Справа № 826/18002/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа:
інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про поновлення на
посаді, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів, в
якому просив суд поновити на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення №1 митного поста «Західний»
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, нарахувати та виплатити
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року та ухвалити нове судове
рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, наказом
Київської регіональної митниці від 08
грудня 2000 року №825-к ОСОБА_2 прийнято на
посаду інспектора відділу матеріально
- технічного забезпечення, збереження
та реалізації вантажів з 11 грудня 2000
року (а.с. 47).

В подальшому позивач просувався по
службі та переводився з однієї посади
на іншу, про що свідчать накази:

- від 23 липня 2001 року №530-к, яким
позивача переведено на посаду
інспектора відділу контролю акцизних
та попередніх декларацій з 23 липня 2001
року (а.с. 66);

- від 29 січня 2003 року, яким позивача
зараховано до штату відділу контролю
за доставленням вантажів Київської
регіональної митниці та призначено на
посаду інспектора з 03 лютого 2003 року
(а.с. 77);

- від 29 серпня 2003 року, яким позивача
призначено на посаду старшого
інспектора відділу контролю за
доставлянням вантажів з 01 вересня 2003
року (а.с. 96);

- від 12 квітня 2005 року, яким позивача
призначено на посаду старшого
інспектора відділу контролю за
переміщенням товарів з 13 квітня 2005 року
(а.с. 119);

- від 15 січня 2008 року, яким позивача
призначено на посаду головного
інспектора оперативного сектору №1
відділу контролю за переміщенням
товарів з 16 січня 2008 року (а.с. 141);

- від 19.01.2012 року №46-к, яким позивача
переведено на посаду головного
інспектора митного поста «Київ -
західний» з 20 січня 2012 року (а.с. 196);

- від 09.11.2012 року позивача переведено на
посаду головного інспектора митного
поста «Західний» з 12 листопада 2012 року
(а.с. 219);

- від 31 травня 2013 року №39-о позивача
переведено на посаду головного
інспектора відділу митного оформлення
№1 митного поста «Західний» Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів з 01
червня 2013 року (а.с. 230 - 231).

Наказом Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів від 02 вересня 2013
року №677-о на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» припинено
перебування на державній службі
ОСОБА_2, головного інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Західний», з 02 вересня 2013 року (а.с. 234 -
235).

Згідно вказаного наказу, підставою для
припинення перебування позивача на
державній службі послугувало
проведення 02 вересня 2013 року
співробітниками ГУ СБУ в м. Києві і
Київської області та Прокуратури м.
Києва слідчих дій на митному посту
«Західний» Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів. В ході вказаних
слідчих дій було виявлено факт
неправомірних дій під час виконання
службових обов'язків, в саме
незаконного отримання від суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
грошових коштів ОСОБА_2

У зв'язку із перебуванням позивача на
лікарняному, про що свідчать листки
непрацездатності, з наказом позивач
ознайомлений 14 жовтня 2013 року
(зворотній бік а.с. 4).

Вважаючи неправомірним припинення
перебування на державній службі
позивач звернувся до суду про
поновлення на посаді, здійснити
нарахування та виплату середного
заробітку за час вимушеного прогулу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку про
правомірне припинення перебування
позивача державній службі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно частини другої статті 569 МК
України від 13 березня 2012 року №4495-VI
особи, вперше прийняті на службу до
органів доходів і зборів на посади, які
передбачають виконання завдань,
зазначених у статті 544 цього Кодексу,
здійснення організаційного,
юридичного, кадрового, фінансового,
матеріально-технічного забезпечення
діяльності цих органів, приймають
Присягу державних службовців, якщо
раніше вони не приймали такої Присяги.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем 08 грудня 2000 року прийнято
Присягу державного службовця (а.с. 48).

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
(далі Закон №3723-XII) передбачено, що
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої у статті 17 цього Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону №3723-XII:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і інше
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем правових, етичних
(моральних) норм. Водночас,
дисциплінарне правопорушення, не за
порушення присяги, пов'язується лише з
порушенням правових вимог щодо
проходження публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону №3723-XII за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону № 3723-XII регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно частини третьої статті 569 МК
України правове становище посадових
осіб органів доходів і зборів
визначається цим Кодексом, а в частині,
не врегульованій ним, - законодавством
про державну службу та іншими актами
законодавства України.

Частиною першою статті 30 МК України
передбачено, що посадові особи та інші
працівники органів доходів і зборів,
які прийняли неправомірні рішення,
вчинили неправомірні дії або допустили
бездіяльність, у тому числі в особистих
корисливих цілях або на користь третіх
осіб, несуть кримінальну,
адміністративну, дисциплінарну та іншу
відповідальність відповідно до закону.

Оскільки Митий кодекс України та
Закону України «Про державну службу»
не містить видів дисциплінарної
відповідальності, тому застосуванню
підлягає стаття 147 Кодексу законів про
працю України, відповідно до якої за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.

Разом з тим, наказом ДМСУ від 13 серпня
2010 року № 918 затверджено Інструкцію про
порядок організації та проведення
службового розслідування і службової
перевірки в митній службі України
(зареєстровано у Міністерстві юстиції
України 4 лютого 2011 року за № 154/18892; далі
- Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мету,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом дев'ятим пункту 1.2
Інструкції службове розслідування - це
комплекс заходів, що здійснюються в
межах компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. З'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону № 3723-XII, Статуту та
правил внутрішнього трудового
розпорядку митного органу (пункт 1.4
Інструкції).

Отже, і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
можуть бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що правовий статус
посадових осіб органів доходів і
зборів, їх права та обов'язки
визначаються МК України, а в частині, не
врегульованій ним, - законодавством про
державну службу та іншими актами
законодавства України. Оскільки
припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону № 3723-XII є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Так,
Кодексом законів про працю України
передбачено декілька видів
дисциплінарних стягнень, це догана та
звільнення; окрім цього Законом
України «Про державну службу»
передбачені такі заходи
дисциплінарного впливу як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги мають бути
порушення, встановлені внаслідок
ретельного службового розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем не було проведено
службове розслідування. Підставою для
припинення перебування позивача на
державній службі послугувало
проведення 02 вересня 2013 року
співробітниками ГУ СБУ в м. Києві і
Київської області та Прокуратури м.
Києва слідчих дій на митному посту
«Західний» Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів. В ході вказаних
слідчих дій, на думку відповідача, було
виявлено факт неправомірних дій під
час виконання службових обов'язків, в
саме незаконного отримання від
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності грошових коштів ОСОБА_2

При цьому, в наказі не зазначено від
якого суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності були отримані грошові
кошти; так само не зазначено про факт
порушення кримінального провадження,
наявності вироку або іншого судового
рішення, якими був встановлений факт
отримання коштів та доведено вину
позивача.

Разом з тим, під час апеляційного
розгляду справи позивачем було надано
постанову Прокуратури м. Києва від 08
січня 2014 року, якою закрито кримінальне
провадження №0000946 від 31.10.2013 року,
внесене до ЄДРД щодо службових осіб
митниці, які вимагали у ОСОБА_3
неправомірну вигоду за не створення
перешкод під час митного оформлення
вантажів, у зв'язку з відсутністю в
діях, зокрема, головного інспектора
відділу митного оформлення №1 МП
«Західний» КММ ОСОБА_2 ознак складу
кримінального правопорушення.

За таких обставин, відповідно до
частини другої статті 11 КАС України з
метою повного захисту прав та
інтересів позивача, колегія суддів
вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправним
та скасувати наказ Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
«Про припинення перебування на
державній службі» від 02 вересня 2013 року
№677-о.

Відповідно до положень статті 235
Кодексу законів про працю України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Згідно довідки Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 26.11.2013 року №248 середньоденна
заробітна плата ОСОБА_2 відповідно до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року №100, на день
звільнення становила 245,31 грн.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про поновлення ОСОБА_2
на посаді головного інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Західний» Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів з 03 вересня 2013 року
та стягнення на її користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з
03.09.2013 року по 11.03.2014 року в розмірі 32626
(тридцять дві тисячі шістсот двадцять
шість) гривень 23 копійки (133 робочих
днів х 245,31 грн.).

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи
та порушено норми матеріального права,
в зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів «Про припинення
перебування ОСОБА_2 на державній
службі» від 02 вересня 2013 року №677-о.

Поновити ОСОБА_2 на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№1 митного поста «Західний» Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів з 03
вересня 2013 року.

Стягнути з Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 03.09.2013 року по 11.03.2014 року в
розмірі 32626 (тридцять дві тисячі
шістсот двадцять шість) гривень 23
копійки та провести її виплату за
виключенням загальнообов'язкових
платежів (податок з доходів фізичних
осіб та єдиного соціального внеску).

Постанова в частині поновлення на
посаді ОСОБА_2 та стягнення на її
користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у межах одного
місяця за виключенням
загальнообов'язкових платежів (податок
з доходів фізичних осіб та єдиного
соціального внеску) підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі
складено 17.03.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Епель О.В.

Федотов І.В.