Справа № 422/11958/12
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2013-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/205/12/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 лютого 2013 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі: головуючого
судді Мовчан Д.В. розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАЇ з ОСП №2
м. Запоріжжя прапорщика міліції
Волкова О.В., третя особа: Управління
ДАІ ГУ МВС України в Запорізькій
області, про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, закриття провадження
по справі, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваним позовом про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АР 1 № 160463 від 12 грудня 2012 року, винесену
інспектором ДПС ВДАЇ з ОСП № 2 м.
Запоріжжя прапорщиком міліції
Волковим О.В. про скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення, закриття провадження
по справі, відповідно до якої на нього,
позивача, було накладено штраф у
розмірі 340 грн., за порушення п. 15.9
Правил дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст.122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі -КупАП). Також
просить у позові закрити провадження
по адміністративній справі за ч. 1 ст.122
КУпАП відносно нього у зв'язку із
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що дана постанова не
відповідає вимогам законодавства та
дійсним обставинам справи, у зв'язку з
чим така постанова підлягає
скасуванню, а провадження по
адміністративній справі відносно
позивача - закриттю, у зв'язку із
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність із
викладанням правової позиції щодо
позовних вимог. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач інспектор ДПС ВДАЇ з ОСП
№2 м. Запоріжжя прапорщик міліції
Волков О.В., надав заперечення проти
позову, зазначивши що адміністративний
матеріал ним було складено правомірно,
просив розглядати справу без його
участі, вважає свої дії правомірними та
обґрунтованими, та в задоволені позову
відмовити.

Представник третьої особи
Управління ДАІ ГУ МВС України в
Запорізькій області, не з'явився, про
день та час слухання справи
сповіщалися належним чином, заяв чи
клопотань від них до суду не надходило.

У відповідності до ч. 6. ст. 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності
потреби заслухати свідка чи експерта.
Тому суд ухвалив розглянути справу за
відсутністю сторін в порядку
письмового провадження на підставі
матеріалів справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, знаходить
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2012
року відповідачем по даній справі,
інспектором ДПС ВДАЇ з ОСП №2 м.
Запоріжжя прапорщиком міліції
Волковим О.В. було складено протокол
серії АГ2 № 414862 (а.с.8). У вказаному
протоколі зазначено, що 12 грудня 2012
року о 07год. 25 хв. позивач ОСОБА_1,
25.08.1971р.н. керував автомобілем «КАМАЗ»,
д/н НОМЕР_1 та здійснив зупинку,
закривши при цьому дорожній знак (4.1)
«Напрямок руху - Прямо», та менш ніж 10
метрів від в'їзду на АЗС, чим порушив п.
15.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР),
за що відповідальність передбачена за
ч.1 ст. 122 КУпАП .

При цьому Позивач в вищевказаному
протоколі про адміністративне
правопорушення у графі «по суті
порушення пояснюю» зазначив «… я
остановился на заправке, в связи с тем
чтобы проверить состояние колес, не
более 1 м подъехали работники ДПС …..»

На підставі вказаного протоколу
відповідачем по справі, інспектором
ДПС ВДАЇ з ОСП № 2 м. Запоріжжя
прапорщиком міліції Волковим О.В., 12
грудня 2012 року було винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення серії АР1 № 160463 (а.с.7),
відповідно до якої на позивача ОСОБА_1.
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн., у зв'язку із скоєнням
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративне правопорушення.

Зазначена постанова, як акт
індивідуальної дії, перевірялись судом
на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визначається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до п. 15.9 «и» ПДР України
зупинка забороняється ближче 10 м від
виїздів з прилеглих територій і
безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до вимог п. 15.14 ПДР України -
у разі вимушеної зупинки на місці, де
зупинку заборонено, водій повинен
вжити всіх заходів, щоб прибрати
транспортний засіб за не можливості це
зробити - діяти згідно з вимогами п.п.
9.9-9.11 цих правил. Вимушена зупинка - це
припинення руху транспортного засобу
через його стан або небезпеку,
створюється вантажем, який
перевозиться, станом водія (пасажира)
або перешкодою на дорозі.

У відповідності до п.п. 9.9 - 9.10 ПДР,
аварійний світловий сигнал повинен
бути увімкненим у разі вимушеної
зупинки на дорозі. Разом з увімкненням
аварійної світлової сигналізації слід
установити знак аварійної зупинки або
миготливий червоний ліхтар на відстані
яка забезпечує безпеку дорожнього
руху, але не ближче 20 метрів до
транспортного засобу в населених
пунктах і 40 метрів поза ними, у разі
вимушеної зупинки в місцях з обмеженою
оглядовістю доріг хоча б в одному
напрямку не менше 100 метрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами
по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган(посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складання, посада, прізвище,
ім'я, по-батькові особи, яка склала
протокол, відомості про особу, яка
притягується до відповідальності;
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення ,
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвище, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Суд вважає, що
вказані приписи адміністративного
законодавства відповідачем виконані
не були, адже маючи перед прийняттям
постанови протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому позивач зазначив про незгоду з
висновками інспектора ДПС ДАЇ,
вказаний суб'єкт владних повноважень
повинен був, використовуючи свої
повноваження, зібрати докази, які б
спростували свідчення позивача, але
таких доказів ні протокол, ні постанова
не містить.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Ст.7 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
передбачає, що ніхто не може бути
підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше, як на підставах і в порядку,
встановлених законом. При цьому,
провадження в справах про
адміністративне правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів. Відповідно до
вимог процесуального закону, докази
мають бути належними та допустимими.
Допустимими є ті докази, які зібрані у
відповідності до закону, компетентними
органами та в установленому порядку, а
належними - якщо вони підтверджують
факт даного адміністративного
проступку.

Разом з цим, доводи позивача
наведені в позовній заяві, доказів, які
б спростували покази позивача,
відповідач суду не надав, в судове
засідання не з'явився, не довів
правомірність свого рішення, не надав
суду обґрунтованих доказів вини
позивача у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Також в
ході розгляду справи по суті доказів
скоєння позивачем правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП судом не
здобуто. Таким чином, суд вважає, що
висновок відповідача про скоєння
позивачем 12 грудня 2012року
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122КУпАп, є
необґрунтованим, а притягнення його до
адміністративної відповідальності
відбулося без належних на те підстав.

Підстав для відмови у задоволені
позову судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС
України при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення
здійснюється у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП
в разі оскарження постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності орган (посадова
особа) при перевірці законності та
обґрунтованості винесеної постанови
може прийняти рішення про скасування
постанови і закриття справи.

З огляду на викладене, суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і
необхідності визнання неправомірною
та скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АР1 № 160463 від 12 грудня 2012р. про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, а також про
закриття провадження в
адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 122, 247, 278, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст.
4,6,9,11,70, 71,104 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

2. Постанову інспектора ДПС ВДАЇ з
ОСП №2 м. Запоріжжя прапорщика міліції
Волкова О.В. у справі про
адміністративне правопорушення серії
АР1 № 160463 від 12 грудня 2012р. про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП,- скасувати.

3. Визнати дії інспектора ДПС ВДАЇ
з ОСП №2 м. Запоріжжя прапорщика
міліції Волкова О.В. щодо притягнення
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 12 грудня 2012 року
ОСОБА_1 - неправомірними.

4. Провадження у адміністративній
справі про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, 12 грудня
2012року , - закрити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Д. В. Мовчан