Справа № 802/163/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/163/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Чабан Вікторії Вікторівни,

представників позивача:
Кобилинського В.В., Цвика А.О.,

представників відповідача:
Рекало Н.Ф., Шаталюка С.В., Іванова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного підприємства
Агрофірма "Лани Поділля" до Вінницької
об'єднаної Державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
приватне підприємство Агрофірма "Лани
Поділля" ( далі - ПП Агрофірма "Лани
Поділля", позивач ) з адміністративним
позовом до Вінницької об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області ( далі - Вінницька
ОДПІ, відповідач) про скасування
податкових повідомлень - рішень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
результатами планової виїзної
перевірки ПП Агрофірма "Лани Поділля" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року
відповідачем складено акт №1234/2201/31576351
від 16.12.2013 року, яким встановлено, в тому
числі, наступні порушення:

- пп.135.4.1 п.135.4 п.135.1 ст.135, п. 138.2, п.138.8,
пп.138.10.3 п.138.10 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
pоку №2755-VІ із змінами та доповненнями
(далі - ПК України), в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток за період з 01.04.2011 року по
31.12.2012 року на загальну суму 275363 гри., в
тому числі: за 3 кв. 2011 року (звітний
період - ІІ-ІІІ квартали 2011 року)
завищення на суму 19 грн.; за 4 кв. 2011 року
(звітний період - II - IV квартали 2011 року)
заниження на суму 272792 грн.; за 1 кв. 2012
року завищення на суму 25589 грн.; за 2 кв.
2012 року (звітний період - півріччя 2012
року) заниження на суму 27041 грн.; за 3 кв.
2012 року (звітний період - три квартали
2012 року) заниження на суму 1138 грн.;

- п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п.200.2. ст. 200 ПК
України, в результаті чого встановлено
заниження суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року на загальну
суму 247859 грн., в т.ч. : за квітень 2011 року
у сумі 47738 грн.; за лютий 2012 року у сумі
49471 грн.; за квітень 2012 року у сумі 84800
грн.; за грудень 2012 року у сумі 65850 грн.;

- п.54.2 ст.54, п.57.1 ст.57, п.п168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1
ст.168, п.176.1 "е", п.176.2 "а" ст. 176 ПК України, у
зв'язку з чим встановлено узгоджене
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податку та не
сплачене до бюджету в сумі 18133,28 грн. (в
т.ч. 4020.00 грн. - податок на доходи
фізичних осіб за 1 половину листопада
2012 року, 9583,28 грн. - за 2 половину
листопада та 4530,00 грн. - за 1 половину
грудня).

Позивач не погоджується з висновками
зазначеного акту перевірки щодо
податку на прибуток ( в частині
визначення валових витрат виробництва
), податку на додану вартість та податку
на доходи фізичних осіб, що сплачується
податковим агентом, вважає, що висновки
податкового органу не відповідають
фактичним обставинам справи.

На підставі вищевказаного акту
перевірки Вінницькою ОДПІ винесено
податкові повідомлення-рішення:

- № від 30 грудня 2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ПП Агрофірма "Лани Поділля" з податку на
додану вартість на 297890,00 грн.;

- № від 30 грудня 2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ПП Агрофірма "Лани Поділля" з податку на
прибуток на 276011,00 грн.;

- № від 30 грудня 2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються податковими агентами на
23176,60 грн.

Позивач вважає, що зазначені податкові
повідомлення - рішення прийняті з
порушенням норм податкового
законодавства, ними неправомірно
завищено податкові зобов'язання
позивача, а відтак, вони є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
та, посилаючись на обставини викладені
у позовній заяві та пояснення надані в
судовому засіданні, просили
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Зокрема, представники позивача
вказують на необґрунтованість
висновків контролюючого органу щодо
неправомірного віднесення до складу
собівартості придбаних (виготовлених
та реалізованих) товарів (робіт, послуг)
витрат, понесених в зв'язку з
виробництвом робіт та послуг, не
підтверджених відповідними первинними
документами. Зазначають, що позивачем
були надані перевіряючим всі первинні
бухгалтерські документи по
розрахункам з ДП "Агроцентр
ЄвроХім-Україна" та всі необхідні
документи на підтвердження перевезень
по контрагенту ЄТехПД Державне
територіально - галузеве об'єднання
"Південно-Західна залізниця". Також
представника позивача вказують, що
підприємством правомірно віднесено до
складу податкового кредиту ПДВ по
податковим накладним, виписаним
постачальником ТОВ "Вінницький завод
пакувальних виробів "Вінтара"",
оскільки останні оформлені належним
чином та відповідають вимогам,
визначеним ст. 201 ПК України.
Безпідставним також, на думку
представників позивача, є твердження
податкового органу, що позивачем не
перераховано до бюджету суму
узгодженого податкового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб в
сумі 18133,28 грн., оскільки зазначений
платіж був проведений вчасно, що
підтверджується платіжними
дорученнями, які були досліджені
ревізорами в ході перевірки.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали, надавши суду
письмові заперечення (том 1, а.с. 225-229), в
яких вказали, що встановлені
перевіркою порушення податкового
законодавства в дійсності мали місце, в
зв'язку з чим прийняті на підставі акту
перевірки податкові повідомлення -
рішення є законними та обґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників
сторін, показання свідка ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази, суд встановив
наступне.

ПП Агрофірма "Лани Поділля"
зареєстровано Вінницькою районною
державною адміністрацією Вінницької
області 20.08.2001 року, , та
взято на податковий облік в Вінницькій
ОДПІ 29.11.2004 року за № 28-575. В період, що
перевірявся, підприємство було
платником податку на додану вартість,
податку на прибуток, податку з доходів
фізичних осіб, збору за першу
реєстрацію транспортного засобу,
орендної плати за землю та
екологічного податку.

В період з 29.10.2013 року по 09.12.2013 року
посадовими особами Вінницької ОДПІ
проведено планову виїзну перевірку ПП
Агрофірма "Лани Поділля" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року.

В ході проведеної перевірки
перевіряючими встановлено порушення
ПП Агрофірма "Лани Поділля" пп.135.4.1 п.135.4
п.135.1 ст.135, п. 138.2, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10 ст.
138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 pоку №2755-VІ із
змінами та доповненнями (далі - ПК
України), в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток за
період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року на
загальну суму 275363 гри., в тому числі: за 3
кв. 2011 року (звітний період - ІІ-ІІІ
квартали 2011 року) завищення на суму 19
грн.; за 4 кв. 2011 року (звітний період - II -
IV квартали 2011 року) заниження на суму
272792 грн.; за 1 кв. 2012 року завищення на
суму 25589 грн.; за 2 кв. 2012 року (звітний
період - півріччя 2012 року) заниження на
суму 27041 грн.; за 3 кв. 2012 року (звітний
період - три квартали 2012 року) заниження
на суму 1138 грн.;

- п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п.200.2. ст. 200 ПК
України, в результаті чого встановлено
заниження суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року на загальну
суму 247859 грн., в т.ч. : за квітень 2011 року
у сумі 47738 грн.; за лютий 2012 року у сумі
49471 грн.; за квітень 2012 року у сумі 84800
грн.; за грудень 2012 року у сумі 65850 грн.;

- п.54.2 ст.54, п.57.1 ст.57, п.п168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1
ст.168, п.176.1 "е", п.176.2 "а" ст. 176 ПК України, у
зв'язку з чим встановлено узгоджене
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податку та не
сплачене до бюджету в сумі 18133,28 грн. (в
т.ч. 4020.00 грн. - податок на доходи
фізичних осіб за 1 половину листопада
2012 року, 9583,28 грн. - за 2 половину
листопада та 4530,00 грн. - за 1 половину
грудня).

Результати проведеної перевірки
оформлено актом перевірки №1234/2201/31576351
від 16.12.2013 року ( том 1 а.с. 8-62 ).

Висновки проведеної перевірки знайшли
своє відображення у прийнятих
податкових повідомленнях - рішеннях
№ від 30 грудня 2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ПП Агрофірма "Лани Поділля" з податку на
додану вартість на 297890,00 грн., в тому
числі за основним платежем - 247859,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями
50031,00 грн., № від 30 грудня 2013 року,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання ПП Агрофірма "Лани
Поділля" з податку на прибуток на 276011,00
грн., в тому числі за основним платежем -
275363,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 648,00 грн., № від 30 грудня
2013 року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами на 23176,60 грн., в
тому числі за основним платежем - 18133,28
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 5043,32 грн. ( т. 1 а.с. 63-64, т. 2 а.с. 23
).

Зазначені податкові повідомлення -
рішення позивач вважає протиправними,
в зв'язку з чим звернувся до суду з
даним адміністративний позовом про їх
скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог та наданих у справу доказів, суд
виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07. 1999
р., підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України передбачено, що не
включаються до складу витрат - витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Статтею 201 Податкового кодексу України
визначені основні положення щодо
податкової накладної, зокрема, вказані
обов'язкові вимоги до змісту
податкової накладної.

Зі змісту наведених норм законодавства
вбачається, що необхідною умовою для
включення витрат платником податків,
до складу витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, та до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість є фактична
наявність господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), їх
зв'язок з господарською діяльністю
платника податків та підтвердження
відповідними первинними документами, у
тому числі податковими накладними. При
цьому, наслідки у податковому обліку
створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто дії, які
викликають зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства та відповідають змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Державним територіально - галузевим
об'єднанням "Південно-Західна
залізниця" - "Залізниця" та ПП Агрофірма
"Лани Поділля" - "Вантажовласник"
здійснювалась господарська
діяльність, в тому числі на підставі
договору № 508 від 06.07.2009 року,
відповідно до якого "Залізницею"
надавались послуги пов'язані з
перевезенням та було проведено
розрахунки за надані послуги ( том 1 а.с.
68 ).

Факт надання послуг за вищезазначеним
договором підтверджується наступними
первинними документами, які було
досліджено судом:

- платіжними дорученнями на оплату
послуг "Залізниці" з призначенням
платежу згідно договору № 508 від 06.07.2009
року ( том 1 а.с. 80-128 );

- випискою ДТГО ПЗЗ (ТехПД-з) з особового
рахунку (том 1 а.с. 131-142, 145-157, 162-176 )

- довідками по особистому рахунку
позивача ( том 1 а.с. 209-221 );

- податковими накладними (том 1 а.с. 143-144,
158-161, 177-181 ).

Судом встановлено, що суми витрат,
враховані позивачем при визначенні
податку на прибуток, сформованого
позивачем за господарськими
операціями з Державним територіально -
галузевим об'єднанням
"Південно-Західна залізниця",
підтверджуються належними первинними
бухгалтерськими документами. При
цьому, вищезазначені податкові
накладні (том 1 а.с. 143-144, 158-161, 177-181 )
складені відповідно до вимог ст. 201
Податкового кодексу України, містять
усі обов'язкові реквізити.

В даному випадку господарські угоди
між позивачем та Державним
територіально-галузевим об'єднанням
"Південно-Західна залізниця" були
реально виконані сторонами, кожна
оподаткована господарська операція
належним чином оформлена, а податкові
накладні відповідають встановленим
вимогам.

За вказаних обставин, наявність
підтверджуючих первинних документів
та належним чином оформлених
податкових накладних свідчить про
правомірність зарахування ПП
Агрофірма "Лани Поділля" сум витрат,
понесених за господарськими
операціями з Державним територіально -
галузевим об'єднанням
"Південно-Західна залізниця", до складу
валових витрат за четвертий квартал 2011
року.

В той же час, судом встановлено, що
позивач погоджується з частиною суми
збільшення грошового зобов'язання ПП
Агрофірма "Лани Поділля" з податку на
прибуток, визначеної в податковому
повідомленні - рішенні № від 30
грудня 2013 року, а саме щодо порушень,
встановлених за 3 квартал 2011 року, 1 - 3
квартали 2012 року. Таким чином,
враховуючи часткове визнання
нарахованих податковим органом
податкових зобов'язань, а також
можливість відокремлення неправомірно
нарахованої суми грошових зобов'язань (
т. 1 а.с. 66 ), суд приходить до висновку
про часткове визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 30 грудня 2013 року, а
саме в частині нарахування податку на
прибуток в сумі 272773,00 грн. за 4 квартал
2011 року.

Щодо правомірності податкового
повідомлення - рішення № від 30
грудня 2013 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання ПП Агрофірма
"Лани Поділля" з податку на додану
вартість на 297890,00 грн., в тому числі за
основним платежем - 247859,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 50031,00
грн., суд зазначає наступне.

Так, відповідачем в Акті перевірки ( а.с.
35 ) встановлено, що позивач в порушення
п. 198.6 ст. 198 ПК України, відніс за
перевіряємий період до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість не підтверджені
податковими накладними на суму 65850,00
грн., в тому числі за грудень 2012 року -
65850,00 грн.

Як зазначено в Акті перевірки та
стверджували представники відповідача
в судовому засіданні, позивач не надав
до перевірки податкові накладні № 299
від 26.12.2012 року на суму ПДВ 12133,33 грн., №
343 від 26.12.12. 2012 року на суму 53716,67 грн. по
взаєморозрахункам з ДП "Агроцентр
ЄвроХім - Україна", включені ПП
Агрофірма "Лани Поділля" до складу
податкового кредиту за грудень 2012 року.

Проте, суд не погоджується з
вищезазначеними твердженнями та
висновками податкового орган, виходячи
з наступного.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що між ДП "Агроцентр
ЄвроХім - Україна" - продавець та ПП
Агрофірма "Лани Поділля" - покупець
здійснювалась господарська
діяльність, в тому числі, на підставі
договору № 057 - 0004297 від 01.01.2012 року з
Додатком №109 від 26.12.2012 року та Додатком
№ 111 від 28.12.2012 року, відповідно до яких,
продавець передає в повну власність
покупця наступні товари: Нітроамофоску
16-16-16 в біг бегах, в кількості 40 тон,
загальною вартістю з ПДВ 182000,00 грн. та
Карбамідно-аміачну суміш №32, в
кількості 110 тон, загальною вартістю з
ПДВ 322300,00 грн., а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
вищевказаний товар ( том 1 а.с. 72, 74 ).

Факт придбання товару за
вищезазначеним договором № 057-0004297 від
01.01.2012 року з Додатками підтверджується
наступними первинними документами,
дослідженими судом:

- видатковими накладними № 7024 від 26.12.2012
року, №7045 від 28.12.2012 року (том 1 а.с. 69, 73 );

- податковими накладними № 299 від 26.12.2012
року на суму ПДВ 12133,33 грн., № 343 від 26.12.12.
2012 року на суму 53716,67 грн. ( том 1 а.с. 70-71,
75-76 );

- платіжними дорученнями та випискою
банку ( том 1 а.с. 77-79 ).

Отже, судом встановлено, що до складу
податкового кредиту, сформованого
позивачем за господарськими
операціями з ДП "Агроцентр ЄвроХім -
Україна", віднесено суми податку на
додану вартість сплачені позивачем та
підтвердженні первинними
бухгалтерськими документами. При
цьому, вищезазначені податкові
накладні складені відповідно до вимог
ст. 201 Податкового кодексу України,
містять усі обов'язкові реквізити.

В ході судового розгляду представники
позивача та свідок ОСОБА_6 стверджували
що під час перевірки ревізорам
надавались всі необхідні первинні
документи на підтвердження здійснених
позивачем господарських операцій, в
тому числі і податкові накладні № 299
від 26.12.2012 року на суму ПДВ 12133,33 грн. та
№ 343 від 26.12.12. 2012 року на суму 53716,67 грн.
Проте, зазначені документи не були
враховані ревізорами в ході перевірки
та відображені в акті перевірки. На
адресу позивача в ході перевірки не
надходило від відповідача письмових
запитів щодо надання додаткових
документів.

На запитання суду, чи направлялась
позивачу контролюючим органом
належним чином оформлена письмова
вимога щодо надання документів
підтверджуючих господарські операції,
здійснені між позивачем та ДП
"Агроцентр ЄвроХім - Україна" в
перевіряємий період, зокрема щодо
податкових накладних № 299 від 26.12.2012
року, № 343 від 26.12.12. 2012 року,
представники відповідача пояснили, що
потреби в письмовому запиті не було.

Однак, суд звертає увагу, що п.п. 16.1.5 п.
16.1 ст. 16 ПК України визначено, що
платник податків, у випадках,
визначених законодавством,
зобов'язаний подавати на належним
чином оформлену письмову вимогу
контролюючого органу документи з
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування. У письмовій
вимозі контролюючого органу
обов'язково зазначається конкретний
перелік документів, який повинен
надати платник та підстави його
надання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
твердження позивача щодо неврахування
відповідачем в ході перевірки всіх
первинних документів, наданих
позивачем, є обґрунтованим та не
спростовано відповідачем - суб'єктом
владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність включення позивачем
до складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість в сумі 65850,00
грн. по податковим накладним, виписаним
по взаємовідносинам позивача з ДП
"Агроцентр ЄвроХім - Україна" за грудень
2012 року.

В той же час, суд погоджується з
висновками відповідача, викладеними в
Акті перевірки, щодо порушення
позивачем п.198.6 ст. 198, п.п. 201.1, п.п. 201.10 ст.
201 ПК України, а саме, віднесення до
податкового кредиту ПДВ по податковим
накладним, оформленим з порушенням ст.
201 ПК України в сумі 134271 грн. (в тому
числі: за лютий 2012 року 49471 грн., за
березень 2012 року 84800 грн.).

Так, перевіряючими встановлено, що
постачальником TOB Вінницький завод
пакувальних виробів "Вінтара" не
виписані розрахунки корегування щодо
зміни первісно визначеної ціни та
кількості товарів в податкових
накладних, виписаних на адресу
позивача, що підтверджується
невідповідністю кількості та ціни у
видаткових накладних постачальника №
В-00000164 від 13.02.2012 року та В-00000312 від
13.03.2012 року.

Суд критично ставиться до твердження
представників позивача, що єдиною
підставою для віднесення до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг,є наявність
належним чином оформлених податкових
накладних, з огляду на таке.

Судом досліджено підстави та порядок
здійснення позивачем спірних
господарських операцій між ПП
Агрофірма "Лани Поділля" та TOB
Вінницький завод пакувальних виробів
"Вінтара" та встановлено наступне.

Так, до складу податкового кредиту було
віднесено суми податку на додану
вартість за лютий 2012 року в сумі 49471,00
грн. та за березень 2012 року в сумі 84800,00
грн., які сплачені внаслідок здійснення
закупки товару (кришка 1-82 лак. літограф)
у TOB Вінницький завод пакувальних
виробів "Вінтара", яка відбувалась
відповідно до договору купівлі -
продажу № 01/11/11 від 01.11.2011 року,
укладеного між позивачем та TOB
Вінницький завод пакувальних виробів
"Вінтара" та протоколу погодження
договірної ціни від 02.12.2011 року до
зазначеного Договору.

Відповідно до п.3.1 вищезазначеного
договору поставка товару здійснюється
окремими партіями.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
покупець оплачує товар у відповідності
до цін на товар указаних в супровідних
товарно-транспортних накладних.

Виконання договору підтверджується
актом приймання-передачі товару, що
передбачено п.3 протоколу погодження
договірної ціни від 02.12.2011 року до
зазначеного Договору.

Крім того, судом в судовому засіданні
були досліджені первинні документи, на
підставі яких позивачем віднесено до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, а саме:

- Акт №1 приймання-передачи Товару по
договору №01/11/11 від 01.11.2011 року, згідно
якого ПП Агрофірма "Лани Поділля"
отримав у власність товар на суму 2919600,21
грн. (том 2 а.с. 7);

- податкові накладні № 44 від 18.01.2012 року
на загальну суму 604458,00 грн., №109 від
27.02.2012 року на загальну суму 296825,20 грн.,
№30 від 09.02.2012 року на загальну суму
709630,14 грн., №47 від 13.03.2012 року на
загальну суму 210919,67 грн., № 54 від 13.03.2012
року на загальну суму 297883,20 грн. ( том 2
а.с. 9, 11, 13, 17-18 ).

- видаткові накладні №В-00000209 від 22.02.2012
року на суму без ПДВ в розмірі 668236,20
грн., № В-00000164 від 13.02.2012 року на суму без
ПДВ в розмірі 674191,78 грн., № В-00000312 від
13.08.2012 року на суму без ПДВ в розмірі
424022,39 грн. (том 2 а.с. 10, 12, 16).

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПКУ не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України,
якщо після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

З вищенаведеного слідує, що
коригуванню підлягає будь-яка зміна
суми компенсації, до якої повинна
належати, в тому числі, зміна первісно
визначеної номенклатури постачання
товарів (їх кількість та/або ціна).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що під час здійснення позивачем
господарських операцій з контрагентом
TOB Вінницький завод пакувальних
виробів "Вінтара" дійсно мали місце
порушення п.198.6 ст. 198, п.п. 201.1, п.п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України, а саме:
віднесено до податкового кредиту ПДВ
по податковим накладним, за
відсутності розрахунків корегування
щодо зміни первісно визначеної ціни та
кількості товарів в податкових
накладних.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ від 30.12.2013 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами, на
23176,6 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України ( далі - ПК
України ), сума грошового зобов`язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов`язання є податковим
боргом.

Пунктом 56.11 ст. 56 ПК України
передбачено, що не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Представники позивача в судовому
засіданні повідомили, що зазначені в
Акті перевірки висновки податкового
органу є помилковими, оскільки платежі
по самостійно визначеним позивачем
зобов'язанням з податку на доходи
фізичних осіб були проведені вчасно, що
підтверджується платіжними
дорученнями. Однак, оскільки
вищевказані платежі були помилково
зараховані на рахунок екологічного
збору, податкова інспекція їх не
прийняла до уваги та не зарахувала.

Так, на підтвердження перерахунку до
бюджету сум узгодженого податкового
зобов'язання, представниками позивача
до суду були надані належним чином
завірені копії платіжних доручень ( том
2 а.с. 24-25, 27-31 ), а також лист (вих. №5 від
26.03.2013 року), яким ПП Агрофірма "Лани
Поділля" просить відповідача
перерахувати невірно перераховані
кошти з рахунку №0078 на рахунок
№0078 в сумі 69997,57 для сплати
податку на доходи з заробітної плати (
том 2 а.с. 26 ).

Про зазначений лист відповідачу було
відомо на час проведення перевірки,
проте ні відповіді позивачу на лист, ні
будь - яких дій щодо перерахування
невірно перерахованих коштів
відповідачем не вчинялось.

Як пояснив в судовому засіданні
ревізор - інспектор, який безпосередньо
перевіряв правильність сплати
позивачем податку на доходи фізичних
осіб, про ситуацію щодо помилкового
перерахування позивачем коштів для
сплати податку на доходи фізичних осіб
на інший рахунок, як і про лист позивача
за вих. №5 від 26.03.2013 року, йому було
відомо на момент проведення перевірки,
але оскільки зазначений лист
направлений позивачем не в
перевіряємий період ( 01.04.2011 - 21.12.2012 ), а
пізніше, він не приймався до уваги.

З огляду на вищевикладене суд
приходить до висновку, що порушення п.
54.2 ст. 54 та п.57.1 ст. 57 ПК України,
зазначені податковим органом в Акті
перевірки, не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи, в той час як представниками
позивача доведено повноту та вчасність
сплати податку на доходи фізичних
осіб.

Визначаючись щодо правомірності
оскаржуваних рішень суд також виходив
з наступного.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд зауважує, що в ході судового
розгляду справи позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються його
вимоги, а саме: щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
30.12.2013 року № в частині
збільшення грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
суму 65850,00 грн. та застосованих штрафних
санкцій на суму 16462,5 грн., податкового
повідомлення - рішення від 30.12.2013 року №
в частині збільшення грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств на суму
272773,00 грн. та податкового повідомлення -
рішення від 30.12.2013 року № в
повному обсязі. В решті позовних вимог
позиція позивача спростовується
дослідженими в ході судового розгляду
справи доказами, а тому в іншій частині
позовних вимог слід відмовити з
вищевикладених підстав.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку про часткове задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
30.12.2013 року № , прийняте
Вінницькою ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області щодо
приватного підприємства Агрофірма
"Лани Поділля", в частині збільшення
грошового зобов"язання за платежем
податок на додану вартість на суму 65850,00
грн. та застосованих штрафних санкцій
на суму 16462,5 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
30.12.2013 року № , прийняте
Вінницькою ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області щодо
приватного підприємства Агрофірма
"Лани Поділля", в частині збільшення
грошового зобов"язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на суму 272773,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
30.12.2013 року № , прийняте
Вінницькою ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області щодо
приватного підприємства Агрофірма
"Лани Поділля", в частині збільшення
грошового зобов"язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб на суму
18133,28грн. та застосованих штрафних
санкцій на суму 5043,32 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна