Справа № 810/809/14-а
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року 810/809/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Маджар О.М., за участю:

представника позивача - Романенко С.Д.,

представника відповідача - Бездолі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ПЛЕМПТАХОРАДГОСП
БРОВАРСЬКИЙ» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

5 лютого 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Публічне акціонерне
товариство «ПЛЕМПТАХОРАДГОСП
БРОВАРСЬКИЙ» (ПАТ «ПЛЕМПТАХОРАДГОСП
БРОВАРСЬКИЙ», товариство) із позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області (Інспекція) про
визнання протиправною та скасування
постанови.

Зазначали, що оскаржувана постанова не
відповідає чинному законодавству та
фактичним обставинам справи, оскільки
винесена без врахування специфіки
проведених робіт із реконструкції
існуючих очисних споруд та здійснення
усіх необхідних робіт згідно вимог
законодавства та технологічного
регламенту, передбаченого проектом.

Посилаючись на порушення відповідачем
положень Законів України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», постанови Кабінету
Міністрів України №461 від 13 квітня 2011
року «Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
просили визнати протиправною та
скасувати постанову №3-2301/1-7/10-22/2301/09/02
від 23 січня 2014 року, згідно якої на
позивача накладено штраф за
правопорушення у сфері містобудування
у сумі 109620 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позову не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні, стверджував, у тому числі
і в письмових запереченнях, що виявлені
під час перевірки порушення належним
чином відображені в Акті такої
перевірки і є достатньою підставою для
прийняття рішення про притягнення до
відповідальності у вигляді
застосування штрафу у вказаному
розмірі. Звертав увагу на експлуатацію
об'єкта без оформлення документів, які
дають право таку експлуатацію, а також
на те, що у декларації про введення
об'єкта в експлуатацією датою
закінчення будівництва вказано 22 січня
2013 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши інші докази, що
містяться в матеріалах справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позову, виходячи із такого.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, на підставі
необхідності проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, вх.№7/10-1912/22, направлення
№6618.13/09/02 від 24 грудня 2013 року,
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Публічного акціонерного товариства
«ПЛЕМПТАХОРАДГОСП БРОВАРСЬКИЙ».

За результатами перевірки складено Акт
від 9 січня 2013 року, яким виявлено,
зокрема, що замовником здійснюється
експлуатація об'єкта без прийняття в
експлуатацію у встановленому порядку,
через що порушено статтю 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та пункт 12
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №461 від 13
квітня 2011 року (а.с.8-9).

Суд звертає увагу, що в Акті перевірки
не вказано дати її початку, сам Акт
складено 9 січня 2014 року, в той час, як
направлення на перевірку діяло з 25
грудня по 31 грудня 2013 року. При цьому,
листом від 8 січня 2014 року ПАТ
«ПЛЕМПТАХОРАДГОСП БРОВАРСЬКИЙ»
повідомлено про повернення декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
(а.с.98).

Товариством подано зауваження на Акт
перевірки, стверджено відсутність
факту правопорушення, у зв'язку із
передбаченим проектом реконструкції
об'єкта та негативними наслідками
зупинки роботи очисних споруд (а.с.10).

10 січня 2014 року відповідачем складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №2-Л-3-1001/7,
яким констатовано порушення статті 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та пункту 12
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №461 від 13 квітня 2011
року, на об'єкті «Реконструкція
існуючих очисних споруд Публічного
акціонерного товариства
«ПЛЕМПТАХОРАДГОСП БРОВАРСЬКИЙ» в с.
Рожівка Броварського району Київської
області» за адресою: вул. Слави, 22, с.
Рожівка Броварського району (а.с.14).

23 січня 2014 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю, на
підставі протоколу №2-Л-3-1001/7, винесено
постанову №3-2301/1-7/10-22/2301/09/02 про
накладення штрафу на позивача у сумі
109620 грн. за правопорушення у сфері
містобудування, передбачене абзацом 4
пункту 6 частини другої статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
порушення у сфері містобудівної
діяльності», а саме: за експлуатацію
або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію (а.с.13).

Також встановлено, що 22 травня 2012 року
Інспекцією зареєстровано декларацію
про початок виконання будівельних
робіт на об'єкті «Реконструкція
існуючих очисних споруд ПАТ
«ПЛЕМПТАХОРАДГОСП БРОВАРСЬКИЙ» в с.
Рожівка Броварського району Київської
області» (а.с.20).

Листом відповідача від 8 січня 2014 року
позивача повідомлено про повернення
без реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
поданої 19 грудня 2013 року (а.с.98).

У лютому 2014 року ПАТ «ПЛЕМПТАХОРАДГОСП
БРОВАРСЬКИЙ» повторно звернулось до
Інспекції із проханням зареєструвати
згадану вище декларацію, однак у цьому
знову відмовлено листом від 10 лютого 2014
року (а.с.99).

11 березня 2014 року відповідна
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації була зареєстрована
(а.с.100-105).

У судовому засіданні представник
позивача пояснила, що, згідно з
затвердженою проектною документацією,
реконструкція об'єкту будівництва
передбачала таку послідовність:
виконання будівельних робіт,
здійснення пусконалагоджувальних
робіт, пробна експлуатація, тимчасова
експлуатація, випробування обладнання
шляхом проведення санітарно-хімічного
аналізу стічних вод та, за наявності
позитивних результатів очистки
стічних вод, введення об'єкта
будівництва в експлуатацію. При цьому,
після здійснення
пусконалагоджувальних робіт та
випробування, зупинка об'єкта
будівництва допускається не більше,
ніж на 3-4 години. На підтвердження цього
надала засвідчену копію витягу проекту
реконструкції відповідних очисних
споруд (а.с.54-65). Також представник
товариства зазначила, що, у
відповідності із проектною
документацією, як виконання
пусконалагоджувальних робіт, так і
випробування обладнання передбачає
запуск роботи очисних споруд з
одночасним додаванням живильного
субстрату мікроорганізмів активного
мулу. При цьому, пусковий режим
починається частковою подачею стічних
вод; по мірі налагодження системи
витрата стічних вод доводиться до
проектної. Поступово, шляхом
досягнення проектних показників об'єкт
готується до здачі в експлуатацію;
здавання в експлуатацію здійснюється
без зупинки роботи очисних споруд,
оскільки зупинка призведе до загибелі
мікроорганізмів та до необхідності
повторної пусконаладки очисних споруд.

У зв'язку із цим, як встановлено судом,
позивач, після закінчення будівельних
робіт, здійснив пусконалагоджувальні
роботи. Такі роботи проводились на
підставі та відповідно до умов
укладеного договору на виконання
пусконалагоджувальних робіт на об'єкті
будівництва «Реконструкція очисних
споруд ПАТ «Племптахорадгосп
Броварський» в с. Рожівка Броварського
району Київської області» №103-13 від 5
серпня 2013 року (а.с.14-19).

За результатами пусконалагоджувальних
робіт складено технічний звіт (а.с.26-28).

За результатами випробування
обладнання товариство отримало
позитивні результати дослідження
стічних вод, за наслідками відбору проб
18 жовтня 2013 року, 5 листопада 2013 року та
13 листопада 2013 року (а.с.32-40), що є
закінченням пусконалагоджувальних та
випробувальних робіт та слугує
підставою для введення об'єкта в
експлуатацію. На підтвердження цього
надано витяг із відповідного проекту
(а.с.41-49).

До того ж, ПАТ «ПЛЕМПТАХОРАДГОСП
БРОВАРСЬКИЙ» звернулось до ректора
Київського національного університету
будівництва і архітектури із проханням
у порядку технічної допомоги
роз'яснити можливість зупинки
налагоджених очисних споруд з вузлом
біологічної очистки (а.с.84).

Судом досліджено лист Київського
національного університету
будівництва і архітектури на таке
звернення, його копію залучено до
матеріалів справи (а.с.83). Зокрема, у
ньому вказано, що каналізаційні очисні
споруди (КОС) є ємкісними спорудами,
гідротехнічної категорії, зупинка яких
після налагодження технологічних
процесів призведе до загибелі
активного мулу (біоценозу - основного
робочого елемента), порушення системи
аерації, необхідних повторних
налагоджувальних робіт. Повторне
налагодження КОС потребує тривалого
часу, а саме, приблизно двох місяців для
вирощування активного мулу до
проектних параметрів, тобто на протязі
чотирьох місяців в навколишнє
середовище будуть надходити
забруднення з відповідними наслідками.
Зважаючи на це, можливість зупинки
налагоджених очисних споруд
водовідведення призведе до
наднормативного надходження
забруднюючих речовин в навколишнє
середовище.

Суд також зазначає, що в якості одного
із доказів вчинення правопорушення
товариством відповідач у запереченнях
посилався на вказану у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
дату закінчення будівництва 22 січня 2013
року, ототожнюючи її із датою початку
експлуатації. Разом із тим, у випадку,
який розглядається, будівництво є лише
першою складовою у реконструкції
очисних споруд, за яким слідують
пусконалагоджувальні роботи,
випробування обладнання тощо.

Також з'ясовано, що зауважень до
затвердженої проектної документації,
як і щодо проведених робіт згідно такої
документації - у відповідача немає.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності,
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів
визначаються Законами України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», «Про основи
містобудування», а відповідальність
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (суб'єктів містобудування)
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності - Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

За визначенням статті 1 Закону України
«Про основи містобудування»
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, громадян,
об'єднань громадян по створенню та
підтриманню повноцінного життєвого
середовища, яка включає прогнозування
розвитку населених пунктів і
територій, планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

За приписами частини першої статті 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після: направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті
документи, що надають право на
виконання будівельних робіт, є чинними
до завершення будівництва (частина
друга цієї ж статті).

За положеннями статті 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт. За наявності
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається.

За нормами частини першої статті 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Як закріплено у пункті 9 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постанови Кабінету Міністрів України
№461 від 13 квітня 2011 року на об'єкті
повинні бути виконані всі передбачені
проектною документацією згідно із
державними будівельними нормами,
стандартами і правилами роботи, а також
змонтоване і випробуване обладнання.
На об'єкті виробничого призначення, на
якому встановлено технологічне
обладнання, повинні бути проведені
пусконалагоджувальні роботи згідно з
технологічним регламентом,
передбаченим проектом будівництва,
створено безпечні умови для роботи
виробничого персоналу та перебування
людей відповідно до вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки, пожежної
та техногенної безпеки, екологічних і
санітарних норм. Пункт 12 цього ж
Порядку передбачає, що експлуатація
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

За змістом абзацу 4 пункту 6 частини
другої статті 2 Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів I категорії
складності - у розмірі вісімнадцяти
мінімальних заробітних плат; об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат;
об'єктів III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат; об'єктів IV категорії
складності - у розмірі трьохсот
сімдесяти мінімальних заробітних плат;
об'єктів V категорії складності - у
розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат.

За положеннями статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За нормами частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

У частині третій вказаної статті
закріплено загальні критерії для
оцінювання рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, що вироблені у практиці
європейських країн.

Такий критерій як прийняття рішень,
вчинення дій пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення відображає принцип
пропорційності (адекватності). Метою
дотримання цього принципу є досягнення
розумного балансу між публічними
інтересами, на забезпечення яких
спрямовані рішення або дії суб'єкта
владних повноважень, та інтересами
конкретної особи.

Принцип пропорційності, зокрема,
передбачає, що:

1) здійснення повноважень, як правило,
не має спричиняти будь-яких негативних
наслідків, що не відповідають цілям,
яких заплановано досягти;

2) якщо рішення або дія можуть обмежити
права, свободи чи інтереси осіб, то такі
обмеження мають бути виправдані
необхідністю досягнення важливіших
цілей;

3) несприятливі наслідки для прав,
свобод та інтересів особи внаслідок
рішення чи дії суб'єкта владних
повноважень мають бути значно меншими
від тієї шкоди, яка б могла настати за
відсутності такого рішення чи дії;

4) для досягнення суспільно-корисних
цілей необхідно обирати найменш
«шкідливі» засоби.

Таким чином, принцип пропорційності
має на меті досягнення балансу між
публічним інтересом та індивідуальним
інтересом особи, а також між цілями та
засобами їх досягнення.

При вирішенні спору у цьому випадку суд
виходить із принципів обґрунтованості,
пропорційності та розумності.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Це покладає
на суб'єкта владних повноважень
обов'язок аргументовано, посилаючись
на докази, довести правомірність свого
рішення, дії чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

За викладених обставин та із
врахуванням загальних принципів
адміністративного судочинства, суд
прийшов до висновку, що накладення
стягнення на позивача у випадку, який
розглядається, є протиправним.

Таким чином, на підставі наведеного та
оцінюючи у сукупності встановлені
обставини і перевівши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає за
необхідне задовольнити позов.

Як встановлює частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у сумі 219,24 грн.,
доказів понесення інших судових витрат
не надано.

Тому, судові витрати щодо сплати
судового збору у вказаній сумі
підлягають присудженню на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області №3-2301/1-7/10-22/2301/09/02 від
23 січня 2014 року про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Стягнути з Держвного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «ПЛЕМПТАХОРАДГОСП
БРОВАРСЬКИЙ» сплачений судовий збір у
сумі 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 24 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 21 березня 2014 р.