Справа № 815/294/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/294/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

при секретарі - Музика А.О.,

за участю:

прокурора - Ейсмонт І.С.

представника відповідача - ОСОБА_1,

третя особа - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
адміністративну справу за позовом
Ізмаїльського міжрайонного прокурора
Одеської області до Ізмаїльської
міської ради Одеської області, третя
особа, без самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_2 про визнання протиправним
та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Ізмаїльського
міжрайонного прокурора Одеської
області до Ізмаїльської міської ради
Одеської області, третя особа, без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та просив їх задовольнити,
обґрунтовуючи їх тим, що рішення
Ізмаїльської міської ради від 27.06.2013
року № 3054 «Про надання гр. ОСОБА_2
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1» не відповідає
нормам чинного законодавства, зокрема,
частині 3 ст.24 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(що набрала чинності з 01.01.2013р.), де
зазначено, що у разі відсутності плану
зонування або детального плану
території, затвердженого відповідно до
вимог цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Представник відповідача
адміністративний позов не визнав та
пояснив, що проект генерального плану
м. Ізмаїла затверджений рішенням
Ізмаїльської міської ради за № 59-XXIII
від 10 вересня 1998 року. Зазначений план є
чинним на теперішній час. А розроблення
плану зонування, детальних планів
території міста Ізмаїл здійснено
згідно із Програмою оновлення
містобудівної документації на 2012-2015
роки, затвердженою рішенням
Ізмаїльської міської ради зі змінами
та доповненнями № 2735 від 27.12.2012 року.
Тому порушення законодавства про
виділення земельної ділянки на думку
відповідача відсутнє та позов не
підлягає задоволенню.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_2 повідомлений про
дату, час та місце судового розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
про причину своєї неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України
неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове
засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи.

Заслухавши пояснення та доводи осіб,
які беруть участь у справі, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Ізмаїльською міжрайонною прокуратурою
Одеської області проведено перевірку в
порядку прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
Ізмаїльській міській раді вимог
земельного та містобудівного
законодавства при передачі у власність
та користування земельних ділянок на
території м. Ізмаїл, вимог законів «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
«Про основи містобудування», «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Житлового кодексу. За
результатами перевірки встановлено, що
рішення Ізмаїльської міської ради від
26.07.2013р. № 3054 «Про надання гр. ОСОБА_2
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1» прийнято з
порушенням ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся
до Ізмаїльської міської ради із заявою
про надання дозволу на виготовлення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, земельну ділянку
площею 0,0664 га за адресою: АДРЕСА_1. До
заяви додано схему розміщення
земельної ділянки.

Рішенням Ізмаїльської міської ради від
30.03.2012р. «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2
на розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка)» надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
земельну ділянку площею 0,0664 га за
адресою: АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення третій особі
розроблено та погоджено проектну
документацію.

Відповідно до рішення Ізмаїльської
міської ради від 26.07.2013р. № 3054 «Про
надання гр. ОСОБА_2 земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1» затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянок площею 0,0664 га за адресою:
АДРЕСА_1 у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка).(а.с.34-43).

Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу
України використання земель житлової
та громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Згідно частини 3 ст. 24 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI (далі по
тексту - Закон №3038) у разі відсутності
плану зонування або детального плану
території, затвердженого відповідно до
вимог цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Зі змісту підпункту 1 п. 1 розділу V
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» вбачається, що частини
третя та четверта статті 24 вказаного
Закону набирають чинності з 1 січня 2013
року.

Відповідно до частини 1 ст. 19 Закону №3038
детальний план у межах населеного
пункту уточнює положення генерального
плану населеного пункту та визначає
планувальну організацію і розвиток
частини території.

Детальний план розробляється з метою
визначення планувальної організації і
функціонального призначення,
просторової композиції і параметрів
забудови та ландшафтної організації
кварталу, мікрорайону, іншої частини
території населеного пункту,
призначених для комплексної забудови
чи реконструкції.

Згідно частини 4 ст. 19 Закону №3038
детальний план території визначає,
зокрема, функціональне призначення,
режим та параметри забудови однієї чи
декількох земельних ділянок, розподіл
територій згідно з будівельними
нормами, державними стандартами і
правилами; черговість та обсяги
інженерної підготовки території;
систему інженерних мереж і т.д.

Статтею 25 Закону № 3038 встановлено, що
режим забудови територій, визначених
для містобудівних потреб,
встановлюється у генеральних планах
населених пунктів, планах зонування та
детальних планах територій. Режим
забудови територій, визначених для
містобудівних потреб, обов'язковий для
врахування під час розроблення
землевпорядної документації.

Режим забудови територій, визначених
для містобудівних потреб, за межами
населених пунктів встановлюється
відповідними районними державними
адміністраціями, а в разі відсутності
адміністративного району - відповідно
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, обласною, Севастопольською
міською державними адміністраціями.
Узгодження питань щодо забудови
визначених для містобудівних потреб
територій суміжних територіальних
громад здійснюється на підставі
відповідних угод, відображається у
схемах планування зазначених
територій та генеральних планах
населених пунктів. Встановлення режиму
забудови територій, визначених для
містобудівних потреб, не тягне за собою
припинення права власності або права
користування земельними ділянками,
зміни адміністративно-територіальних
меж до моменту вилучення (викупу)
земельних ділянок.

Відповідно до листа Ізмаїльської
міської ради № 01/13-2014 від 05.09.2013 року,
розроблення плану зонування, детальних
планів території міста Ізмаїл буде
здійснено згідно із Програмою
оновлення містобудівної документації
на 2012-2015 роки, затвердженою рішенням
Ізмаїльської міської ради зі змінами №
2735 від 27 грудня 2012 року.

Згідно ст. 144 Конституції України,
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймаються на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської
хартії місцевого самоврядування,
органи місцевого самоврядування в
межах закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить:

а) розпорядження землями
територіальних громад;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для
суспільних потреб відповідних
територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих
органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) використання земель
громадянами і юридичними особами у
разі порушення ними вимог земельного
законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо
вилучення (викупу), надання земельних
ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Приписами ст. 6 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
встановлено, що управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки
Крим, центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування,центральним органом
виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
іншими уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування.

Планування територій здійснюється
на державному регіональному та
місцевому рівнях відповідними
органами виконавчої влади, Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим та органами місцевого
самоврядування.

Планування та забудова земельних
ділянок здійснюється їх власниками чи
користувачами в установленому
законодавством порядку.

Рішення з питань планування та
забудови територій приймаються
сільськими, селищними, міськими
радами та їх виконавчими органами,
районними, обласними радами, Київською
та Севастопольською міськими
державними адміністраціями в межах
визначених законом повноважень з
урахуванням вимог містобудівної
документації. (ст. 8).

Планування територій на місцевому
рівні здійснюється шляхом розроблення
та затвердження генеральних планів
населених пунктів, планів зонування
територій і детальних планів
території, їх оновлення та внесення
змін до них.

Містобудівна документація на
місцевому рівні розробляється з
урахуванням даних державного
земельного кадастру на актуалізованій
картографічній основі в цифровій
формі як просторово орієнтована
інформація в державній системі
координат на паперових і
електронних носіях (ст. 16).

Детальний план у межах населеного
пункту уточнює положення генерального
плану населеного пункту та визначає
планувальну організацію і розвиток
частини території.

Детальний план розробляється з метою
визначення планувальної організації і
функціонального призначення,
просторової композиції і параметрів
забудови та ландшафтної організації
кварталу, мікрорайону, іншої частини
території населеного
пункту,призначених для комплексної
забудови чи реконструкції.

На підставі та з урахуванням положень
затвердженого детального плану
території може розроблятися проект
землеустрою щодо впорядкування цієї
території для містобудівних потреб,
який після його затвердження стає
невід'ємною частиною детального плану
території.

Детальний план території визначає:

1) принципи планувально-просторової
організації забудови;

2) червоні лінії та лінії регулювання
забудови;

3) функціональне призначення, режим та
параметри забудови однієї чи
декількох земельних ділянок, розподіл
територій згідно з будівельними
нормами, державними стандартами і
правилами;

4) містобудівні умови та обмеження (у
разі відсутності плану зонування
території) або уточнення містобудівних
умов та обмежень згідно із планом
зонування території;

5) потребу в підприємствах і
закладах обслуговування населення,
місце їх розташування;6) доцільність,
обсяги, послідовність реконструкції
забудови;

7) черговість та обсяги інженерної
підготовки території;

8) систему інженерних мереж;

9) порядок організації транспортного і
пішохідного руху;

10) порядок комплексного благоустрою та
озеленення, потребу у формуванні
екомережі;

11) межі прибережних захисних смуг і
пляжних зон водних об'єктів (у разі
відсутності плану зонування
території).

Детальний план території складається
із графічних і текстових матеріалів.

Склад, зміст, порядок розроблення
та затвердження детального плану
території визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Виконавчий орган сільської,
селищної, міської ради, відповідна
районна державна адміністрація
забезпечують оприлюднення детального
плану території протягом 10 днів з дня
його затвердження.

Детальний план території у межах
населеного пункту розглядається і
затверджується виконавчим органом
сільської, селищної, міської ради
протягом 30 днів з дня його подання, а за
відсутності затвердженого в
установленому цим Законом порядку
плану зонування території -
відповідною сільською, селищною,
міською радою.

Детальний план території не підлягає
експертизі.

Внесення змін до детального плану
території допускається за умови їх
відповідності генеральному плану
населеного пункту та плану зонування
території (ст. 19).

Також "Порядком розроблення
містобудівної документації",
затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України16.11.2011 № 290,
визначено механізм розроблення або
внесення змін до містобудівної
документації з планування території
на державному рівні в частині схем
планування окремих частин території
України та містобудівної
документації з планування території
на регіональному і місцевому рівнях.

Організація розроблення містобудівної
документації або внесення змін до неї
здійснюється шляхом забезпечення:
оприлюднення рішення про
розроблення містобудівної
документації або внесення змін до неї;
визначення розробника містобудівної
документації або внесення змін до неї
та укладання договору з урахуванням
положень, встановлених Законом України
"Про здійснення державних закупівель";
складання разом із розробником та
затвердження проекту завдання на
розроблення містобудівної
документації або внесення змін до неї;
надання розробнику вихідних даних,
а також вимог щодо розміщення
об'єктів державного й регіонального
значення або доручення щодо їх
збирання; фінансування розроблення
містобудівної документації або
внесення змін до неї відповідно до
укладеного договору; надання
розробнику оновленої картографічної
основи, складеної відповідно до вимог
законодавства; здійснення контролю
за розробленням або внесенням змін
до містобудівної документації;
узгодження проекту містобудівної
документації з органами місцевого
самоврядування, що представляють
інтереси суміжних територіальних
громад, в частині врегулювання
питань щодо територій спільних
інтересів; розгляду проекту
містобудівної документації
архітектурно-містобудівною радою
згідно зі статтею 20 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності"; подання проекту
містобудівної документації з
планування території на державному
рівні в частині схем планування
окремих частин території України,
містобудівної документації з
планування територій на
регіональному рівні, генерального
плану міст експертній організації
для проведення експертизи в
порядку,визначеному постановою
Кабінету Міністрів України від 25.05.2011
№ 548 "Про затвердження Порядку
проведення експертизи містобудівної
документації"; подання на
затвердження завершеного проекту
містобудівної документації (п.1.4).

Розробник містобудівної документації:
готує проект договору на розроблення
або внесення змін до містобудівної
документації; бере участь у складанні
проекту завдання на розроблення або
внесення змін до містобудівної
документації; збирає вихідні дані за
дорученням замовника; розробляє
містобудівну документацію або вносить
до неї зміни відповідно до вимог
державних будівельних норм,
державних стандартів; бере участь у
розгляді архітектурно-містобудівною
радою відповідного рівня та сесією
відповідної ради розробленої ним
містобудівної документації;
пропонує замовнику у разі
необхідності залучити інші
науково-дослідні та проектні
організації до проведення додаткових
досліджень, розроблення окремих
розділів містобудівної документації
(1.5.).

Розділом ІV вказаного "Порядку"
визначено порядок розроблення
містобудівної документації з
планування території на місцевому
рівні.

Рішення про розроблення
генерального плану, плану зонування
території, детального плану території,
яка розташована в межах населеного
пункту, а також внесення змін до
цієї містобудівної документації
приймає відповідна сільська, селищна,
міська рада ( 4.1.).

Замовником розроблення містобудівної
документації з планування території
на місцевому рівні або внесення змін до
неї є: при розробленні генерального
плану населеного пункту, плану
зонування території, а також
детального плану території, яка
розташована в межах населеного
пункту, - виконавчий орган сільської,
селищної, міської ради, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації (4.3.).

Крім функцій, визначених у пункті 1.4
розділу I цього Порядку, замовник
розроблення містобудівної
документації з планування території
на місцевому рівні: звертається до
обласної державної адміністрації,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим (для міст обласного та
республіканського Автономної
Республіки Крим значення), Мінрегіону
України (для міст Києва та Севастополя)
щодо визначення державних інтересів
для їх урахування під час розроблення
генерального плану населеного пункту;
забезпечує проведення громадських
слухань щодо врахування громадських
інтересів у проекті містобудівної
документації на місцевому рівні в
порядку, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 25.05.2011
№ 555 "Про затвердження Порядку
проведення громадських слухань
щодо врахування громадських інтересів
під час розроблення проектів
містобудівної документації на
місцевому рівні" (4.9.).

Крім того, розробник містобудівної
документації на місцевому рівні:
бере участь у розгляді пропозицій
громадськості до проекту генерального
плану, плану зонування території,
детального плану території в процесі
проведення громадських слухань щодо
врахування громадських інтересів;
доопрацьовує в разі необхідності
проект містобудівної документації за
результатами розгляду на
архітектурно-містобудівній раді та
громадських слухань щодо врахування
громадських інтересів. (4.10.).

Генеральні плани населених пунктів,
плани зонування території та зміни до
них затверджуються відповідними
сільськими, селищними, міськими
радами(4.11.).

Детальний план території, яка
розташована в межах населеного
пункту, розглядається і
затверджується виконавчим органом
сільської, селищної, міської ради, а
за відсутності затвердженого в
установленому порядку плану зонування
території - відповідною сільською,
селищною, міською радою протягом 30 днів
з дня його подання.

З огляду на те, що на час прийняття
оскаржуваного рішення був відсутній
проект детального планування
індивідуальної житлової забудови за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог ч.
3 ст. 24 Закону №3038 передача земельних
ділянок за адресою: АДРЕСА_1 у власність
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд була неможливою.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що
процедура відведення земельної
ділянки третій особі розпочалась
шляхом прийняття рішення про надання
дозволу третій особі на розробку
проектів землеустрою ще до вступу в дію
частини 3 ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Таке твердження представника
відповідача є хибним, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 123
Земельного кодексу України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч. 3 ст. 123 Земельного
кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу
України проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
погоджується в порядку, встановленому
статтею 1861 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування (ч. 6
ст. 123 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 10 ст. 123
Земельного кодексу України рішенням
про надання земельної ділянки у
користування за проектом землеустрою
щодо її відведення здійснюються,
зокрема, затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Таким чином, надання особі дозволу на
розроблення проекту землеустрою не є
рішенням ради про передачу у власність
земельних ділянок, тому суд не бере до
уваги час прийняття рішень про надання
третій особі дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки.

До того ж, жодні норми Земельного
кодексу України або Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» не містять положень, щодо
випадків, на які не розповсюджується
дія ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Кодексом адміністративного
судочинства України (частина третя
статті 2) передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що рішення Ізмаїльської
міської ради від 27.06.2013р. № 3054 «Про
надання гр. ОСОБА_2 земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1» прийнято з порушенням норм
чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст.
24 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», тому
позовні вимоги про його скасування є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 158 - 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ізмаїльського
міжрайонного прокурора Одеської
області до Ізмаїльської міської ради
Одеської області, третя особа, без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Ізмаїльської міської ради від
27.06.2013 року за № 3054.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського окружного адміністративного
суду апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 24 березня 2014 року.

Суддя
Л.М.Токмілова

24 березня 2014 року.