Справа № 872/3037/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/13929/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Апостолівського
районного центру зайнятості

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2012 року по адміністративній
справі

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Апостолівського районного центру
зайнятості про скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 19.11.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача Апостолівського районного
центру зайнятості (далі -
Апостолівський РЦЗ), в якому просив суд
скасувати накази Апостолівського РЦЗ
№ 166 від 06.08.2012 року та № 176 від 17.08.2012
року про стягнення коштів в сумі 26008
грн. 01 коп.

Відповідач Апостолівський РЦЗ
заперечував проти позову та просив суд
в задоволенні позову відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.12.2012 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені, визнані протиправними та
скасовані накази Апостолівського РЦЗ
№ 166 від 06.08.2012 року та № 176 від 17.08.2012
року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем
Апостолівським РЦЗ подано апеляційну
скаргу, в якій апелянт просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 25.08.2011 року позивач
ОСОБА_2 подав заяву до Апостолівського
районного центру зайнятості про
надання йому статусу безробітного та
призначення допомоги по безробіттю, в
якій зазначив, що він на той час не був
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається.

25.08.2011 року відповідачем
Апостолівським РЦЗ прийнятий наказ №
НТ110825 про надання позивачу ОСОБА_2
статусу безробітного відповідно до ст.
2 Закону України «Про зайнятість
населення» та призначено виплату
допомоги по безробіттю відповідно до
п.п. 1,3,4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» тривалістю з 25.08.2011 року по
11.08.2012 року на загальну суму 11073 грн. 77
коп.

23.02.2012 року між Апостолівським РЦЗ та
приватним підприємцем ОСОБА_3 укладено
договір № 00012 про
працевлаштування безробітного ОСОБА_2
з наданням дотації відповідно до ст. 30
Закону та Порядку надання роботодавцю
дотації на створення додаткових
робочих місць для працевлаштування
безробітних, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 10.01.2001 року № 1 та
27.02.2012 року наказом № НТ 120227 позивача
знято з обліку у зв'язку з
працевлаштуванням з наданням дотації
роботодавцю.

За наслідками укладання такого
договору приватному підприємцю ОСОБА_3
Апостолівським РЦЗ нарахована дотація
на створення додаткового робочого
місця для працевлаштування
безробітного ОСОБА_2 на загальну суму
14934 грн. 24 коп. за пріод з 27.02.2012 року по
31.07.2012 року.

Відповідно д пп. «б» п. 3 ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення», до
категорії зайнятого населення
відноситься громадяни «…які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю…».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідачем при перевірці
встанволено, що ОСОБА_2 з 26.07.2006 року є
засновником і власником приватного
підприємства «Апостолівський
будмонтаж», що підтверджується витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб (а.с.46) та не
заперечується позивачем.

В силу викладеного суд апеляційної
інстанції вважає, що позивач з
зазначеного часу 26.07.2006 року належав до
зайнятого населення (ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення»), а
тому не мав права на отримання статусу
безробітного та метеріального
забезпечення за період часу з 27.02.2012
року по 31.07.2012 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач власноручно в заяві на
отримання статусу безробітного та
призначення допомоги зазначив, що не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, та
незаконно отримав кошти від фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття як матеріальне
забезпечення, та наданих йому
соціальних послуг у вигляді дотацій
роботодавцю у загальному розмірі 26 008,01
грн.

Відповідно до ст. 36 п. 3 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати йому забезпечення та
надання соціальних послуг.

В силу викладеного суд апеляційної
інстанції вважає правомірним
винесення відповідачем Апостолівським
РЦЗ оскаржуваних наказів №166 від 6.08.2012
року, та №176 від 17.08.2012 року щодо вжиття
заходів по поверненню позивачем
неправомірно отриманих коштів на суму
26 008,01 грн.

На підставі вказаного, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для скасування судового
рішення та прийняття нової постанови
про відмову у задоволені позовних
вимог.

Керуючись ч.3 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Апостолівського
районного центру зайнятості -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2012 року - скасувати та прийняти
нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Апостолівського районного центру
зайнятості про скасування наказів № 166
від 06.08.2012 року та № 176 від 17.08.2012 року -
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова