Справа № 569/1930/14-а
Суддя: Панас О.В. О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1930/14-а
Суддя Рівненського міського суду Панас
О.В. розглянувши у порядку скороченого
провадження в м. Рівне
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області про
визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії за вислугу років та
зобов»язання вчинити певні дії,-
До Рівненського міського суду
звернулася ОСОБА_1 із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області про
визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії за вислугу років та
зобов»язання вчинити певні дії.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що
в період з 17.07.1978 року по 27.12.2010 року вона
працювала на прокурорсько-слідчих
посадах прокуратури Рівненської
області. Загальний стаж роботи 38 років 7
місяців 27 днів. З 2002 року вона
перебувала на обліку в УПФ України в
м.Рівне та отримує пенсію по вислузі
років, згідно із ЗУ «Про прокуратуру»
із розрахунку 90 відсотків заробітку.
27.12.2010 року вона була звільнена з посади
начальника відділу роботи з кадрами
прокуратури Рівненської області на
підставі ст.. 38 КЗпП України у зв»язку
із виходом на пенсію за вислугою років
згідно ст.. 50-1 ЗУ 2Про Прокуратуру».
Оскільки згідно постанови КМУ від
31.05.2012 р. № 505 пройшло збільшення
посадових окладів працівникам
прокуратури, що було підставою для
перерахунку її пенсії, 04.09.2012 року
вона подала відповідну заяву до УПФ в
м.Рівне. З 01.07.2012 року їй перераховано
пенсію в розмірі 80 відсотків від чинної
заробітної плати, а не 90 відсотків,
відповідач відмовляється в
добровільному порядку провести
перерахунок. У зв»язку з чим просить
зобов"язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату її пенсії,
виходячи з розміру отриманої нею
пенсії 90 відсотків від суми
щомісячного заробітку, у відповідності
з ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року з
урахуванням поданої довідки
прокуратури Рівненської області про
новий посадовий оклад та загальний
розмір щомісячної зарплати з 01.07.2012
Ухвалою суду від 10.02.2014 року відкрито
провадження по справі у порядку
скороченого провадження щодо
заявлених вимог позивача за період з
Копія ухвали про відкриття
скороченого провадження та копія
позову направлена судом відповідачу з
наданням строку для письмових
заперечень на позов або заяви про
визнання позову. У встановлений
строк від відповідача надійшли до суду
заперечення. В яких відповідач просить
суд відмовити в задоволенні позовних
Суд, визнав наявні матеріали
достатніми для прийняття судового
рішення в порядку скороченого
провадження згідно абзацу 2 ч.1 ст. 183-2
КАС України.

Суд, перевіривши викладені в позовній
заяві та письмових запереченнях
доводи, дослідивши матеріали справи, та
оцінивши їх в сукупності, приходить до
наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставах, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 .
була звільнена з посади начальника
відділу роботи з кадрами прокуратури
Рівненської області на підставі ст.. 38
КЗпП України у зв»язку із виходом на
пенсію за вислугою років згідно ст..50-1
ЗУ «Про прокуратуру». Загальний стаж
роботи 38 років 7 місяців 27 днів. З 2002
року перебувала на обліку в УПФ в
м.Рівне та отримувала пенсію із
розрахунку 90 відсотків заробітку.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 рку
в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001
року- прокурори і слідчі зі стажем
роботи не менше 20 років, мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 % від суми
їхньої місячної (чинної) заробітної
плати, до котрої включаються всі види
оплати праці, на які нараховуються
страхові внески одержані перед
місяцем звернення за призначенням
пенсії. За кожен повний рік роботи
понад 10 років на цих посадах пенсія
збільшується на 2 %, але не більше 90 %
від суми місячного (чинного) заробітку.
Пунктом 17 ст. 50-1 вищезазначеного
Закону передбачено, що перерахунок має
проведено з розміру раніше
призначеної вже пенсії, тобто 90 %
відсотків від суми місячного чинного
заробітку і при перерахунку мають бути
взяті до уваги збільшені показники,
підвищення заробітної плати, які
надані відповідною довідкою.

Зі змісту вказаної статті, що була
чинна на час звільнення позивача з
посади начальника відділу роботи з
кадрами прокуратури Рівненської
області за вислугою років, вбачається,
що перерахунок має проведено з розміру
раніше призначеної вже пенсії, тобто 90
% відсотків від суми місячного чинного
заробітку і при перерахунку мають бути
взяті до уваги збільшені показники,
підвищення заробітної плати, які
надані відповідною довідкою .

Всупереч наведеній нормі відповідачем
не в повному обсязі виплачується
позивачу пенсія. Так, листом
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Рівне № 44/13 від 27 січня 2014 року,
повідомлено, що підстав для
перерахунку пенсії позивачу немає.

Встановлено, що згідно постанови КМУ
від 31.05.2012 р. № 505 пройшло збільшення
посадових окладів працівникам
прокуратури , а при перерахунку пенсії
відповідач керувався ст..50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» в новій редакції, згідно
якої пенсія призначається у розмірі 80 %
від суми місячної чинної заробітної
плати, а не п.17 ст.50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» від 26.11.1993 року, в редакції
Закону № 2663-111 (2663-14) від 12.07.2001 року ,
тобто позивачу був здійснений
перерахунок пенсії у розмірах нижчих
ніж встановлено законодавством
України у спірному періоді.

Згідно ст..22 Конституції України
передбачено, що при прийняття нових
законів, або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. Тому звуження змісту та обсягу
права позивача на отримання пенсії в
розмірі 90 % з раніше призначеної пенсії
шляхом прийняття нових законів, або
внесення змін до чинних законів за ст..
22 Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до ст.. 22,64
Конституції України право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян встановлено законами України
(в тому числі і Законом України «Про
прокуратуру») є таким, що не підлягає
звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
розрахунку пенсії позивачу підлягає
застосуванню розмір, встановлений
згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», № 3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону № 2663-111(2663-14) від 12.07.2001
року, відповідно до якого розмір пенсії
має становити 90 % від суми місячного
чинного заробітку.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та місцевого
самоврядування , їх посадові особи
зобов»язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пленум Верховного Суду України у свої
постанові від 13.06.2007 р.№ 8 «Про
незалежність судової влади» роз»яснив,
що відповідно до ст. 8 та 22 Конституції
України не підлягають застосуванню
судами закони та інші
нормативно-правові акти , якими
скасовуються конституційні права
людини та громадянина, а також нові
закони, які звужують зміст і обсяг
встановлених Конституцією України і
чинними законами прав і свобод.

З огляду на викладене, забезпечуючи
захист порушених прав Позивача,
враховуючи, що згідно законодавства
перерахунок пенсії належить до
обов'язків Пенсійного фонду України,
суд дійшов висновку, що Відповідач має
провести перерахунок та виплату
пенсії виходячи з розміру отриманої
Позивачем пенсії 90 відсотків від суми
місячного чинного заробітку , у
відповідності з ч. 17 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 3662-12 від
26.11.1993 року в редакції Закону України №
2663-111 від 12.07.2001 року з урахуванням
поданої довіди прокуратури № 18-312 від
27.08.2012 р. , за період з 06.08.2013 року до
зміни чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ч.17
ст.51-1 Закону України «Про прокуратуру»
№ 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону
України № 2663-111 від 12.07.2001 року , ст.18, 50,
98, 104-107, 122, 158- 163, 183-2 , 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне про визнання
неправомірними дій щодо обмеження під
час перерахунку розміру пенсії за
вислугу років та зобов»язання вчинити
певні дії за період з 06 серпня 2013 року
по 06 лютого 2014 року - задовольнити.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м. Рівне
провести перерахунок і виплату пенсії
ОСОБА_1, виходячи з розміру отриманої
позивачем пенсії 90 відсотків від суми
місячного чинного заробітку , у
відповідності з ч. 17 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 3662-12 від
26.11.1993 року в редакції Закону України №
2663-111 від 12.07.2001 року з урахуванням
поданої довідки прокуратури № 18-312
від 27.08.2012 р. за період з 06 серпня 2013
року по 06 лютого 2014 року, з врахуванням
виплачених сум.

Постанова за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена сторонами в апеляційному
порядку до Житомирського апеляційного
адміністративного суду на протязі
10-ти днів з моменту отримання копії
постанови.

Строк для подання апеляційної
скарги стороною або іншою особою, яка
брала участь у справі, обчислюється з
моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Рівненського міського суду

О.В.Панас