Справа № 357/2211/14-а
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2211/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Ярмола О.
Я. ,

при секретарі - Федисько К. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Білоцерківського МУЮ від 27.03.2004року про
відмову у зміні по батькові з родового
«ОСОБА_1» на довільне «ОСОБА_1», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що 24.03.2004р. на
її звернення до відповідача про зміну
свого по батькові на «ОСОБА_1», -
отримала відмову, яку оскаржила до
суду. ЇЇ звернення пройшло всі судові
інстанції і 16.05.2013 року Європейський
суд ухвалив рішення у справі за заявою
ОСОБА_1, постановивши, що Україна
порушила стосовно ОСОБА_1 статтю 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України від 17.07.1997 р. Та 27.01.2014
р. Верховний Суд України справу за
позовом ОСОБА_1 направив на новий
розгляд до Білоцерківського
міськрайонного суду.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали уточнений
позов.

Відповідач не направив до суду свого
представника, подали письмово
викладені пояснення по справі.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно
запису акта про народження батьками
позивача значаться -ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(а.с.18).

Встановлено, що 27.03.2004року
відповідач відмовив позивачу змінити
її по батькові з родового «ОСОБА_1» на
довільне «ОСОБА_1». Дана відмова
вмотивована відсутністю в
національному законодавстві правової
норми, яка б передбачала зміну по
батькові (а.с.28).

Позивач суду пояснила, що для
неї особисто має дуже важливе значення
зміна її по батькові, оскільки вона
хоче мати зі своїм рідним єдинокровним
братом спільне по батькові, та її
біологічний батько ніколи не мав
нічого спільного з позивачем та не
заперечує відносно зміни по батькові.

Встановленим є те, що в квітні 2007 р.
позивач звернулася до Європейського
суду з прав людини та 16 травня 2013 року
Європейський суд ухвалив рішення у
справі за заявою ОСОБА_1 № 203390/07, яким
постановив, що Україна порушила
стосовно заявниці статтю 8 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 4 листопада
1950 року № ETS № 005 ), ратифікованої
Законом України від 17 липня 1997 року №
475/97-BP, якою кожному гарантується право
на повагу до приватного життя.

Відповідно до положень статті 8
Конвенції кожен має право на повагу до
свого приватного і сімейного життя.
Органи державної влади не можуть
втручатись у здійсненні цього права, за
винятком, коли втручання здійснюються
згідно із законом і є необхідним у
демократичному суспільстві в
інтересах національної та громадської
безпеки чи економічного добробуту
країни, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для захисту здоров'я чи
моралі або захисту прав і свобод інших
осіб.

Європейський суд у своєму рішенні
зазначив, що в особи можуть існувати
справжні причини, щоб бажати змінити
своє ім'я, а законодавчі обмеження
такої можливості можуть бути
виправдані інтересами суспільства,
наприклад, для забезпечення точного
обліку населення або схоронності
засобів ідентифікації та зв'язку
носіїв певного імені з сім'єю.
Державному органу належить навести
відповідні та достатні підстави на
підтримку своєї вимови у наданні
дозволу на зміну імені особи для того,
щоб це обмеження вважалося необхідним
у демократичному суспільстві.

У рішенні Європейського суду йдеться
й про те, що коли особа в Україні
досягає дорослого віку для того, щоб
приймати самостійні рішення щодо зміни
імені, вона може зберегти або змінити
ім'я, надане їй при народженні. Вартий
особливої уваги той факт, що особа може
зберегти по батькові, навіть якщо її
батько більше не носить імені, від
якого походить по батькові. У цьому
випадку розірвання традиційного
зв'язку між по батькові особи та іменем
її батька визнається можливим.
Європейський суд констатував, що за
майже повної свободи зміни імені або
прізвища особи обмеження, накладені на
зміну по батькові, не видаються
належним чином та достатньою мірою
мотивованими національним
законодавством. Крім того, державними
органами не було надано жодного
обґрунтування позбавлення позивача її
права приймати рішення з цього
важливого аспекту її приватного та
сімейного життя, і таке обґрунтування
не було встановлено жодним іншим
способом. Державні органи не виконали
своє позитивне зобов'язання щодо
забезпечення права позивача на повагу
до її приватного життя. Європейський
суд одноголосно постановив, що було
порушення статті 8 Конвенції.

Відповідно до статей 2, 10 Закону
України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» і пункту 1 статті 46 Конвенції
рішення Європейського суду є
обов'язковим для виконання. Виконання
рішення, крім виплати відшкодування,
полягає також у вжитті державою
додаткових заходів індивідуального
характеру, зокрема, відновлення
настільки, наскільки це можливо,
попереднього юридичного стану, який
стягувач мав до порушення Конвенції
(restitution in integrum). Відновлення
попереднього юридичного стану
стягувача здійснюється, зокрема,
шляхом повторного розгляду справи
судом, включаючи відновлення
провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в т.ч.
на виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у строки,
передбачені Конституцією та законами
України.

Позивач в судовому засіданні досить
чітко і повно аргументувала свої
позовні вимоги, довела існування
справжніх причин її бажання змінити
своє по батькові. Хоча національне
законодавство і не має прямої правової
норми, якою передбачено зміну особі по
батькові, але в першу чергу держава має
захищати права та інтереси громадянина
і статтею 3 Конституції України
передбачено, що людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканність і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Отже, відмова відповідача щодо зміни
позивачу її по батькові не виправдана
інтересами суспільства, чи будь-якими
іншими суттєвими обставинами та
неаргументована.

Таким чином, оцінюючи подані докази в
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи, керуючись принципом
співмірності законності та
справедливості, суд дійшов висновку,
що заявлені позивачем вимоги щодо
визнання протиправним рішення відділу
РАЦС Білоцерківського МУЮ від 27.03.2004 р.
щодо відмови позивачу у зміні її
родового по батькові «ОСОБА_1» на
довільне по батькові «ОСОБА_1» та
зобов'язання відповідача провести таку
зміну, - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.3Конституції України, ст. 2,
10 Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод від 4.11.1950 року,
ратифікованої Законом України від
17.07.1997 року № 475/97-BP, ст. ст. 6, 9, 17, 158-163, 167,
185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення
відділу реєстрації актів цивільного
стану Білоцерківського міського
управління юстиції від 27.03.2004 року щодо
відмови позивачу у зміні її родового по
батькові «ОСОБА_1» на довільне по
батькові «ОСОБА_1».

Зобов"язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Білоцерківського
МУЮ змінити позивачу її по батькові з
родового «ОСОБА_1» на довільне
«ОСОБА_1».

Постанова суду може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області , шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення постанови.

Суддя О. Я. Ярмола