Справа № 2а-1098/10/0770
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 2а-1098/10/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванчулинця Д.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Гринюка І.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть
участь у справі:

представника позивача - не з'явився,

представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в
приміщенні Закарпатського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Державної фінансової інспекції
у Закарпатській області до Державного
підприємства «Великолазівський» про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Контрольно-ревізійне
управління в Закарпатській області,
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до керівника ДП
Радгосп-заводу "Великолазівський"
Смоляр Ю.Б. , якою просить: зобов'язати
керівника ДП Радгосп-заводу
"Великолазівський" виконати вимогу КРУ
в Закарпатській області від 17 серпня 2009
року №07-07-6-14/3848 щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства:
перерахувати 1505,74 грн. отриманої
орендної плати до Державного бюджету,
стягнути з осіб, винних у відчудженні
основних засобів вартістю 41180,00грн.,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу
законів про працю України, відкликати
листи Радгоспу від 27 лютого 2004р. №45,
2004р. №186, 2006р. №136, 14 травня 2007р. №123 та 12
жовтня 2007р. №188, якими надано згоду на
вилучення із постійного користування
ДП Радгосп-заводу "Великолазівський"
державних земель площею 50,9229га,
повернути в постійне користування ДП
Радгосп-заводу "Великолазівський"
незаконно вилучені державні землі
площею 50,9229га, нормативно-грошова
оцінка яких становить 498292,59грн.,
експертна вартість - 21545478,59грн..

У судовому засіданні за клопотанням
позивача від 26.12.2013 року вирішено
питання про заміну неналежного
позивача на належного, та неналежного
відповідача на належного, а саме:
контрольно-ревізійне управління в
Закарпатській області замінено на -
Державну фінансову інспекцію в
Закарпатській області та первинного
відповідача - керівника ДП Радгосп -
завод «Великолазівський» на належного
відповідача - Державне підприємство
«Великолазівський».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився та 26 грудня 2013
року до канцелярії Закарпатського
окружного адміністративного суду
надійшло клопотання представника
позивача про розгляд справи за його
відсутності за наявними матеріалами
справи, позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився повторно, про
причини такої неявки суд не повідомив,
хоча судом вживалися заходи щодо
виклику відповідача, що передбачені
главою 3 розділу II Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) за адресою,
вказаною у матеріалах справи. Доказом
про належне повідомлення відповідача
слугують наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.72, 76).

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України -
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Відтак, оскільки відповідач,
будучи належним чином повідомленим про
день, час та місце судового розгляду
справи в судове засідання не з'явився,
не повідомив про причини такого
неприбуття, заперечень на
адміністративний позов суду не
подавав, заяви про відкладення
судового засідання або розгляду справи
за його відсутністю до суду не
надходило, суд визнав можливим
розглянути справу за відсутністю
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить наступного
висновку.

Судом встановлено, що Контрольно -
ревізійним управлінням в
Закарпатській області на виконання
п.1.2.4.1 Плану контрольно - ревізійної
роботи Контрольно -ревізійного
управління в Закарпатській області
(далі - КРУ в Закарпатській області)
проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності за 2006 - 2008
роки в Державному підприємстві Радгосп
- завод «Великолазівський» (далі - ДП
Радгосп - завод «Великолазівський»).

Матеріалами справи встановлено, що ДП
«Радгосп - завод «Великолазівський» є
державної форми власності.

За наслідками проведеної ревізії
фінансово - господарської діяльності
ДП Радгосп - завод «Великолазівський»
встановлено фінансових порушень на
загальну суму 21 827 321, 13 грн., у тому
числі: дії, що призвели до
недоотримання фінансових ресурсів - 1
505, 74 грн., незаконне відчуження
основних засобів вартістю 41 180, 00 грн.,
незаконне вилучення земельних ділянок
- 21 545 478, 59 грн., втрати фінансових
ресурсів внаслідок неефективних
управлінських дій - 107 140, 00 грн.,
завищення вартості будівельних робіт,
оплату за які не проведено - 29 950, 80 грн.,
інші порушення фінансової дисципліни
(заниження в обліку вартості активів) -
102 066, 00 грн.

Судом встановлено, що ревізією
документального підтвердження надання
в оренду нерухомого майна СП «АБТ -
Моноліт» та повноти і своєчасності
надходження орендної плати
встановлено, що в порушення п.17
Методики розрахунку і порядок
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
постановою КМУ від 04.10.1995 №786, до
державного бюджету не сплачено належні
кошти орендної плати в сумі 1 505, 74 грн.
Порушення допущено з вини директора
Смоляр Ю.Б., яким не забезпечено
проведення інвентаризації зобов'язань
з метою підтвердження повноти сплати
коштів орендної плати.

Матеріалами справи встановлено, що
ревізією законності проведених
операцій з необоротними активами
встановлено, що в порушення п. 5
Господарського кодексу України від
16.01.2003 року №436-ІУ та п.6 Порядку
відчуження об'єктів державної
власності, затвердженого постановою
КМУ від 06.06.2007 року №803, ДП Радгосп -
завод «Великолазівський» протягом 2006 -
2007 років без згоди або дозволу
Міністерства аграрної політики
України здійснено відчуження (продаж)
основних засобів загальною первісною
та залишковою вартістю 41 180, 00 грн.

Порушення допущено директором
Підприємства Смоляр Ю.Б.

Судом встановлено, ревізією,
дотримання вимог земельного
законодавства, проведеної інспектором
з контролю за використанням та
охороною земель у Закарпатській
області за участю працівника КРУ в
Закарпатській області встановлено, що
із постійного користування ДП Радгосп -
завод «Великолазівський» вилучено
земельні ділянки - ріллю, площею 50,9229 га,
нормативно - грошова оцінка яких
становить 498 292, 59 грн., експертна
вартість - 21 545 478, 59 грн., що є
порушенням вимог ст.149 Земельного
кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-111,
відповідно до якої земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні - ріллю понад 1
га для несільськогосподарських потреб
вилучає Кабінет Міністрів України.

Вилучення земельних ділянок, наданих в
постійне користування ДП Радгосп -
завод «Великолазівський» здійснено за
згодою землекористувача, наданої
листами від 27.02.2004 року № 45, за 2004 рік №
186, за 2006 рік № 136, від 14.05.2007 року № 123 та
від 12.10.2007 року № 188, на підставі
Розпоряджень голови Ужгородської
районної державної адміністрації від
02.06.2006 року №338, 16.06.2006 року №360, 31.10.2006
року №588 та від 19.11.2007 року №698.

Судом встановлено, що вищевказані
порушення допущено з вини директора ДП
Радгосп - завод «Великолазівський»
Смоляр Ю.Б., яким надано згоду на
вилучення земельних ділянок та головою
Ужгородської районної державної
адміністрації Кулібаба А.В., яким
видано Розпорядження на вилучення
державних земель із постійного
користування Радгоспу.

Матеріалами справи, що директором ДП
Радгосп - завод «Великолазівський»
Смоляр О.Б. не вживалися передбачені
законодавством заходи щодо стягнення
дебіторської заборгованості по якій
минув термін позовної давності, що
призвело до втрат фінансових ресурсів
в сумі 107 140, 00 грн.

Матеріалами справи встановлено, що
ревізією проведених операцій по
ремонту приміщень виявлено, що в
порушення п. 3.3.10.1 Державно -
будівельних норм, затверджених наказом
Держбуду від 27.08.2000 року №74,
підрядником робіт є - ТОВ «Тік» в акти
приймання виконаних робіт за березень
та травень 2008 року включено завищені
обсяги робіт, що призвело до завищення
їх вартості на суму 29 950, 80 грн.
Порушення допущено директором Смоляр
Ю.Б., яким не здійснювався контроль за
правильністю обрахунку обсягів
виконаних будівельних робіт.

Матеріалами справи встановлено, що в
ході ревізії усунуто виявлені
порушення шляхом зменшення в обліку
заборгованості по ТОВ «Тік» на суму 29
950, 80 грн.

Судом встановлено, що ревізією
виявлено порушення вимог п.1 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 року №996 в частині відображення
операцій із основними засобами, що
призвело до заниження їх вартості на
суму 102 066, 00 грн., які в ході ревізії
усунуто шляхом проведення виправних
проводок в регістрах бухгалтерського
обліку.

Матеріалами справи встановлено, що
проведеною ревізією своєчасності
виплати заробітної плати працівникам
підприємства встановлено недотримання
директором підприємства вимог ст.24
Закону України «Про оплату праці» та
ст.115 Кодексу Законів про працю України
від 10.12.1971 №50 в частині невиплати
заробітної плати працівникам
підприємства в сумі 86 944, 15 грн., з якої в
ході ревізії погашено 62 000, 00 грн.

Відповідно до п. 46 Порядку проведення
інспектування державною контрольно -
ревізійною службою, затвердженого
Постановою КМУ від 20.04.2006 року № 550,
контрольно - ревізійним управлінням
надіслано ДП Радгосп - завод
«Великолазівський» письмову вимогу
від 17.08.2009 року № 07-07-6-14/3848 щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням терміну
зворотного інформування до 15.09.2009 року.

Судом встановлено, що ревізією
своєчасності виплати заробітної плати
працівникам підприємства виявлено
недотримання директором підприємства
вимог ст.24 Закону України «Про оплату
праці» та ст. 115 Кодексу Законів про
працю України від 10.12.1971 року №50 в
частині невиплати заробітної плати
працівникам підприємства в сумі 86 944, 15
грн., з якої в ході ревізії погашено 62 000,
00 грн.

Судом встановлено, що Листом від 09.09.2009
року № 68 ДП Радгосп - завод
«Великолазівський», на вказані вимоги
КРУ в Закарпатській області надано
інформацію щодо вжитих заходів, а саме:

- підприємство перерахувало до
Державного бюджету належні 30%
відсотків коштів орендної плати в сумі
- 1 506,74 грн. за надане в оренду нерухоме
майно. Однак, копію належним чином
завіреного платіжного доручення про
перерахування коштів до бюджету
підприємством не надано, хоча в даній
інформації зазначено, що копія
платіжного доручення додається;

- заробітну плату працівникам, по
якій минув термін позовної давності в
сумі 24 944, 15 грн. підприємством
виплачено.

Матеріалами справи встановлено, що ДП
Радгосп - завод «Великолазівський»
станом на 03.03.2010 року не виконано вимоги
КРУ в Закарпатській області в частині
усунення виявлених ревізією
фінансових порушень в сумі 21 588 464, 33
грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч.3 ст.2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статус державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначено Законом України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні» від 26.01.2003 року № 2939 (з
наступними змінами та доповненнями,
далі - Закон 2939). Статтею З Закону 2939
встановлено, що державна
контрольно-ревізійна служба у своїй
діяльності керується Конституцією
України, цим Законом, іншими
законодавчими актами, актами
Президента та Кабінету Міністрів
України.

У відповідності до ч.1 ст.2
вищезазначеного Закону, головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували в
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно, виконанням місцевих
бюджетів, розроблення пропозицій щодо
усунення виявлених недоліків та
запобігання їм у подальшому.

Частиною 2 статті 2 цього ж Закону
передбачено, що державний фінансовий
контроль реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування, інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
позивача.

Отже, суд приходить висновку, що
позовні вимоги Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області
обґрунтовані належним чином, а отже
підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94
КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції у Закарпатській
області до Державного підприємства
«Великолазівський» про зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
повністю.

Зобов'язати Державне підприємство
«Великолазівський» (вул. Лисенка, 41, м.
Ужгород, Закарпатська обл.., код ЄДРПОУ
0413825) виконати вимогу Державної
фінансової інспекції у Закарпатській
області від 17 серпня 2009 року № 07-07-6-14/3848
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства: перерахувати
1505 (одна тисяча п'ятсот п'ять) гривень
(сімдесят чотири) копійки отриманої
орендної плати до Державного бюджету
України; стягнути з осіб, винних у
відчудженні основних засобів вартістю
41 180 (сорок одна тисяча сто вісімдесят)
гривень 00 (нуль) копійок, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130, 133, 136 Кодексу законів про працю
України; відкликати листи Державного
підприємства «Великолазівський» від 27
лютого 2004 року № 45, 2004 року № 186, 2006 року
№ 136, 14 травня 2007 року № 123 та 12 жовтня 2007
року № 188, якими надано згоду на
вилучення із постійного користування
Державного підприємства
«Великолазівський» державних земель
площею 50, 9229 га; повернути в постійне
користування Державного підприємства
«Великолазівський» незаконно
вилучені державні землі площею 50, 9229га,
нормативно-грошова оцінка яких
становить 498 292, 59 (чотириста дев'яносто
вісім тисяч двісті дев'яносто дві)
гривні 59 (п'ятдесят дев'ять) копійок,
експертна вартість - 21 545 478, 59
(двадцять один мільйон п'ятсот сорок
п'ять тисяч чотириста сімдесят вісім)
гривень 59 (п'ятдесят дев'ять) копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Іванчулинець