Справа № 820/4476/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р.Справа № 820/4476/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.12.2013р. по справі № 820/4476/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Харкова

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску,

ВСТАНОВИЛА:

03.06.2013 року позивач - Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова- звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 р. на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
у розмірі 4217,42 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 р. у
розмірі 4217,42 грн. 42 коп.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що відповідач - ФО-П ОСОБА_1 -
зареєстрований як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до Пенсійного
фонду України.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова 19.02.2013 року
у зв'язку із наявністю у відповідача
боргу зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік в сумі
4217,42 грн. згідно поданих розрахунків
сум єдиного внеску складено вимогу про
сплату недоїмки платником єдиного
внеску №1148, яку після закінчення
звітного базового місяця направлено
відповідачу, що підтверджується
зворотнім повідомленням про вручення
поштового відправлення. (а.с. 7)

ФО-П ОСОБА_1 в порядку узгодження
вимоги про сплату недоїмки від 14.05.2013
року №Ф-1148 подав заяви до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Харкова, Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області, Пенсійного фонду України, за
результатами розгляду яких вимогу від
14.05.2013 року №Ф-1148 залишено без змін, а
заяви ФО-П ОСОБА_1 - без задоволення. (а.с.
70-92).

Доказів оскарження в судовому порядку
вказаної вимоги сторонами не надано.

У зв'язку із несплатою в добровільному
порядку суми боргу по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4217,42
грн. позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що за
відповідачем рахується заборгованість
з єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у
розмірі 4217,42 грн., яка в добровільному
порядку не сплачена.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно статті 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI
(далі - Закон №2464-VI) єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) це - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За змістом п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464- VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону
№2464-VI передбачено, що платник єдиного
внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Порядок обчислення та сплати єдиного
соціального внеску, розмір та
пропорції його розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування визначено
статтями 8, 9 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та Інструкцією
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.11 ст.8, ч.8 ст.9 Закону
№2464- VI єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску. Платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця.

На підставі ч.4 ст. 25 Закону №2464- VI ( в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) та п.6.3 розділу VI
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року №21-5 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року за №994/18289,
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

З картки особового рахунку ФО-П ОСОБА_1
убачається, що за останнім рахується
заборгованість з єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у
розмірі 4217,42 грн. (а.с. 9)

Судом першої інстанції правомірно
встановлено, що заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 4217,42 грн.
відповідачем самостійно не сплачена,
що підтверджується карткою особового
рахунку відповідача.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції стосовно
правомірності позовних вимог про
стягнення з ФО-П ОСОБА_1 суми
заборгованості по єдиному соціальному
внеску за 2012 рік в розмірі 4217,42 грн.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013р. по
справі № 820/4476/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.