Справа № 2а/2311/32/12
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2311/32/12
Головуючий у 1-й інстанції: Добриднюк
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Лисянської районної
державної адміністрації Черкаської
області на постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
07 лютого 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лисянської районної
державної адміністрації Черкаської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

25 січня 2012 року позивач звернулась до
Лисянського районного суду Черкаської
області з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Лисянської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання протиправними дій
відповідача по нарахуванню та виплаті
позивачу допомоги по догляду за ОСОБА_3
до досягнення ним трирічного віку за
період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011
року у меншому розмірі, ніж передбачено
ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»;
зобов'язання відповідача у
відповідності до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
перерахувати та виплатити позивачу
недоотриману допомогу по догляду за
ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного
віку за період з 01 липня 2011 року по 31
грудня 2011 року у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого ст.21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 07 лютого 2012 року
позовні вимоги позивача до Управління
праці та соціального захисту населення
Лисянської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено, а саме: визнано відмову
відповідача щодо перерахунку та
виплати допомоги по догляду за дітьми
до досягнення ними трирічного віку
позивачу неправомірною; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку
позивачу у відповідності до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та провести відповідні виплати
за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня
2011 року з урахуванням раніше
виплачених коштів.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення
Лисянської районної державної
адміністрації Черкаської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду -без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
позивач є матір'ю дитини, яка не досягла
трирічного віку, з якою вона разом
проживає та доглядає, є застрахованою
особою у сфері соціального страхування
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, перебуваючи у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років, має право отримувати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленому ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
тобто у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами, зокрема, відповідно до
ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.п.23, 25 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
зокрема, згідно зі змінами, внесеними
до статті Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Водночас із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ II даного Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційним пункт 25 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
щодо виключення статей 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
з 27 липня 2010 року перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, на підставі чого,
позивач звернулась із
адміністративним позовом щодо
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку згідно з ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Колегія суддів дійщла до висновку, що з
дня ухвалення Конституційним Судом
України Рішення №10-рп/2008 відновили
свою дію положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», тому позовні вимоги
ОСОБА_2 щодо виплати допомоги з 01 липня
2011 року по 31 грудня 2011 року підлягають
задоволенню, оскільки на відносини
щодо виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширювалися
норми спеціального Закону, а саме
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Лисянської районної державної
адміністрації Черкаської області -
залишити без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 07 лютого 2012 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

В.П.Мельничук

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Мельничук В.П.

Грищенко Т.М.