Справа № 804/2099/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р. Справа № 804/2099/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при
секретаріБоженко Наталії Василівни
Талаш Д.В. розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
додатковою відповідальністю
"Дніпродзержинський завод
продтоварів" до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі про скасування
рішень №№01, 02, 03 від 13.01.2014 року про
нарахування пені, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Дніпродзержинський
завод продтоварів» звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинськ про скасування
рішень №№01, 02, 03 від 13.01.2014 року про
нарахування пені.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що винесенні відповідачем
рішення №№01,02,03 від 13.01.2014 року вважає
такими, що суперечать чинному
законодавству, оскільки Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» втратила
чинність у зв'язку із набранням
законної сили Законом України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Оскільки сума
штрафних санкцій нараховані після
01.01.2011 року за періоди строк сплати
внесків за які настав до 01.01.2011 року, то
рішення №№01,02,03 від 13.01.2014 року
винесені відповідачем з порушенням
пункту 7 прикінцевих та перехідних
положень Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі, яке міститься в матеріалах
справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, яка є
в матеріалах справи. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило. Таким чином, суд розглянув
справу на підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд дійшов
висновку про наявність достатніх
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Дніпродзержинський завод
продтоварів» 13.01.2014 року відповідачем
було прийнято рішення №№01,02,03 про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду на підставі п. 2 ч. 9 ст.
106 Закону України № 1058 від 09.07.2003 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нарахування пені в
розмірі: 5 574,12 грн. за період з 15.12.2011 р.
по 22.11.2013 р; 2 828, 88 грн. за період з 01.02.2012
р. по 22.11.2013 р; 380,36 грн. за період з 07.08.2012
р. по 28.11.2013 р..

Відповідно до п. 12 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України.

Згідно пунктів 1, 3, 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
який входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та збору,
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Основними завданнями Пенсійного фонду
України є, зокрема, керівництво та
управління солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, забезпечення
збору, ведення обліку надходжень від
сплати єдиного внеску, інших коштів
відповідно до законодавства та
здійснення контролю за їх сплатою:
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску;
стягнення у передбаченому
законодавством порядку своєчасно не
нарахованих та/або не сплачених сум
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів: застосовування
фінансових санкцій, передбачених
законом.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»» передбачено, що страхові
внески - кошти відрахувань на соціальне
страхування. збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені (які підлягають сплаті) згідно
із законодавством, що діяло раніше:
надходження від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.6 ст.20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на страхувальників за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10 %
своєчасно не сплачених сум. Одночасно
на суми своєчасно не сплачених (не
перерахованих) страхових внесків і
фінансових санкцій нараховується пеня
в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум
коштів, розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Судом встановлено, що оскаржувані
рішення №№01,02,03 від 13.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені було прийнято 13.01.14 р.,
тобто, в той час, коли норма п. 2 ч. 9 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратила чинність у
зв'язку із набранням законної сили
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Рішення відповідача не містить
посилання на будь-яку іншу норму права.

При цьому, оскаржувані рішення були
винесені відповідачем за несвоєчасну
сплату фінансових санкцій, які були
застосовані на підставі винесених
рішень №1073 від 06.12.2013 року, №56 від 01.12.2011
року, №281 від 18.01.2012 року та №1692 від
18.07.2012 року про застосування штрафних
санкцій, які були сплачені позивачем,
що підтверджується платіжними
дорученнями від 22.11.2013 року №1679, від
28.11.2013 року №1692.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Відтак органи пенсійного фонду можуть
стягувати ті недоїмки, штрафи та пеню,
які виникли до 01 січня 2011 року. Механізм
стягнення цих сум відповідає змісту
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та застосовується з
посиланням на пункт 7 Перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, з урахуванням доказів у їх
сукупності та висновків суду
викладених вище, суд приходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
додатковою відповідальністю
«Дніпродзержинський завод
продтоварів» до Управління пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинськ про скасування
рішень№№01, 02, 03 від 13.01.2014 року -
задовольнити.

Скасувати рішення Управління
пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська про застосування
фінансових санкцій до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Дніпродзержинський завод
продтоварів" - №№01, 02, 03 від 13.01.2014 року
про нарахування пені.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В. Боженко