Справа № 2а-4453/10/0270
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/18857/11

№ К/9991/18857/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Хмільницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011

у справі № 2-а-4453/10/0270 Вінницького
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Хмільницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 14.12.2010 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано, прийнято нову постанову,
якою визнано протиправними і скасовані
податкові повідомлення-рішення
Хмільницької ОДПІ №/0 та №/0
від 15.10.2010.

У касаційній скарзі Хмільницька ОДПІ
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Запречуючи проти касаційної скарги,
просив залишити її без задоволення як
безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
Хмільницькою ОДПІ проведена
позапланова документальна виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності позивача, за результати
якої складено акт від 14.10.2010 №
60/17/НОМЕР_1.

Згідно з висновками, викладеними в акті
перевірки, позивач порушив норми
підпункту 2.3.1 пункту 2.3 ст. 2, підпункту
7.3.1 пункту 7.3 ст. 7, пункту 9.4 ст. 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР), ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»,
внаслідок чого занизив податкові
зобов'язання за період з 01.07.2008 по 30.06.2010
з податку на додану вартість на
загальну суму 478396,00 грн. та з податку з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності на
загальну суму 273375,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки,
Хмільницькою ОДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення № /0 та №
/0 від 15.10.2010 про визначення СПД
ОСОБА_2 податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у сумі 717594,00
грн., в тому числі: 478396,00 грн. - за
основним платежем та 239198,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями,
встановленими підпунктом 17.1.3 пункту 17.1
ст. 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», та з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 273375,00 грн.
(за основним платежем) відповідно.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що фізична особа-підприємець
-платник єдиного податку при
визначенні оподатковуваного доходу
для оподаткування єдиним податком не
повинен враховувати грошові кошти,
отримані на розрахунковий рахунок
та/або в касу, для виконання договору
доручення.

У судовому процесі встановлено, що на
підставі договорів доручення,
укладених з ВАТ «Літинський молочний
завод», позивачем вчинялись правочини
щодо закупівлі молока від імені та за
рахунок молокозаводу (довірителя).
Вказані правочини створювали,
змінювали, припиняли цивільні права та
обов'язки для довірителя. Відповідно до
укладених договорів позивач не набував
права власності ні на надані йому
грошові кошти, ні на закуплене молоко.

Згідно з частиною 5 ст. 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності субєктів малого
підприємництва» виручкою від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) вважається сума, фактично
отримана суб'єктом підприємницької
діяльності на розрахунковий рахунок
або (та) в касу за здійснення операцій з
продажу продукції (товарів, робіт,
послуг).

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується із позицією суду
апеляційної інстанції, що кошти, надані
позивачу ВАТ «Літинський молочний
завод» під звіт для виконання договору
доручення, не є його виручкою, а відтак
не підлягають оподаткуванню податком з
доходу фізичних осіб.

Отриманий позивачем доход як
винагорода за виконня договорів
доручення в жодному із звітних
періодів (кварталів) в 2008 та 2009 роках, І,
ІІ каврталах 2010 року не перевищував 500
тис.грн., а відтак позивач правомірно
перебував на спрощеній системі
оподаткування, сплачуючи єдиний
податок на підставі виданогого
свідоцтва про сплату єдиного податку.

Таке правозастосування судом першої
інстанцій відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій в
постанові від 17.10.2011 у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Харківській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, яка в силу норми частини 1 ст.
244-2 КАС України є обов'язковою, у тому
числі для судів.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Хмільницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош