Справа № 805/929/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 р.
Справа № 805/929/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волгіної Н.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
незаконним та скасування припису, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд визнати незаконним
та скасувати припис Інспекції
державного архітектурного
будівельного контролю у Донецькій
області № 514 від 16 грудня 2013 року.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог у позові зазначено наступне.

24 червня 1997 року позивач придбав гараж
в авто гаражному кооперативі «СТАРТ»
(АДРЕСА_1) під № НОМЕР_1 на підставі
договору купівлі-продажу.17 жовтня 2003
року позивач придбав ще один гараж в
цьому же кооперативі під № НОМЕР_2 на
підставі договору купівлі-продажу. 24
серпня 2006 року в результаті обміну між
власниками гаражів у власність
позивача перейшов гараж під № НОМЕР_3.

В серпні 2013 року позивач звернувся до
Інспекції державного архітектурного
будівельного контролю у Донецькій
області з документами необхідними для
отримання декларації про початок
виконання будівельних робіт на
реконструкцію будівель гаражних
боксів № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3. 27
серпня 2013 року декларація про початок
будівельних робіт була зареєстрована
Інспекцією 27 серпня 2013 року. До дати
подання позову жодних наказів про
скасування цієї декларації, за
інформацією позивача, інспекцією
прийнято не були.

Під час виконання будівельних робіт з
реконструкції гаражних боксів №
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, яка проводилась
на підставі декларації про початок
виконання будівельних робіт, технічний
нагляд здійснювала відповідальна
особа відповідно до наказу від 21 серпня
2013 року № 13/350.

У вересні 2013 року позивач звернувся із
необхідними документами,
передбаченими Законодавством України
для вводу реконструйованого об'єкту до
експлуатації.

Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації була зареєстрована
інспекцію 18 вересня 2013 року. Після
цього позивач почав займатися
оформленням правовстановлюючих
документів на реконструйований об'єкт.

16 грудня 2013 року відповідачем був
складений акт позапланової перевірки
позивача, в якому зазначено, що ОСОБА_1
наведені недостовірні дані у
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 27 серпня 2013 року
№ ДЦ 78, а саме - відсутня проектна
документація, не отримані містобудівні
умови та обмеження, загальна площа
реконструюваного об'єкту у декларації
про початок виконання будівельних
робіт та про готовність об'єкта до
експлуатації відрізняються одна від
одної.

16 грудня 2013 року Інспекцією державного
архітектурного будівельного контролю
у Донецькій області на підставі акту
перевірки складено Припис № 514,
відповідно до якого позивач має знести
побудовану ним надбудову над гаражами.

Позивач вражає цей Припис незаконним,
так як згідно ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в Постанові від 30
березня 2012 року № 6 «Про практику
застосування судами ст. 376 Цивільного
кодексу України» роз'яснив, що знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Окрім іншого, 30 грудня 2013 року, на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від 16
грудня 2013 року, винесена постанова про
закриття справи про вищезазначене
адміністративне правопорушення у
зв'язку із пропущенням строків,
передбачених ст. 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення

Крім цього, пунктом 7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553, встановлено, що право на
проведення позапланової перевірки
достовірності даних, наведених у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації є у відповідача протягом
трьох місяців з дня подання декларації,
а відтак, на думку позивача, проводити у
грудні 2013 року перевірку достовірності
даних, наведених у декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 27 серпня 2013 року відповідач не мав
права.

Цієї ж позиції, викладеної в постанові
від 20 червня 2013 року у справі №
К/800/18572/13, додержується і Вищий
адміністративний суд України.

Враховуючи наведене, позивач просить
суд визнати незаконним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурного будівельного контролю
у Донецькій області № 514 від 16 грудня 2013
року (а.с. 3-6).

У судовому засіданні 24 лютого 2014 року
позивач надав додаткові пояснення, в
яких зазначено наступне.

Відповідно до п. 17 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю у разі виявлення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається протокол разом
з приписом про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних. Припис не може
містити вимоги про знесення
самочинного будівництва.

Чинне законодавство передбачає
можливість звернення Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю до суду з позовом про знесення
самочинно збудованого об'єкта лише за
невиконання припису щодо усунення
виявлених порушень.

На реконструйований гараж позивач
отримав висновок експертизи стосовно
того, що перебудова відповідає
державним містобудівним нормам та
стандартам, загрози не встановлює,
права інших осіб не порушує.

Крім цього, згідно п. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України № 224
підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис. Позивач
вважає, що у зв'язку із тим, що
адміністративна справа у зв'язку із
складанням протоколу про
адміністративне правопорушення була
закрита, припис також підлягає
скасуванню, але інспекцією скасований
не був.

На підставі вищевикладеного, позивач
просить суд скасувати спірний припис
(а.с. 52-55).

Позивач 28 лютого 2014 року до суду
з'явився, у зв'язку із неявкою
представника відповідача надав заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів (а.с. 74).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи Інспекція
держаного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області
повідомлялась належним чином.

10 лютого 2014 року до канцелярії суду
надійшли заперечення на
адміністративний позов, в яких
зазначено наступне.

4 листопада 2013 року до Інспекції
надійшло звернення громадянки ОСОБА_3
щодо незаконності надбудови другого
поверху до гаражних боксів № НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 у автогаражному
кооперативі «Старт» ОСОБА_1,
необхідності перевірки достовірності
даних у поданих ним до Інспекції
деклараціях.

16 грудня 2013 року Інспекцією проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства під час
реконструкції будівель гаражних
боксів № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за
адресою: АДРЕСА_1, кооператив «Старт» у
Київському районі м. Донецька.

В ході проведення перевірки було
встановлено, що зареєстрована 27 серпня
2013 року за № ДЦ078 декларація про
початок виконання будівельних робіт з
реконструкції будівель гаражних
боксів містить посилання на проектну
документацію, розроблену МКП «Донбуд»,
яка фактично відсутня, що є наведенням
недостовірних даних у декларації і
порушенням ч. 8 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Також у розділі декларації, який
стосується містобудівних умов та
обмежень забудови земельної ділянки
вказано, що містобудівні умови та
обмеження не вимагаються згідно з п. 25
Переліку об'єктів будівництва, для
проектування яких містобудівні умови
та обмеження не надаються,
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 7 липня 2011 року № 109.
Фактично ж встановлено, що
реконструкція гаражних боксів
передбачає влаштування другого
поверху, отже, змінює конфігурацію
будівлі. Отже, у декларації наведені
недостовірні відомості щодо
відсутності необхідності в отриманні
містобудівних умов та обмежень, що
також є порушенням ч. 8 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Крім цього, у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації вказано, що
загальна площа становить 251,1 кв.м, в той
час як у декларації про початок
виконання будівельних робіт вказано
площу об'єкта 174,6 кв.м, що дає підстави
стверджувати про наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації від
18 вересня 2013 року № ДЦ43. Документи
на підтвердження інформації щодо
здійснення авторського, технічного
нагляду, яка зазначена у декларації, в
ході перевірки надано не було.

Вказане вище відображено у акті
позапланової перевірки від 16 грудня 2013
року.

У зв'язку із виявленими порушеннями
було складено спірний припис № 514 від 16
грудня 2013 року щодо усунення виявлених
порушень та направлено поштою
рекомендованим листом 18 грудня 2013 року.

Документи отримані позивачем, що
підтверджується відповідною відміткою
про отримання у поштовому
повідомленні.

Підстави для проведення позапланових
перевірок встановлені п. 7
вищевказаного Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. Серед них як окремі підстави
для проведення перевірки є звернення
фізичних і юридичних осіб та
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів. У
даному випадку перевірка проводилась
не на підставі проведення
достовірності декларацій про початок
виконання будівельних робіт та про
закінчення будівельних робіт, а на
підставі звернення фізичної особи про
порушення вимог містобудівного
законодавства, а саме, звернення гр.
ОСОБА_3 Саме звернення фізичної особи у
даному випадку слугувало підставою для
проведення перевірки.

Як встановлено в ході перевірки, у
декларації про початок виконання
будівельних робіт позивачем було
зазначено проектну документацію, якої
фактично не існує та яка надана не була.
Вказане свідчить як про порушення ч. 8
ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності», так і про істотне
порушення вимог законодавства під час
будівництва.

Відповідно до п. 1.2 Порядку надання
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, їх склад та
зміст, містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки - документ,
що містить комплекс планувальних та
архітектурних вимог до проектування і
будівництва щодо поверховості та
щільності забудови земельної ділянки,
відступів будинків і споруд від
червоних ліній, меж земельної ділянки,
її благоустрою та озеленення, інші
вимоги до об'єктів будівництва,
встановлені законодавством та
містобудівною документацією.

Згідно п. 25 вищевказаного Переліку
об'єктів будівництва, для проектування
яких містобудівні умови та обмеження
не надаються, містобудівні умови та
обмеження не надаються тільки у разі
реконструкції житлових та нежитлових
приміщень без зміни їх зовнішньої
конфігурації. У даному ж випадку
реконструкція об'єкту передбачає
влаштування другого поверху, що змінює
його зовнішню конфігурацію. Отже,
отримання містобудівних умов та
обмежень у даному випадку є необхідним.

Крім того, згідно ст. 376 Цивільного
кодексу України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Зважаючи на характер виявлених
порушень, усунути їх іншим шляхом, крім
демонтажу незаконно збудованої
надбудови, не вбачається можливим. Саме
у зв'язку з цим і було видано спірний
припис.

Щодо постанови про закриття справи про
адміністративне правопорушення
відповідачем зазначено наступне.

Постанова про закриття справи про
адміністративне правопорушення
винесена у зв'язку із тим, що
закінчились строки накладання
адміністративного стягнення, які
встановлені ст. 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
становлять 2 місяці з дня вчинення
правопорушення. Однак, це свідчить лише
про закінчення строків притягнення до
адміністративної відповідальності
згідно КУпАП, і взагалі не свідчить про
неправомірність припису чи
неможливість проведення перевірки чи
встановлення будь-яких фактів та
правопорушень щодо позивача. Закриття
справи у зв'язку із закінченням строків
накладення стягнення не спростовують
факту правопорушення.

Необгрунтованими є і доводи позивача
щодо наявності технічного обстеження
та його надання Інспекції, так як
Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року № 95, на
який посилається позивач, поширюється
на самочинно збудовані індивідуальні
житлові будинки, громадські будинки,
будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення І
і II категорій складності, та не
поширюється на гаражні бокси у
автогаражних кооперативах. Позивач
подавав декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації не згідно цього
Порядку, а згідно Порядку,
встановленого Постановою Кабінетом
Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011
року, який встановлює загальний
порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.
Висновок про технічний стан гаражу, на
який посилається позивач, не
встановлює жодних обставин, що
стосувались би спірного припису та не
містить жодних даних, які
спростовували б факт вчинення
позивачем правопорушень, виявлених
Інспекцією.

Таков у запереченнях зазначено, що
право Інспекції на скасування поданих
декларацій з'явилось тільки 31 грудня 2013
року після набрання чинності
відповідних змін до Порядку виконання
будівельних робіт та Порядку прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Зважаючи на вищевикладене, представник
відповідача у письмових запереченнях
просить суд визнати відмовити у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 32-38, 72-73).

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) якщо немає перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду
справи, передбачених ст. 128 КАС України
не має (відсутня потреба
заслуховування свідка чи експерта),
представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи Інспекція
повідомлялась судом належним чином,
суд вважає за можливе розглянути
справу у порядку письмового
провадження на підставі наявних
матеріалів.

Дослідивши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

Згідно до Указу Президента України від
8 квітня 2011 року № 439/2011 "Про
затвердження Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України", Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (далі - Інспекція) є
правонаступником прав та обов'язків
Державної архітектурно-будівельної
інспекції - урядового органу, що діяв у
системі Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України, та є
центральним органом виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства. Державна
архітектурно-будівельна інспекція
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює контроль за
виконанням приписів про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів та правил,
у сфері житлово-комунального
господарства; проводить перевірки
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій, що
застосовуються у будівництві, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням; розглядає справи про
правопорушення у сферах містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства з прийняттям відповідних
рішень.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області утворена згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України
"Про утворення територіальних органів
Державної архітектурно-будівельної
інспекції" від 23 травня 2011 року № 549.

Згідно із п. 3 Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в АРК, областях, мм. Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 19 листопада
2007 року № 317, основними завданнями
Інспекції є (у тому числі) виконання в
межах компетенції дозвільних,
реєстраційних функцій та здійснення
контролю й нагляду в сфері будівництва,
містобудування та архітектури
(державний архітектурно-будівельний
контроль).

Відповідно до п.п. 8 п. 1 Положення про
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області, основним завданням
Інспекції є, у тому числі, виконання в
межах повноважень здійснення контролю
за дотриманням юридичними і фізичними
особами вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Таким чином, відповідач у справі є
суб`єктом владних повноважень та
здійснює в даних правовідносинах
надані йому законодавством України
управлінсько-владні функції.

Як встановлено за матеріалами справи, 24
червня 1997 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5
гараж - бокс за № НОМЕР_1, розташований в
автогаражному кооперативі «Старт» по
АДРЕСА_1, загальною площею 30,10 кв.м.
Договір купівлі-продажу зареєстровано
в реєстрі за № 4140 (а.с. 19). На підставі
цього договору 12 січня 1998 року ОСОБА_1
отримав Державний акт на право
приватної власності на землю Серії ПІ -
ДН № 153696 (а.с. 28).

17 жовтня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1
складено договір купівлі-продажу
гаражу № НОМЕР_2, розташованого в
автокооперативі «Старт» по АДРЕСА_1.
Договір зареєстровано в реєстрі за №
4925 (а.с. 20). Відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 2121697, 27 листопада 2003 року
зареєстровано право власності на гараж
№ НОМЕР_2 за ОСОБА_1 (а.с. 21).

24 серпня 2006 року був здійснений обмін
між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 гаражами в
автокооперативі «Старт» (гараж №
НОМЕР_3 обміняний на гараж № НОМЕР_4)
(а.с. 22, 23).

21 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інженерна
підтримка» складено договір № 13-350,
відповідно до якого останній надає
позивачу послуги із здійснення
технічного нагляду за об'єктом
«Реконструкція будівель гаражних
боксів № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за
адресою: АДРЕСА_1» (а.с. 62-63).

27 серпня 2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області зареєстровано за №
ДЦ 78 Декларацію про початок
виконання будівельних робіт
«Реконструкція будівель гаражних
боксів № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3» за
адресою АДРЕСА_1, кооператив «Старт».
Відповідно до цієї декларації
технічний нагляд за будівництвом
здійснює інженер технічного нагляду І
категорії Мірошніченко Є.І.; проектна
документація розроблена МКП «ДОНБУД»
під керівництвом головного інженеру
проекту Пода Є.М. (наказ від 21 червня 2013
року № 21/06-31) та затверджена замовником
(наказ замовника про затвердження
проектної документації від 21 червня 2013
року б/н); категорія складності - ІІ (а.с.
12-13).

11 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інженерна
підтримка» складено договір 13/113ИН на
проведення технічної інвентаризації
об'єкта «Реконструкція будівель
гаражних боксів № НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1» (а.с. 64-65).

11 вересня 2013 року ОСОБА_1 отримав
технічний паспорт на гараж - бокс №
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 (а.с. 58-60).

18 вересня 2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області
зареєстровано за № ДЦ 43
Декларацію про готовність об'єкта
«Реконструкція будівель гаражних
боксів № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3» за
адресою АДРЕСА_1, кооператив «Старт» до
експлуатації (а.с. 14-18).

4 листопада 2013 року гр. ОСОБА_3 на адресу
начальника Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області надіслано лист № б/н
з проханням провести перевірку з
питань законності виконання
будівельних робіт, відповідності їх
будівельним нормам, стандартів та
правил та надати правову оцінку
фахівцям технічного нагляду
управління капітального будівництва в
Донецькій області на об'єкті
будівництва - гаражних боксів №№
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 в автогаражному
кооперативі «Старт», які належать
ОСОБА_1 (а.с. 41).

6 грудня 2013 року заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області Матюшиною Г.Ю. на
підставі заяви гр. ОСОБА_3 та наказу
Інспекції від 2 грудня 2013 року № 279
підписано направлення на проведення
позапланової перевірки достовірності
даних, наведених у декларації про
початок виконання будівельних робіт на
об'єкті «автогаражний кооператив
«Старт» по АДРЕСА_1». Встановлено строк
дії направлення - з 6 грудня 2013 року по 12
грудня 2013 року; продовжено строк дії
направлення до 16 грудня 2013 року (а.с. 42).

16 грудня 2013 року головним державним
інспектором Центрального управління
державного контролю за будівництвом
об'єктів Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області Янковською О.В.
проведена позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
на об'єкті будівництва «Реконструкції
будівель гаражних боксів № НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1,
кооператив «Старт» м. Донецьк», які
належать ОСОБА_1 За результатами цієї
перевірки 16 грудня 2013 року
відповідачем складено акт перевірки, у
якому зазначено, що перевірка
здійснена в присутності ОСОБА_1; в
результаті проведеної перевірки
встановлено наведення недостовірних
даних у декларації про початок
виконання будівельних робіт від 27
серпня 2013 року № ДЦ 78 та у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 18 вересня 2013 року № ДЦ
43. Акт перевірки надіслано
позивачу поштою у зв'язку із відмовою у
його отриманні (а.с. 9-10, 43-44).

Також за результатами проведеної
позапланової перевірки відповідачем 16
грудня 2013 року складений протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому вказано, що виявлені перевіркою
правопорушення тягнуть за собою
відповідальність, передбачену ч. 7 ст. 96
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та повідомлено
позивача про розгляд справи про
адміністративне правопорушення 30
грудня 2013 року (а.с. 11, 27, 29).

16 грудня 2013 року головним державним
інспектором Центрального управління
державного контролю за будівництвом
об'єктів Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області Янковською О.В.
складено припис № 514 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, а
саме - порушення ч. 8 ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» (наведення недостовірних
даних у декларації про початок
виконання будівельних робіт від 27
серпня 2013 року № ДЦ 78 та у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 18 вересня 2013 року № ДЦ
43), шляхом знесення у строк до 1
лютого 2014 року побудованої позивачем
надбудови над гаражами та зазначено, що
припис підлягає обов'язковому
виконанню з моменту отримання. Як
зазначено у приписі, від його одержання
ОСОБА_1 відмовився (а.с. 8, 45).
Вищевказаний припис отриманий ОСОБА_1 23
грудня 2013 року, що вбачається з
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення та
фіскального чеку (а.с. 46).

30 грудня 2013 року справа про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 щодо наведення
недостовірних даних у декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 27 серпня 2013 року за № ДЦ 78 та у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 18 вересня 2013 року за №
ДЦ 43 закрита у зв'язку з
закінченням строків, передбачених ст. 38
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (а.с. 26).

Не погодившись із приписом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області № 514 від 16
грудня 2013 року позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, до яких також належить й суд,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності, а також
правовідносини щодо відповідальності
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності визначні
Законом України «Про архітектурну
діяльність» від 20 травня 1999 № 687-ХІV
(далі - Закон № 687-ХІV), Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 19 травня 2011 року № 3395-VI
(далі - Закон № 3395-VI), Законом України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» від 14 жовтня 1994 року №
208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР), а також
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітек-турно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону №
687-ХІV об'єкти архітектурної діяльності
(об'єкти архітектури) - це будинки і
споруди житлово-цивільного,
комунального, промислового та іншого
призначення, їх комплекси, об'єкти
благоустрою, садово-паркової та
ландшафтної архітектури,
монументального і
монументально-декоративного
мистецтва, території (частини
територій)
адміністративно-територіальних
одиниць і населених пунктів.

Згідно ст. 9 цього Закону будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (Закон №
3395-VI).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 3395-VШ
замовник будівництва - це фізична або
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 цього Закону
замовник має право виконувати
будівельні роботи після, зокрема,
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Згідно ч. 3 ст. 32 Закону № 3395-VШ
віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Відповідно до матеріалів справи (а.с.
12-13) позивачем, замовником будівельних
робіт «Реконструкція будівель
гаражних боксів №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, кооператив
«Старт», Київський район, м. Донецьк,
Донецька область» (далі -
«Реконструкція...»), у декларації про
початок виконання будівельних робіт,
поданої відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 №
3395-VШ, зазначено, що згідно з Державним
класифікатором будівель та споруд ДК
018-2000, реконструйований об'єкт
віднесений до ІІ категорії.

Згідно ч.ч. 1-2 Закону № 3395-VI право на
виконання будівельних робіт на
об'єктах, що належать до I - III категорій
складності, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
після реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт.
Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводить
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації. За наявності
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
серпня 2013 року відповідачем
зареєстрована подана ОСОБА_1
декларація про початок виконання
будівельних робіт на об'єкті
«Реконструкція…» (а.с. 13).

Таким чином, позивач правомірно
розпочав будівельні роботи з
реконструкції зазначеного об'єкту.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 3395-VI
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Відповідно до ч. 5 цієї
статті датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є,
зокрема, дата реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
вересня 2013 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області зареєстрована за №
ДЦ 43 подана позивачем Декларація
про готовність об'єкта
«Реконструкція…» до експлуатації (а.с.
14-18).

Таким чином, позивачем були виконані
вимоги законодавства щодо оформлення
належним чином введення об'єкта
будівництва (реконструкції) до
експлуатації.

Разом із цим, 4 листопада 2013 року на
адресу відповідача надійшла заява від
гр. ОСОБА_3, в якій заявниця повідомила
Інспекцію про порушення позивачем
чинного законодавства при будівництві
(реконструкції) об'єкта
«Реконструкція…» (а.с. 41).

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 553
(Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю)
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставами для
проведення позапланової перевірки є, в
тому числі, необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (абз. 4); звернення
фізичних осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства (абз. 8). Розташувавши ці
підстави окремо одна від іншої,
законодавець тим самим задекларував їх
нетотожність, відособленість одна від
одної.

Відповідно до п. 2 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

6 грудня 2013 року відповідачем складено
направлення на проведення
позапланової перевірки наведення
достовірних даних у декларації про
початок виконання будівельних робіт на
об'єкті: автогаражний кооператив
«Старт» по АДРЕСА_1 в Калінінському
районі м. Донецька на підставі
звернення гр. ОСОБА_3

При цьому, у письмових запереченнях
відповідач наполягає на тому, що
позапланова перевірка відбувалась на
підставі абз. 8 п. 7 Порядку № 553.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача щодо направлення
посадових осіб Інспекції на проведення
з 6 грудня 2013 року по 12 грудня 2013 року
перевірки зазначеного вище об'єкта, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як зазначалось раніше, звернення
фізичних осіб може бути підставою
проведення позапланової перевірки,
але, як зазначено у абз. 8 п. 7 Порядку №
553, - для здійснення перевірки стосовно
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства, а
як зазначено у направленні відповідача
на перевірку - посадові особи Інспекції
направлялись для проведення перевірки
з приводу порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства, а для перевірки
наведення достовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт на вказаному об'єкті
(а.с. 42).

Таким чином, направлення на проведення
позапланової перевірки об'єкту
«Реконструкція…» було здійснено з
порушенням вимог діючого
законодавства.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553 за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки.

У складеному відповідачем акті
перевірки (а.с. 43-45) зазначено про
наведення ОСОБА_1 недостовірних даних
не в декларації про початок виконання
будівельних робіт від 27 серпня 2013 року
(недостовірність даних якої мала
перевірятись відповідно до
направлення на проведення перевірки), а
в декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 18 вересня 2013 року. При
цьому, як вбачається з матеріалів
справи, фактично недостовірності
наведеної у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації не було - так,
відповідно до технічного паспорту
об'єкту його загальна площа відповідає
загальній площі цього об'єкту,
зазначеної у декларації від 18 вересня
2013 року. Факт відповідності заявленої
площі реальній площі цього об'єкту не
оспорюється і відповідачем по справі.
Відповідно до наданих суду заперечень,
наведенням недостовірних даних
відповідач вважає наявну у деклараціях
позивачу різницю загальної площі
об'єкту, а не фактичну недостовірність
даних (невідповідність цих даних
реальній площі об'єкту).

Відповідно до матеріалів справи
позивачем у поданій ним у серпні 2013
року (а.с. 12-13) декларації про початок
виконання будівельних робіт була
задекларована площа (174,6 кв.м) об'єкту,
який він мав намір збудувати (другий
поверх будівлі). Робіт з реконструкції
першого поверху будівлі відповідно до
наданих суду матеріалів позивачем не
передбачалось проводити.

Після закінчення будівництва другого
поверху та створення за результатом
цього будівництва фактично нового
об'єкту - двоповерхової будівлі -
позивачем у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації було
відображено загальну площу вже
двоповерхової будівлі, яка після
будівництва мала загальну площу 251,1
кв.м.

На думку суду, зазначене вище ставить
під сумнів обґрунтованість висновків
Інспекції щодо наведення
недостовірності даних в декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 27 серпня 2013 року в частині
зазначення площі об'єкта, що будується.

Щодо інших порушень, зазначених у акті
перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки,
наведення позивачем недостовірних
даних у декларації про початок
виконання будівельних робіт має місце
також у зв'язку із зазначенням
позивачем про те, що містобудівні умови
та обмеження на об'єкт не вимагаються
згідно з п. 25 Переліку об'єктів
будівництва, для проектування яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються, затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 7 липня 2011
року № 109.

Відповідно до зазначеного пункту для
реконструкція житлових та нежитлових
приміщень без зміни їх зовнішньої
конфігурації, улаштування в існуючих
житлових будинках,
адміністративно-побутових будівлях
підприємств та громадських будівлях
вбудованих приміщень громадського
призначення містобудівні умови та
обмеження не надаються.

Але, як вбачається з матеріалів справи,
виконана позивачем реконструкція
гаражних боксів за результатом
побудови другого поверху над гаражами
змінила конфігурацію цих будівель
(гаражів).

Отже, суд погоджується з висновками
Інспекції щодо наведення позивачем
недостовірних даних в цій частині
декларації та здійснення будівництва
другого поверху гаражів з порушенням
приписів Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 109.

Щодо зазначення позивачем у декларації
про початок виконання будівельних
робіт про наявність проектної
документації, якої, за твердженням
відповідача, фактично не існує, суд
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
зареєстрована 27 серпня 2013 року за №
ДЦ078 декларація про початок
виконання позивачем будівельних робіт
з реконструкції будівель гаражних
боксів містить посилання на проектну
документацію, розроблену МКП «Донбуд».

У акті перевірки від 16 грудня 2013 року
відповідачем зазначено, що проектна
документація не була надана під час
проведення перевірки, тобто, фактично
була відсутня, що, по-перше, є
наведенням недостовірних даних у
декларації і порушенням ч. 8 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», та по-друге,
відсутність проектної документації є
підставою вважати створений об'єкт
самочинним будівництвом.

В судовому засіданні 11 лютого 2014 року
за результатом отриманого судом
заперечення відповідача, судом було
запропоновано позивачу надати суду для
огляду проектну документацію,
розроблену МКП «Донбуд», на яку позивач
посилається у декларації про початок
виконання будівельних робіт.

Станом на час розгляду справи
зазначена документація позивачем суду
надана не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, беручи до
уваги ненадання суду зазначеного
проекту, суд погоджується з висновком
відповідача щодо відсутності у
позивача під час подання декларації
про початок виконання будівельних
робіт проектної документації.

Відповідно, суд погоджується і з
висновками відповідача щодо наведення
позивачем недостовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що
спірний Припис підлягає скасуванню у
зв'язку із тим, що відповідачем була
прийнята постанова про закриття справи
про адміністративне правопорушення, з
огляду на наступне.

Постанова про закриття справи про
адміністративне правопорушення
(протокол про адміністративне
правопорушення, прийнятий за
результатом проведеної 16 грудня 2013
року позапланової перевірки, міститься
в матеріалах справ - а.с. 11) прийнята 30
грудня 2013 року у зв'язку із тим, що
закінчились строки накладання
адміністративного стягнення, які
встановлені ст. 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.
Зазначене не можна вважати доказом на
підтвердження відсутності порушення
позивачем вимог чинного законодавства
у сфері містобудівної діяльності.

Суд також відхиляє доводи позивача про
неправомірність Припису з підстав
існування технічного обстеження
зазначеного об'єкту та надання
результатів обстеження Інспекції, так
як Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року № 95, який
передбачає необхідність проведення
технічного обстеження та на який
посилається позивач, поширюється саме
на самочинно збудовані індивідуальні
житлові будинки, громадські будинки,
будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення І
і II категорій складності, та не
поширюється на гаражні бокси у
автогаражних кооперативах.

Разом із цим суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону № 3038-VI
Інспекція ДАБК наділена правом
виносити обов'язкові до виконання
приписи з вимогою або про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил або
про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема,
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

В акті позапланової перевірки
відповідачем зафіксовано наведення
ОСОБА_1 недостовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Як вбачається зі спірного Припису,
позивача зобов'язано знести побудовану
ним надбудову (другий поверх), тобто,
припис фактично зобов'язує позивача не
усунути виявлені порушення щодо
надання недостовірних даних (шляхом,
наприклад, надання необхідних
документів, чи проведення перебудови
об'єкту на предмет відповідності цього
об'єкту поданої декларації про початок
виконання будівельних робіт, чи шляхом
внесення відповідних змін до
декларацій, поданих позивачем), а
зобов'язує позивача знести побудований
ним об'єкт.

Таким чином, вимоги, які висуваються
відповідачем у Приписі, в певній мірі
не відповідають за змістом виявленим
під час перевірки порушенням.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 376
Цивільного кодексу України, житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони, зокрема,
збудовані або будуються без належно
затвердженого проекту.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, у відповідності з ч. 3
ст. 376 ЦК України може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК
України, разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Аналогічні приписи містяться і у ст. 38
Закону № 3395-VI, відповідно до якої у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням. За рішенням суду
самочинно збудований об'єкт підлягає
знесенню в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво.

Як зазначено у Пленумі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в Постанові від 30 березня 2012 року
№ 6 «Про практику застосування судами
ст. 376 Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

З наведених вище положень можна
зробити висновок, що знесення
самочинного будівництва є крайнім,
радикальним заходом стосовно
порушника і застосовується у випадку: 1)
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб; 2) істотного
порушення будівельних норм і правил та
при умові, що особа, яка здійснила таке
будівництво відмовляється провести
перебудову.

Крім цього, зазначене має відбуватись
тільки у випадку невиконання особою
припису про усунення порушень
(прийнятого відповідно до вимог ст. 41
Закону № 3038-VI) шляхом звернення
відповідача, як органу державного
архітектурно-будівельного контролю, до
суду з відповідним позовом (про
знесення об'єкту самочинного
будівництва).

Суд зазначає, що суб'єкт владних
повноважень може діяти виключно в
межах та у спосіб, що встановлені
законом, оскільки він виконує державні
функції, і лише держава шляхом
законодавчого регулювання визначає
його завдання, межі його повноважень та
спосіб, у який він здійснює ці
повноваження. Розширене тлумачення
суб'єктом владних повноважень способів
здійснення своїх повноважень не
допускається.

Враховуючи наведене вище, суд вважає
спірний Припис Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 16 грудня 2013 року
таким, який прийнятий з перевищенням
відповідачем наданих йому повноважень.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу. В адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи встановлені судом
обставини, беручи до уваги приписи
ст.ст. 2, 71, 86 КАС України, суд дійшов
висновку про необхідність
задовольнити адміністратинвий позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. 2, ст. 7-11, ст. 17-20, ст. 69-72, ст.
86, ст. 94, ст. 122-154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст.
186, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області про
визнання незаконним та скасування
припису - задовольнити.

Скасувати припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області № 514 «Про усунення
порушень вимог у сфері містобудівної
діяльності» від 16 грудня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 73 (сімдесят
три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волгіна Н.П.