Справа № 816/7341/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.Справа № 816/7341/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Семенівському та
Хорольському районах Полтавської
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
14.01.2014р. по справі № 816/7341/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Семенівському та Хорольському районах
Полтавської області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

24.12.2013 року Управління Пенсійного фонду
України в Семенівському районі
Полтавської області (далі - позивач)
звернулося до суд з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Семенівському та
Хорольському районах Полтавської
області (далі - відповідач) про
стягнення невідшкодовану суму пенсій
по інвалідності громадянина ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1). та витрати на їх
доставку за період з 01.07.2013 року по
31.11.2013 року включно, в сумі 761,70 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.01.2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача невідшкодовану суму пенсії по
інвалідності громадянина ОСОБА_1 та
витрати на її доставку за період з
01.07.2013 року по 31.11.2013 року в розмірі 761,70
грн.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції,що відповідачем не прийнято
до заліку суму витрат на виплату пенсії
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, призначеної громадянину
ОСОБА_1, та витрати на її доставку за
період з 01.07.2013 року по 30.11.2013 року в сумі
761,70 грн., що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями актів
щомісячної звірки витрат, відповідними
таблицями розбіжностей, списками осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва.

Згідно наявних у матеріалах справи
документів, нещасний випадок на
виробництві з ОСОБА_1 стався 21.08.1989 року
в Кооперативі "Лесной комплекс", с.
Усть-Кокса, про що свідчить акт про
нещасний випадок на виробництві (аркуш
справи 11-13).

Даній особі позивачем призначено
пенсію по інвалідності.

Приймаючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходить з
наступного.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основ
законодавства) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ законодавства,
в Україні залежно від страхового
випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

За пенсійним страхуванням згідно зі ст.
25 Основ законодавства, надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених п. 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

За страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання відповідно до п. 4 цієї
статті надається, зокрема, такий вид
соціальних послуг та матеріального
забезпечення, як пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У ч. 4 ст. 26 Основ законодавства,
встановлено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тобто тим, хто має
надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні
послуги, відповідно до ст. 25 Основ
законодавства, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно частини 2 ст. 24 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV
(далі - Закон № 1105-XIV), якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, до якої
належить ОСОБА_1, щодо відшкодування
витрат на виплату пенсій.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону № 1105-XIV особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, в якій із колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" ст. 27 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав від
13.03.1992 року (далі-Угода), пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць даної угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків передбачений ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Підпунктом "г" п. 1 ст. 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003 року N 5-4/4 (далі -
Порядок) передбачено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне
забезпечення",Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Отже,враховуючи вищезазначене,колегія
суддів зазначає,що рішення суду першої
інстанції є обґрунтованим та законним.

Заперечень вказаних обставин
апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає,що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм чинного
законодавства,тому не підлягає
скасуванню,а апеляційна скарга
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення,а постанову суду-без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Семенівському та
Хорольському районах Полтавської
області залишити без задоволення.

постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.01.2014р. по
справі № 816/7341/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.