Справа № 816/681/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/681/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі
Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення боргу зі сплати штрафних
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
боргу зі сплати штрафних санкцій в сумі
170 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідач в
порушення вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" несвоєчасно подав звіт аз
2009 рік, а саме: 29 жовтня 2013 року, у
зв'язку із чим до нього застосована
фінансова санкція в сумі 170 грн., яка
відповідачем не сплачена.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлені
належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно та всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 24 квітня 2008 року є
платником страхових внесків, що
підтверджується матеріалами справи /а.
с. 8, 31-32/.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
-Закон № 1058-IV) загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 15 Закону № 1058-IV
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
які набувають статусу платників
страхових внесків до Пенсійного фонду
з дня взяття їх на облік територіальним
органом Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 6 частини другої
статті 17 Закону № 1058-IV страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
та сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Пунктом 3 частини 1 статті 11 та
підпункту 2 пункту 8 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, у тому числі ті, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент) сплачують страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи
на умовах і в порядку, визначених цим
Законом, та в розмірах, передбачених
для платників збору (юридичних і
фізичних осіб) Законом України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", але не менше мінімального
страхового внеску.

Згідно з пунктом 5.3.4 розділу 5
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1(надалі - Інструкція),
страхові внески платниками,
визначеними підпунктом 2.1.3 пункту 2.1
цієї Інструкції, які обрали особливий
спосіб оподаткування, сплачуються ними
за себе та членів своїх сімей, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності (підпункт
2.1.4 пункту 2.1 цієї Інструкції), до 20
числа поточного місяця за попередній у
фіксованому розмірі.

Крім того, зазначені особи зобов'язані
подавати до органу Пенсійного фонду до
1 квітня, наступного за звітним роком
річний звіт про нараховані та сплачені
суми фіксованого розміру страхових
внесків ( додаток № 26 до Інструкції
№21-1).

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі -Закон № 1058-IV)
виконавчі органи Пенсійного фонду за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до частини 13 статті 106
Закону № 1058-IV про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Відповідно до пункту 9.3.5 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 №21-1, (далі -
Інструкція № 21-1), підставою для
прийняття відповідних рішень є акт про
зазначене порушення, складений у
довільній формі, або акт перевірки.

Факти порушень законодавства, крім тих,
що є предметом акта документальної
перевірки та тих, що зазначені у
підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції,
посадова особа органу Пенсійного фонду
оформляє актом довільної форми, в якому
чітко викладається зміст порушення з
обґрунтуванням порушених норм
законодавчих актів. Такий акт
підписується посадовими особами
органу Пенсійного фонду та
страхувальника (пункт 9.5 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України).

29 жовтня 2013 року позивачем складено акт
№ 524, яким встановлено, що звіт за 2009 рік
ФОП ОСОБА_1 було подано до Управління
ПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі 29
жовтня 2013 року, тобто з порушенням
вимог Закону № 1058-IV.

Абзацом 3 частини 14 статті 106 Закону №
1058-IV визначено, що суми пені та
фінансових санкцій, застосованих за
порушення порядку та строків
обчислення, нарахування та сплати
страхових внесків стягуються в тому ж
порядку, що й недоїмка із сплати
страхових внесків.

Суми пені та штрафів можуть бути
включені до вимоги про сплату недоїмки,
якщо застосування цих фінансових
санкцій пов'язано з виникненням та
сплатою недоїмки.

Відповідно до п. п. 9.1 та 9.2 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, до
страхувальників за порушення норм
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
застосовуються фінансові санкції
відповідно до повноважень, якими
органи Пенсійного фонду були наділені
до 1 січня 2011 року.

Пунктом 7 Перехідних та прикінцевих
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (чинного з 01.01.2011
року) визначено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Строк давності, згідно вимог частини 15
статті 106 Закону № 1058-IV, щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Позивачем 29 жотвня 2013 року прийнято
рішення № 85 про застосування до
відповідача фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками стархових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду, яким до ФОП ОСОБА_1
застосовано штраф у розмірі 170 грн. /а. с.
6/.

Відповідач доказів скасування
вищенаведеного рішення в судовому чи
адміністративному порядку суду не
надав. У матеріалах справи відсутні
докази того, що дане рішення
оскаржувалось відповідачем до органів
Пенсійного фонду або до суду.

Таким чином, за відповідачем рахується
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій в розмірі 170 грн.

Відповідно до ч. 12 ст.20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Згідно частини 3 статті 106 Закону
України № 1058 відповідний орган
Пенсійного фонду має право звернутися
до суду про стягнення недоїмки.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги щодо стягнення заборгованості
зі сплати фінансових санкцій в розмірі
170 грн. суд вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати
штрафних санкцій задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області (ідентифікаційний код 37710525,
адреса: 37500, Полтавська область, м.
Лубни, вул. Шевченка, будинок, 8)
заборгованість зі сплати штрафних
санкцій в сумі 170 (сто сімдесят) гривень
00 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 17
березня 2014 року.

Суддя
Р.І. Молодецький