 ст.123
Земельного кодексу України.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 12
березня 2014 р.