Справа № 816/710/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 816/710/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Носенка М.В.,

представника відповідача - Пухлікова
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2014 року ОСОБА_2 /надалі -
позивач; ОСОБА_2/ звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області
/надалі - відповідач/ про визнання
протиправною бездіяльності
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області при
розгляді звернення від 25.12.2013 року, яка
полягає у не вжитті заходів щодо
перевірки Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука на предмет недотримання
вимог законодавства про працю і умов
колективного договору, та зобов'язання
повторно розглянути звернення від
25.12.2013 року відповідно до Положення про
Державну інспекцію з питань праці,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року №386/2011.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що при звільненні з
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука йому було
виплачено матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань у
розмірі посадового окладу, а не в
розмірі середньомісячної заробітної
плати, у зв'язку з чим позивач звернувся
до суду з позовною заявою та постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 у
справі № 524/6895/13-а позов ОСОБА_2 було
задоволено. 25.12.2013 позивач звернувся до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області з
листом про проведення перевірки на
предмет дотримання Виконавчим
комітетом Автозаводської районної
ради м. Кременчука вимог законодавства
про працю та умов колективного
договору. Однак, листом від 28.01.2014
відповідач надав ОСОБА_2 відповідь на
звернення, за змістом якого
відповідачем не здійснено перевірку
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука на предмет
недотримання вимог законодавства про
працю і умов колективного договору.

06 березня 2014 року до суду надійшли
письмові заперечення проти позову, у
яких відповідач просить відмовити у
задоволенні адміністративного позову,
посилаючись на те, що 30.12.2013 до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області
надійшло звернення позивача від 25.12.2013
разом з копіями судових рішень, які
засвідчували факт розгляду питання про
виплату йому матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань у
судовому порядку. Листом вих. № 16-М1669/03-5
від 28.01.2014 заявнику надано відповідь та
роз'яснено, що після винесення судового
рішення, як вищої інстанції розгляду
індивідуальних трудових спорів,
інспекція не має права розглядати його
звернення. Зазначив, що Виконавчим
комітетом Автозаводської районної
ради м. Кременчука на судове рішення
було подано касаційну скаргу, а також
на підставі поданої позивачем заяви
від 10.07.2013 донараховано матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча у матеріалах справи наявні докази,
що він належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи;
надіслав до суду заяву, у якій просив
розглядати справу за його відсутності
та зазначив, що позов підтримує у
повному обсязі та просить його
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Із пояснень позивача у позовній
заяві встановлено, що ОСОБА_2 працював
на посаді начальника юридичної служби
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука з 02.01.2013 по
31.07.2013. 10.07.2013 позивач звернувся до
роботодавця із заявою про надання
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань у розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Однак, під час звільнення та розрахунку
позивачу здійснено виплату
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
посадового окладу.

Не погодившись з діями Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука ОСОБА_2 звертався до суду
за захистом свого права.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 у
справі № 524/6895/13-а апеляційну скаргу
ОСОБА_2 задоволено. Постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
28.08.2013 р. по справі № 524/6895/13-а скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано
Виконавчий комітет Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 на підставі раніше
поданої заяви від 10.07.2013 року
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати з
урахуванням виплаченої в 2013 році суми
матеріальної допомоги /а.с. 11/.

ОСОБА_2 надіслав до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області звернення від
25.12.2013, у якому просив провести
перевірку на предмет дотримання
Виконавчим комітет Автозаводської
районної ради м. Кременчука вимог
законодавства про працю і умов
колективного договору та відповідно до
п.п. 17 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП скласти на
винних посадових осіб протоколи про
адміністративні правопорушення.

Позивачем було додано до свого
звернення копії судових рішень у
справі № 524/6895/13-а /а.с. 31-32/.

Листом Територіальної державної
інспекції з питань праці у Полтавській
області від 28.01.2014 вих. № 16-М1669/03-5
позивачу надано відповідь на його
звернення /а.с. 6/.

Позивач вважає, що відповідачем
допущено протиправну бездіяльність
при розгляді його звернення від 25.12.2013
року, яка полягає у не вжитті заходів
щодо перевірки Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука на предмет недотримання
вимог законодавства про працю і умов
колективного договору, чим не
здійснено належним чином державний
нагляд та контроль за додержанням
законодавства про працю, у зв'язку з чим
просить визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
відповідача повторно розглянути
звернення від 25.12.2013 року відповідно до
Положення про Державну інспекцію з
питань праці, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року
№386/2011.

Вирішуючи питання про наявність
порушених прав позивача в публічно
-правових відносинах з відповідачем,
суд виходить із наступного.

Відповідно до визначення, наведеного у
частині 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Для визначення ознак
публічно-правового спору суд повинен
встановити, зокрема, наявність
матеріально-правових відносин між
учасниками спору. Публічно - правовий
спір може виникати із конституційних,
адміністративних, фінансових та інших
правовідносин, зміст яких складає, з
одного боку, обов'язок органу публічної
адміністрації вчинити певний акт на
користь особи і з іншого - право особи
вимагати виконання цього обов'язку від
органу публічної адміністрації як від
носія владних повноважень. Більш того,
особа повинна бути переконана у тому,
що такі відносини перебувають у стані
порушення норми або права.

Спираючись на норми Конституції, як
норми прямої дії, якими визначено зміст
прав та свобод, особа має можливість
вимагати від держави в особі органів
публічної адміністрації належної
організації та безпосереднього
виконання кореспондуючих обов'язків.

При цьому не будь-яке порушення
суб'єктом владних повноважень своїх
обов'язків кореспондує праву особи
вимагати його припинення. Право на
захист (задоволення позову) у особи -
позивача в межах публічного охоронного
відношення виникне за двох умов.
По-перше, суд має встановити обов'язок
органу влади вчинити певну дію
(прийняти рішення). По-друге, має бути
доведено правову заінтересованість
особи у виконанні цього обов'язку саме
на її користь. Закон у вигляді так
званої "захисної норми" має гарантувати
особі право вимагати від органу
публічної адміністрації виконання
певного обов'язку на свою користь.

Судом встановлено, що позивач оскаржує
бездіяльність Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області щодо не вжиття
заходів щодо перевірки Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука за його зверненням від
25.12.2013.

Пунктом 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань праці,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 № 386/2011 /надалі -
Положення/, передбачено, що Державна
інспекція України з питань праці
(Держпраці України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України
(далі - Міністр).

Згідно пункту 7 Положення Держпраці
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6
Положення Держпраці України для
виконання покладених на неї завдань
має право здійснювати безперешкодно
перевірки у виробничих, службових та
адміністративних приміщеннях
роботодавців, суб'єктів
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, а також перевірки робочих
місць працівників, розташованих поза
цими приміщеннями, з метою нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, зайнятість населення,
ознайомлюватися під час проведення
перевірок з інформацією, документами і
матеріалами та одержувати від
роботодавців, суб'єктів
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, необхідні для виконання
повноважень Держпраці України копії
або витяги з документів, ведення яких
передбачено законодавством про працю
(у тому числі з питань, передбачених
підпунктом 1 пункту 4 цього Положення)
та законодавством про зайнятість.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення
перевірок посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів,
затвердженого наказом Міністерства
соціальної політики України від 02.07.2012
№ 390, право проведення перевірок мають
посадові особи Держпраці України та її
територіальних органів, які відповідно
до своїх посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці (далі - Інспектор).

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
звернення громадян" встановлено, що
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини 3 статті 5
Закону України "Про звернення
громадян" звернення може бути усним
(викладеним громадянином і записаним
посадовою особою на особистому
прийомі) чи письмовим, надісланим
поштою або переданим громадянином до
відповідного органу, установи особисто
чи через уповноважену ним особу, якщо
ці повноваження оформлені відповідно
до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 20 Закону України
"Про звернення громадян" передбачено,
що звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Матеріалами справи підтверджено,
що 30.12.2013 до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Полтавській
області надійшло звернення ОСОБА_2
від 25.12.2013, яким ОСОБА_2 повідомив
відповідача про порушення Виконавчим
комітетом Автозаводської районної
ради м. Кременчука його права на
виплату матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових проблем,
посилаючись на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.11.2013 у справі № 524/6895/13-а, та про
порушення умов колективного договору
щодо виплати матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
іншим працівникам виконкому, у зв'язку
з чим просив провести перевірку на
предмет дотримання Виконавчим комітет
Автозаводської районної ради м.
Кременчука вимог законодавства про
працю і умов колективного договору та
відповідно до п.п. 17 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП
скласти на винних посадових осіб
протоколи про адміністративні
правопорушення /а.с. 31-32/.

До свого звернення позивач додав
копію постанови Автозаводського
районного суду від 28.08.2013 по справі №
524/6895/13-а та постанови Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.11.2013 по справі № 524/6895/13-а.

За результатами розгляду
звернення листом Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області від 28.01.2014 вих. №
16-М1669/03-5 позивачу надано відповідь, зі
змісту якого вбачається, що
відповідачем не проведено позапланову
перевірку Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука з огляду на розгляд
трудового спору позивача в судовому
порядку. Вказаний лист отримано
позивачем та додано ним до позову.

Отже, звернення ОСОБА_2 розглянуто
відповідачем та надано відповідь у
строк, встановлений Законом України
"Про звернення громадян".

У своєму зверненні позивач
зазначає виключно про порушення
Виконавчим комітетом Автозаводської
районної ради м. Кременчука права
ОСОБА_2 на виплату матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових проблем у розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Однак, права та законні інтереси
ОСОБА_2 були повністю відновлені у
судовому порядку, про що наявне рішення
суду.

Так, постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.11.2013 у справі № 524/6895/13-а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 28.08.2013 р. по справі № 524/6895/13-а
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 задоволено.
Зобов'язано Виконавчий комітет
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 на
підставі раніше поданої заяви від
10.07.2013 року матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань в
розмірі середньомісячної заробітної
плати з урахуванням виплаченої в 2013
році суми матеріальної допомоги /а.с. 11/.

Більш того, із листа Виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука від 19.02.2014 № 01-29/323
вбачається, що ОСОБА_2 донараховано
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та подано
на оплату 19.02.2014 /а.с. 24-25/.

Інших порушених прав позивачем
не зазначено та судом не встановлено.

Позивачем у зверненні від 25.12.2013
вказувалося про порушення інтересів
інших осіб, однак, до даного звернення
ОСОБА_2 не було додано документів на
підтвердження повноважень
представляти інтереси інших
працівників Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука.

Слід зазначити, що на підставі
звернення фізичної особи відповідач
набуває право на проведення
позапланової перевірки суб'єкта
господарювання.

Однак, обов'язку вчинити дії на
користь позивача в даних відносинах
відповідач не має.

З приписів пункту 1 частини 2 статті
17 та пункту 8 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
випливає, що судовому захисту підлягає
лише порушене право.

Так, до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
інтерес порушено чи оспорюється. В
контексті наведених приписів Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для звернення особи до суду
з позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

Оскільки протиправна
бездіяльність, якою би порушувалися
права ОСОБА_2 у відносинах з
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Полтавській області
відсутня, позовні вимоги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Полтавській області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
березня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич