Справа № 2-а-2905/11/2214
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2905/11/2214
Головуючий у 1-й інстанції: Маршал І. М.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

за участю: секретаря судового
засідання Швець А.І.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Сахнюк І. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області на постанову
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 01 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області про визнання
незаконними дій та зобов"язання
призначити пенсію , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2011 році ОСОБА_2 звернувся до
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Славутському районі, в якому просив
визнати незаконними дії управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута по
відмові в призначенні йому пенсії на
пільгових умовах; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
призначити йому пенсію зі зниженням
пенсійного віку відповідно до п.1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з дати виникнення в нього
права на призначення пенсії - з 22.01.2011
року.

Постановою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 серпня 2011 року позов
задоволено: визнано незаконними дії
управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута по
відмові в призначенні пенсії на
пільгових умовах ОСОБА_2; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
призначити ОСОБА_2 пенсію зі зниженням
пенсійного віку на 10 років з 22 січня 2011
року відповідно до положень Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з дати виникнення в останнього права на
призначення пенсії - з 22.01.2011 року.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити.

Позивач та його представник в судовому
засіданні заперечили відносно
задоволення апеляційної скарги та
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 серпня 2011 року - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є ліквідатором аварії на
Чорнобильській АЕС і має статус
особи, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи другої
категорії, що підтверджується
посвідченням Серії НОМЕР_1 від 29 червня
1994 року.

Позивач, досягнувши 50-річного віку та
вважаючи, що має право на пенсію,
звернувся із заявою до управління
Пенсійного фонду України у
Славутському районі та м. Славута про
призначення пенсії на пільгових
умовах, проте отримав відмову, з
посиланням на те, що позивачем не були
надані первинні документи, які б
підтверджували виконання робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не
виявлено таких і під час проведення
перевірки управлінням Пенсійного
фонду України в Славутському районі та
м. Славута ТОВ "Хмельницькагробуд" та
ЗАТ "Об'єднання "Прогрес".

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час роботи на
посаді водія у Славутській
міжгосподарській пересувній
механізованій колоні - 17 був
відряджений з 10 травня 1986 року на
роботу в с. Черевач Київської області
для надання допомоги по усуненню
наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується доповненням до наказу
№45 від 12.05.1986 року.

Даний факт підтверджений в суді першої
інстанції показаннями свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_6, які перебували із позивачем
у цей період у відрядженні.

Відповідно до довідки Хмельницького
обласного міжгосподарського
об'єднання по агропромисловому
будівництву «Облагробуд» від 03 червня
1997 року №01/185 ОСОБА_2 працюючи водієм в
тресті по будівництву житла в
Київській області, з 20.05.1986 р. по 23.05.1986 р.
виїжджав в с. Черевач. За даний період
йому нарахована заробітна плата в
трьохкратному розмірі.

Крім того, з довідки ЗАТ "Об'єднання
"Прогрес" від 12.01.2011 р. №4/1 вбачається, що
Славутська міжколгоспбудівельна
організація з 03.07.1985 р. була
перейменована в Славутську
міжколгоспбудівельну пересувну
механізовану колону - 17 (МПК-17), з 04.12.1987
р. Славутська МПМК-17 перейменована в
Славутський райагробуд, з 01.08.1989 р.
Славутський райагробуд перейменовано
в Славутську фірму "Прогрес", а з 29.03.1994
р. Славутську фірму "Прогрес"
перейменовано в закрите акціонерне
товариство "Об'єднання "Прогрес".

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов виходив з того, що
позивач з 20.05.1986 року по 23.05.1986 року
перебував в зоні відчуження по
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС - в с. Черевач, а відтак має право на
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до ч.1 ст.55 Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян , які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
зменшенням пенсійного віку на 10 років.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії до 1 липня 1986 року -
незалежно від кількості робочих днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів передбачено, що пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" на 10
років.

Крім того, як з'ясовано судом
апеляційної інстанції, апелянт є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році і має
право на пільги і компенсації
встановлені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
підтверджується посвідченням учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, Серії
НОМЕР_1 виданого 29 червня 1994 року
Хмельницькою ОДА.

Статтею 15 Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначено, що підставами
для визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

На підставі досліджених доказів,
колегія суддів вважає обґрунтованими
висновки суду першої інстанції, що
позивач перебував в зоні відчуження по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а тому має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із зменшенням пенсійного
віку.

Крім того, відповідно до правової
позиції Вищого адміністративного суду
України, викладеної в довідці за
результатами вивчення та узагальнення
судової практики перегляду Вищим
адміністративним судом України в
касаційному порядку судових рішень у
справах про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи; про
пільгове оподаткування суб'єктів
господарювання, що діють на територіях,
які зазнали радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право на
користування пільгами, встановленими
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у тому числі призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення "Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи". Довідки
про період роботи (служби) у зоні
відчуження, про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забруднених
територіях тощо є підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Відмовляючи у призначенні позивачу
пенсії відповідно до ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", апелянтом
не наведено жодного
нормативно-правового акту, який
зобов'язував би при зверненні за
призначенням пенсії зі зниженням
пенсійного віку надавати первинні
документи, що підтверджують
перебування в зоні відчуження.

Вимагаючи надання зазначених
документів, відповідач фактично
створює умови для перевірки обставин,
які вже встановлені при вирішенні
питання щодо надання позивачу статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про необхідність
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_2

Колегія суддів критично ставиться до
твердження відповідача щодо
відсутності відомостей про
нарахування заробітної плати позивачу
у ЗАТ «Об'єднання «Прогрес» та ТОВ
«Хмельницькагробуд», що слугувало
підставою для відмови позивачу у
призначенні пільгової пенсії, оскільки
останнім на момент проведення
перевірки не було враховано терміну
зберігання первинних документів.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 серпня 2011 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
18 березня 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.