Справа № 825/758/14
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Чернігів Справа №
825/758/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Сугакової Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача
Скепської О.В., Регуш Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області, Управління
державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області про стягнення бюджетного
відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2014 Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
(далі - ФОП ОСОБА_4) звернулась до суду з
адміністративним позовом до 1
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - ДПІ у м. Чернігові), 2 Управління
державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області (далі - УДКС України у м.
Чернігові) про стягнення бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) за травень 2010 року
в сумі 226 721,00 грн. та пені в сумі 46 217,07
грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначив, що на момент набрання
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 по
справі № 2а/2570/780/2011 законної сили
декларація з ПДВ за травень 2010 року
вважається поданою та заявлені в ній
показники такими, що пройшли по
особовому рахунку платника податків, а
отже й сума заявлена ФОП ОСОБА_4 в ній в
розмірі 226 721,00 грн. та нарахована пеня в
розмірі 46 217,07 грн., на думку позивача,
підлягають відшкодуванню на
розрахунковий рахунок платника
податків.

Позивач зауважив на тому, що до 31.10.2011
ДПІ у м. Чернігові повинна була надати
органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету, а
саме в розмірі 226 721,00 грн. за
декларацією травня 2010 року, проте цього
зроблено не було і на даний час сума
бюджетного відшкодування з ПДВ за
декларацією травня 2010 року ФОП ОСОБА_4
не повернута.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
посилаючись на обставини, зазначені у
позові з наданням додаткових пояснень.

Представники відповідача 1 та
відповідача 2 проти позову заперечили
та просили у його задоволенні
відмовити. В судовому засіданні надали
письмові заперечення проти позову (а.с.
55-56,57-58).

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

ФОП ОСОБА_4 (ід.н. НОМЕР_1) як фізичну
особу-підприємця зареєстровано 08.11.2007
виконавчим комітетом Чернігівської
міської ради (місцезнаходження
реєстраційної справи - Реєстраційна
служба Чернігівського міського
управління юстиції Чернігівської
області, Свідоцтво про державну
реєстрацію серії НОМЕР_3, а.с. 53),
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (виписка з ЄДР серії
АВ № 094970, а.с. 52), взято на облік до ДПІ у
м. Чернігові як платника податків з
09.11.2007 за № 26919, зареєстрований
платником ПДВ з 08.04.2008 (Свідоцтво про
реєстрацію платника № 100109861, а.с. 54).

Фактичні обставини справи свідчать, що
21.06.2010 ФОП ОСОБА_4 було подано до ДПІ у м.
Чернігові (електронною поштою)
податкову декларацію з ПДВ за травень
2010 року від 21.06.2010 за вх. № з
додатками № 2, № 3, № 4, № 5 до неї та
реєстром отриманих та виданих
податкових накладних (а.с.
10-13,14,15,16,17,21-22). Відповідно листом від
21.06.2010 № 06/21-1 позивач також надав до
податкового органу оригінал вантажної
митної декларації від 14.05.2010 № 011731 (а.с.
18,19-20).

При цьому, встановлено, що згідно листа
ДПІ у м. Чернігові від 21.06.2010 № 8148/Я/28-109
податкова декларація з ПДВ за травень
2010 року, подана ФОП ОСОБА_4 електронною
поштою 21.06.2010, не визнана як податкова
звітність тому, що заповнена всупереч
правилам, зазначеним у затвердженому
порядку її заповнення. У відповідності
до пп. 4.5 п. 4 додатку 1 до наказу ДПА
України від 31.12.2008 № 827, ФОП ОСОБА_4
запропоновано надати до ДПІ у м.
Чернігові нову податкову декларацію з
ПДВ за травень 2010 року без порушень
загальних вимог оформлення документів
податкової звітності (а.с. 24).

Після цього, 01.09.2010 позивач звернувся з
листом № 09/01-1 до ДПІ у м. Чернігові щодо
проведення перевірки правильності
суми бюджетного відшкодування,
задекларованого в податковій
декларації з ПДВ за травень 2010 року (а.с.
26). У відповідь на вказаний лист ДПІ у м.
Чернігові повідомило, що перевірка ФОП
ОСОБА_4 з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ по податковій
декларації з ПДВ за травень 2010 року
проводитись не буде, оскільки ФОП
ОСОБА_4 не було подано податкову
декларацію з ПДВ за травень 2010 року (від
07.09.2010 № 11476/Я/17-416, а.с. 27).

Відповідно 22.09.2010 головним державним
податковим ревізором-інспектором
сектору перевірок відшкодування ПДВ
управління оподаткування фізичних
осіб ДПІ у м. Чернігові ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на підставі п. 3 ст. 10 Закону України від
04.12.1990 № 509 "Про державну податкову
службу в Україні" (зі змінами та
доповненнями) проведено перевірку з
питань своєчасності подання ФОП ОСОБА_4
декларації з ПДВ за травень 2010 року, за
результатами якої складено Акт від
22.09.2010 № 2/17-419/НОМЕР_1 (а.с. 28). Проведеною
перевіркою встановлені порушення абз.
"а" та абз. "б" пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону
України від 21.12.2000 № 2181 "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами": фактично податкова
декларація не подана.

На підставі вищевказаного Акту
перевірки ДПІ у м. Чернігові було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 28.10.2010 №
/0, яким згідно з пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" визначено ФОП ОСОБА_4 суму
штрафних санкцій в розмірі 170,00 грн., не
погодившись з яким остання оскаржила
його в судовому порядку.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 по
справі № 2а/2570/780/2011, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011,
позов ФОП ОСОБА_4 задоволено, визнано
нечинним податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Чернігові від
28.10.2010 № /0 на суму 170,00 грн. (а.с.
32-34,35-37). Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
14.12.2011 відкрито касаційне провадження
за касаційною скаргою ДПІ у м.
Чернігові (а.с. 39).

Даними судовими рішення встановлено,
що дії ДПІ у м. Чернігові по невизнанню
податкової декларації з ПДВ за травень
2010 року є протиправними, а тому
податкова декларація з ПДВ за травень
2010 року вважається такою, що була
подана 21.06.2010, що свідчить про
протиправність застосування до ФОП
ОСОБА_4 штрафних (фінансових) санкцій на
підставі пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" спірним рішенням.

Відповідно, сума нарахованої штрафної
санкції по податковому
повідомленню-рішенню від 28.10.2010 №
/0 видалена з картки особового
рахунку з ПДВ ФОП ОСОБА_4 (лист від 09.08.2013
№ 1638/Я/17-216, а.с. 29).

Отже, постанова Чернігівського
окружного адміністративного суду від
17.03.2011 по справі № 2а/2570/780/2011 набрала
законної сили, а відповідно до ст. 255
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, предметом спору по справі
№ 2а/2570/780/2011 було неподання податкової
звітності, питання ж з приводу
підтвердження права ФОП ОСОБА_4 на
бюджетне відшкодування судами не
розглядалось.

При цьому, судом встановлено, що у
зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_4 в листі від
10.07.2013 № 13/07-1 (а.с. 40) не вказано
реквізити розрахункового рахунку та
оскільки з періоду подання податкової
декларації пройшов значний проміжок
часу ДПІ у м. Чернігові звернулось до
позивача з проханням надати реквізити
розрахункового рахунку, на який
підлягає відшкодування сума
відповідно до ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2011 по справі №2а/2570/1845/11 (лист від
09.08.2013 № 1638/Я/17-216, а.с. 29).

28.11.2013 позивач звернувся до ДПІ у м.
Чернігові щодо вирішення питання про
відшкодування на розрахунковий
рахунок платника податку у банку суми
бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі
226 721,00 грн. за декларацією травня 2010
року (лист від 28.11.2013 № 11/28-1, а.с. 30-31).

Досліджуючи фактичні обставини справи,
судом враховано, що при проведенні
відшкодування сум ПДВ органи державної
податкової служби та органи державної
казначейської служби керуються
Податковим кодексом України від 02.12.2010
№ 2755, постановою Кабінету Міністрів
України від 17.01.2011 № 39 "Про затвердження
Порядку взаємодії органів державної
податкової служби та органів державної
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість" (далі - Порядок № 39), спільним
наказом Державної податкової
адміністрації України та Державного
казначейства України від 03.02.2011 № 68/23
"Про затвердження Порядку формування
та надсилання узагальненої інформації
про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках".

Відповідно пп.14.1.18 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України визначено
поняття "бюджетне відшкодування" -
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200
Кодексу).

При цьому, на виконання п. 200.7 ст. 200
Кодексу платник податку, який має право
на отримання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному контролюючому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

До податкової декларації платником
податків додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування та оригінали
митних декларацій. У разі якщо митне
оформлення товарів, вивезених за межі
митної території України,
здійснювалося з використанням
електронної митної декларації, така
електронна митна декларація надається
контролюючим органом за місцем митного
оформлення контролюючому органу за
місцем обліку такого платника податків
в порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
відповідно до закону (п. 200.8 ст. 200
Кодексу). Вказані правові норми
кореспондуються зі п. 1.8 ст. 1, п. 7.7 ст. 7
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (чинного на
момент подання позивачем податкової
декларації).

Як встановлено вище, податкова
декларація з ПДВ за травень 2010 року від
21.06.2010 за вх. № з додатками № 2, № 3,
№ 4, № 5 до неї та реєстром отриманих та
виданих податкових накладних (а.с.
10-13,14,15,16,17,21-22) була подана позивачем до
ДПІ у м. Чернігові 21.06.2010. Також, листом
від 21.06.2010 № 06/21-1 позивачем було надано
до податкового органу оригінал
вантажної митної декларації від 14.05.2010
№ 011731 (а.с. 18,19-20). Тобто, вимоги
податкового законодавства в цій
частині ФОП ОСОБА_4 виконані.

При цьому, суд звертає увагу, що
відповідно до п. 200.10 ст. 200 Податкового
кодексу України протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

За наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, контролюючий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають
право контролюючим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України (п. 200.11 ст. 200 Кодексу).

Крім того, суд враховує Порядок № 39,
який визначає механізм взаємодії
органів державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість.

Відповідно до п. 2 Порядку № 39 податкова
декларація платника податку, в якій
заявлена сума бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, що зареєстрована в органах
державної податкової служби, підлягає
згідно з пунктами 200.10 і 200.18 ст. 200
Податкового кодексу України
обов'язковій камеральній перевірці,
яка проводиться: протягом 20
календарних днів, що настають за
граничним строком отримання органом
державної податкової служби
податкової декларації платника
податку, який має право на автоматичне
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість та якого протягом 17
календарних днів, що настають за
граничним строком подання звітності,
не повідомлено про невідповідність
критеріям, визначеним Податковим
кодексом України; протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним строком отримання органом
державної податкової служби
податкової декларації платника
податку, який не має права на
автоматичне відшкодування податку на
додану вартість.

Згідно п. 7 Порядку № 39 орган державної
податкової служби за місцем реєстрації
платника податку зобов'язаний подати
органові державної казначейської
служби висновок протягом: трьох
робочих днів після закінчення
камеральної перевірки податкової
декларації платника податку, який має
право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість; п'яти робочих днів після
закінчення перевірки платника податку,
який не має права на автоматичне
відшкодування податку на додану
вартість.

Висновки та реєстр висновків, що
передані до органів державної
казначейської служби, подаються
починаючи з 1 липня 2011 року в
електронній формі з урахуванням вимог
Законів України "Про електронний
цифровий підпис" і "Про електронні
документи та електронний
документообіг" і не пізніше наступного
операційного дня на паперовому носії.

Крім того, п. 8 Порядку № 39 визначено, що
Державна податкова служба надсилає на
постійній основі до Державної
казначейської служби узагальнену
інформацію про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках.
Порядок та строки надсилання такої
інформації визначаються Державною
податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої
інформації про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках, орган
державної казначейської служби
перераховує платникові податку
зазначену у висновку суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку, відкритий в обслуговуючому
банку, протягом: трьох операційних днів
після отримання висновку в разі, коли
платник податку має право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість; п'яти
операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
не має права на автоматичне
відшкодування податку на додану
вартість (п. 9 Порядку № 39).

Отже, з урахуванням вимог Порядку № 39,
суд враховує п. 200.12 ст. 200 Податкового
кодексу України, яким визначено, що
контролюючий орган зобов'язаний у
п'ятиденний строк після закінчення
перевірки подати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, висновок із зазначенням суми,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно на підставі отриманого
висновку відповідного контролюючого
органу орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів, видає
платнику податку зазначену в ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку контролюючого органу (п. 200.13
ст. 200 Кодексу).

Оскільки, згідно постанови
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 по
справі № 2а/2570/780/2011, податкова
декларація з ПДВ за травень 2010 року
вважається такою, що була подана 21.06.2010,
а така постанова суду набрала законної
сили в силу ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства України
з моменту проголошення ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011,
відлік строку на проведення
камеральної перевірки заявлених
позивачем у податковій декларації
даних почався з 25.10.2011.

Суд зауважує на тому, що позивачем не
заявлялись вимоги про визнання
бездіяльності ДПІ у м. Чернігові як
суб'єкта владних повноважень за
невиконання останньою вимог п. 200.10, п.
200.12, п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу
України, що потягло за собою
неотримання УДКС України у м. Чернігові
від податкового органу висновків на
відшкодування ПДВ за травень 2010 року в
сумі 226 721,00 грн. ФОП ОСОБА_4

В даному випадку, оскільки на даний час
ДПІ у м. Чернігові не проведено
перевірку щодо підтвердження права ФОП
ОСОБА_4 на бюджетне відшкодування ПДВ,
заявлених у податковій декларації за
травень 2010 року даних в сумі 226 721,00 грн.,
звернення до суду ФОП ОСОБА_4 з позовною
вимогою про стягнення бюджетного
відшкодування з ПДВ за травень 2010 року
в сумі 226 721,00 грн. та пені в сумі 46 217,07
грн. є передчасним, оскільки суд не може
підміняти державний орган, дії,
бездіяльність чи рішення якого
оскаржуються, приймаючи замість його
висновку (в Акті перевірки) інший
висновок, який би відповідав закону, та
давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
виключної компетенції чи внутрішньої
організаційної діяльності такого
суб'єкта владних повноважень.

Тобто, системний аналіз наведених вище
правових норм дає підстави для
висновку, що процедура підтвердження
права ФОП ОСОБА_4 на бюджетне
відшкодування з ПДВ за травень 2010 року
відповідачами не виконана, що
унеможливлює стягнення такого
бюджетного відшкодування.

Відповідно враховуючи ст. 19
Конституції України, ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд прийшов до висновку, що у
задоволенні позову ФОП ОСОБА_4 про
стягнення бюджетного відшкодування з
ПДВ за травень 2010 року в сумі 226 721,00 грн.
та пені в сумі 46 217,07 грн. - необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Л.О. Житняк