Справа № 135/2193/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 135/2193/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Т.В.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області на
постанову Ладиженського міського суду
Вінницької області від 16 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Ладижин Вінницької області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в пільговому обчисленні
страхового стажу її роботи в
місцевості, прирівняній до району
Крайньої Півночі, за період роботи з 26
квітня 1985 року по 27 квітня 1988 року, на
пільгових умовах з урахуванням
кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців у
відповідності з вимогами пункту 5
розділу XV Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
зобов'язання відповідача здійснити
пільгове обчислення страхового стажу
її роботи в місцевості, прирівняній до
району Крайньої Півночі з урахуванням
кратності 1 рік за 1 рік б місяців, за
період з 26 квітня 1985 року по 27 квітня 1988
року.

Постановою Ладижинського міського
суду Вінницької області від 16.12.2013 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є
пенсіонером за віком та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у м. Ладижині Вінницької
області та отримує пенсію за віком.

Згідно записів трудової книжки позивач
ОСОБА_2 працювала з 26 квітня 1985 року по 27
квітня 1988 року на підприємстві СМП-682
треста Ургалбамтрансстрой,
Верхнебуреінського району
Хабаровського краю.

05 грудня 2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
здійснити перерахунок її стажу роботи
в пільговому обчисленні, оскільки
працювала в районах, прирівняних до
районів Крайньої Півночі.

Листом від 06 грудня 2013 року № 2830/06-31/02
відповідач відмовив позивачу включити
період роботи з 26 квітня 1985 року по 27
квітня 1988 року до пільгового
обчислення страхового стажу).

Постановою Ладижинського міського
суду Вінницької області від 16.12.2013 року
позов задоволено: визнано
неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в м. Ладижині
Вінницької області щодо відмови в
пільговому обчисленні страхового
стажу роботи позивача в районі
Крайньої Півночі, за період 26 квітня 1985
року по 27 квітня 1988 року; зобов'язано
Управління пенсійного фонду України у
м. Ладижині Вінницької області
здійснити пільгове обчислення
страхового стажу роботи ОСОБА_2 в
районі Крайньої Півночі з розрахунку
один рік роботи за один рік та шість
місяців роботи, за період з 26 квітня 1985
року по 27 квітня 1988 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Пунктом 5 розділу ХУ Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" період роботи до 1 січня 1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а
також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10
лютого I960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу PCP від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Указом Президії Верховної ради Союзу PCP
від 10 лютого I960 року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі" встановлено, що пільги по
обчисленню стажу роботи (один рік за
півтора) надавались переведеним,
направленим або запрошеним на роботу в
райони Крайньої Півночі і місцевості,
прирівняні до цих районів, з інших
місцевостей країни, за умови, що
вказані працівники заключили трудові
договори про роботу в цих районах на
термін п'ять років. Указом Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967
року "Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі" скорочено тривалість
таких трудових договорів з п'яти до
трьох років.

Згідно Переліку районів Крайньої
Півночі і місцевостей, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, на які
поширюється дія Указів Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року та від 26 вересня 1967 року про пільги
для осіб, працюючих в цих районах та
місцевостях затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 19667
року № 1029, Верхнебуреінський район
Хабаровського краю відноситься де
місцевостей, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Колегія суддів вважає, що записи в
трудовій книжці є основним
підтвердженням про укладення трудових
договорів в місцевості прирівняній до
районів Крайньої Півночі.

Із записів в трудовій книжці позивача
колегія суддів вбачає, що ОСОБА_2 з 26
квітня 1985 року по 27 квітня 1988 року
працювала нянею-прибиральницею у
дитячому садку на підприємстві СМП-682
треста Ургалбамтрансстрой,
Верхнебуреінського району
Хабаровського краю.

Отже колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відомості трудової книжки, що
підтверджують стаж роботи та
отримувані пільги під час роботи
позивача в місцевості прирівняній до
районів Крайньої Півночі, є достатньою
підставою для кратного обчислення
стажу за період роботи 26 квітня 1985 року
по 27 квітня 1988 рік за кожний рік - за
один рік і шість місяців, згідно
постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10
лютого I960 року №148 "Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі".

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області, -залишити без
задоволення, а постанову Ладиженського
міського суду Вінницької області від 16
грудня 2013 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.