Справа № 818/143/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 р. Справа № 818/143/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділу державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014р.
по справі № 818/143/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області

до Відділу державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі (далі по тексту -позивач, УПФУ в
м. Ромнах та Роменському районі),
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу Державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції (далі по тексту -відповідач,
Відділ ДВС Роменського МРУЮ), в якому
просив суд:

- скасувати постанову Державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
Єрньєй А.А. від 26.12.2013 ВП №41313416 про
закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що постановою державного
виконавця від 26.12.2013 закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №АС 7/109-08,
виданого Господарським судом Сумської
області 05.05.2008 про стягнення з
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Роменський комбінат хлібопродуктів"
на користь управління Пенсійного фонду
України в м. Ромни (правонаступником
якого являється позивач)
заборгованості зі сплати страхових
внесків за січень 2008 року в сумі 21499,57
грн., яка надійшла до управління
нарочно 30.12.2013.

Підставою для закінчення виконавчого
провадження державним виконавцем
зазначено відкриття ліквідаційної
процедури щодо боржника відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.08.2010 за №764 із змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.07.2013 за №626. За висновками
державного виконавця зазначена
обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.49
Закону України "Про виконавче
провадження", на підставі якої і було
винесено оскаржувану постанову.

За висновками державного виконавця
зазначена обставина передбачена п.3 ч.1
ст.49, ст.67 Закону України "Про виконавче
провадження", на підставі якої і було
винесено оскаржувану постанову.

Проте, позивач не погоджується з
висновками державного виконавця і
вважає, що оскаржувана постанова
прийнята в порушення норм Закону
України "Про виконавче провадження".

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.14 року
позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі до Відділу Державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції про скасування
постанови задоволено.

Скасовано постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
Єрньєй А.А. від 26.12.2013 року ВП №41313416 про
закінчення виконавчого провадження.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 23.09.2013 головою правління
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" винесено наказ №76 про
утворення комісії з ліквідації
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Роменський комбінат хлібопродуктів"
(далі по тексту - ДП ДАК "Хліб України"
"Роменський комбінат хлібопродуктів")
та реалізацію майнового комплексу.

11.12.2013 зроблено запис в Єдиному
Державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців про рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ним органу
щодо припинення юридичної особи в
результаті ліквідації (а.с.7-8).

УПФУ в м. Ромни (правонаступником якого
являється позивач) передано на
примусове виконання до ВДВС
Роменського МУЮ виконавчий лист №АС
7/109-08, виданий Господарським судом
Сумської області 05.05.2008 про стягнення з
ДП ДАК "Хліб України" "Роменський
комбінат хлібопродуктів" на користь
УПФУ в м. Ромни заборгованості зі
сплати страхових внесків за січень 2008
року у сумі 21499,57 грн. (а.с.3)

26.12.2013 державним виконавцем ВДВС
Роменського МУЮ Єрньєй A.A. прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №АС 7/109-08, виданого
Господарським судом Сумської області
05.05.2008 про стягнення з ДП ДАК "Хліб
України" "Роменський комбінат
хлібопродуктів" на користь УПФУ в м.
Ромни заборгованості в сумі 21499,57 грн.
(а.с.4).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що до
виключення боржника з Єдиного
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців державний
виконавець не має права закривати
виконавче провадження.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження", частиною 1
статті 11 якого встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 49 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено загальні
підстави закінчення виконавчого
провадження. Так, виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
1) визнання судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду; 2)
визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником у процесі
виконання; 3) смерті або оголошення
померлим стягувача чи боржника,
визнання безвісно відсутнім боржника
або стягувача, ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню; 5)
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі; 6) закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення; 7)
визнання боржника банкрутом; 8)
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом; 9) повернення виконавчого
документа без виконання на вимогу суду
або іншого органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ; 10)
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби; 11) повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону;
12) якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини; 13) непред'явлення
виконавчого документа за відновленим
виконавчим провадженням у строки,
визначені статтею 51 цього Закону. 14)
списання згідно із Законом України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа.

Поряд з тим, статтею 67 Закону України
"Про виконавче провадження" визначений
порядок звернення стягнення на майно у
разі злиття, приєднання, поділу, виділу,
перетворення та ліквідації боржника -
юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 статті 67 цього Закону,
у разі ліквідації боржника - юридичної
особи виконавчий документ
надсилається ліквідаційній комісії
(ліквідатору) для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Частина 3 наведеної статті передбачає,
що у разі якщо виконавчий документ
надіслано ліквідаційній комісії
(ліквідатору), виконавче провадження
підлягає закінченню в порядку,
встановленому цим Законом.

Аналізуючи наведені норми, колегія
суддів вважає, що підстави для
закінчення виконавчого провадження,
передбачені статтею 49 Закону України
"Про виконавче провадження", не є
вичерпними. Так, Законом передбачено
окрему підставу для закінчення
виконавчого провадження щодо майнових
вимог до боржника відносно якої
проводиться ліквідаційна процедура, а
саме направлення виконавчого
документу до ліквідаційної комісії.

Тобто норми ст.67 цього Закону є
спеціальними щодо підстав і порядку
закінчення виконавчого провадження з
метою застосування до спірних
правовідносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
Єрньєй A.A. при прийнятті оскаржуваної
постанови про закінчення виконавчого
провадження про закінчення
виконавчого провадження від 26.12.2013 року
ВП №41313416 діяв у відповідності із
вимогами законодавства, у зв'язку з чим
позовні вимоги є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції через порушення ним норм
матеріального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції у
Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014р. по
справі № 818/143/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі до Відділу
Державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції про скасування постанови -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.