Справа № 804/2859/13-а
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2014 рокусправа № 804/2859/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Марганець Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Марганець Дніпропетровської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Марганець Дніпропетровської області
про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області
(Позивач) звернулось до суду з
позовними вимогами до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Марганець
Дніпропетровської області (Відповідач)
про зобов'язання відповідача прийняти
до заліку суму пенсії в розмірі 5066,00
грн., виплачену громадянину ОСОБА_1,
каліцтво якого сталося на території
колишнього СРСР та країн СНД.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідач при
складанні актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, не включив до таких актів
суму витрат за червень-листопад 2012 року
в розмірі 5066,00 грн., виплачених
громадянину ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 19 березня 2013 року
адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
відповідача прийняти до заліку суму
пенсії в розмірі 1666 грн., виплаченої за
червень та липень 2012 року громадянину
ОСОБА_1, каліцтво якого сталося на
території колишнього СРСР та країн СНД
залишено без розгляду, у зв'язку
пропуском позивачем строку звернення
до суду та не встановлення судом
поважних причин такого пропуску.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2013 року у задоволенні позову
було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідач просить відмовити у
її задоволенні та залишити без змін
постанову суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач просить суд зобов'язати
відповідача включити до актів
щомісячної звірки витрати в розмірі 3400
грн. на виплату і доставку сум основної
пенсії та щомісячної державної
адресної допомоги, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року №265, на підставі
складених актів щомісячної звірки
витрат:

- за серпень 2012 року - акт підписано
сторонами 6 вересня 2012 року, не прийнято
до заліку 844 грн., з них 100,56 грн. основний
розмір пенсії, 743,44 грн. суми державної
адресної допомоги;

- за вересень 2012 року - акт підписано
сторонами 5 жовтня 2012 року, не прийнято
до заліку 844 грн., з них 100,56 грн. основний
розмір пенсії, 743,44 грн. суми державної
адресної допомоги;

- за жовтень 2012 року - акт підписано
сторонами 7 листопада 2012 року, не
прийнято до заліку 856 грн., з них 100,56 грн.
основний розмір пенсії, 755,44 грн. суми
державної адресної допомоги;

- за листопад 2012 року - акт підписано
сторонами 6 грудня 2012 року, не прийнято
до заліку 856 грн., з них 100,56 грн. основний
розмір пенсії, 755,44 грн. суми державної
адресної допомоги.

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що позивачем щомісячно
направлялися відповідачу акти звірки,
між тим останній не враховував витрати
на виплату щомісячної державної
адресної допомоги та витрати на її
доставку, про що складені таблиці
розбіжностей.

Проте, при проведені звірки між
позивачем та відповідачем та складанні
Актів щомісячної звірки витрат по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з 01.06.2012 по 30.11.2012 року
відповідачем не прийнято до заліку
виплачені позивачем суми адресної
допомоги за вказаний період.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог стосовно включення до акту
заліку витрати на виплату сум адресної
допомоги, суд зазначає, що така
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, отже, відповідач не може
нести витрати на виплату державної
адресної допомоги.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції у
зв'язку з наступним.

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній справі з приводу
відшкодування понесених позивачем
витрат на виплату державної адресної
допомоги та витрат на її доставку,
врегульовані нормами Законів України
«Про пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», нормами Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі -Порядок), який
затверджено постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у
Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р.
за №376/7697, нормами постанови Кабінету
Міністрів України №265 від 26.03.2008р. «Про
деякі питання пенсійного забезпечення
громадян».

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 01 квітня 2001 року з наступними змінами
та доповненнями, цей закон визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
(далі - страхування від нещасного
випадку). Страхування від нещасного
випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування він нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі - Порядок), який
затверджено постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у
Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р.
за №376/7697.

Відповідно до п. 3 Порядку
Відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів "а",
"в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії,
виплачені відповідно до статей 91, 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №1094 від 21.01.2001р.
«Деякі питання розслідування та обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»

А пунктом 4 Порядку передбачено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

При цьому, слід зазначити, що перелік
сум, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів та
підлягають відшкодуванню відповідно
до Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі - Порядок), який
затверджено постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003р. № 5-4/4, та
зареєстровано у Міністерстві Юстиції
України 16.05.2003р. за №376/7697, встановлений
п. 4 цього порядку, є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає
і серед видів пенсійного
забезпечення, які підлягають
відшкодуванню відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, відсутній такий
вид пенсійного забезпечення як
державна адресна допомога та витрати
на її виплату та доставку.

Тобто з урахуванням положень ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», п. 2 ст. 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», наведені вище норми
чинного законодавства дають
можливість зробити висновок про
відсутність правових підстав та
визначеного чинним законодавством
порядку (механізму) відшкодування
відповідними відділеннями Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України понесених
Управліннями Пенсійного фонду України
витрат на виплату державної адресної
допомоги та витрат на її виплату та
доставку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідач у справі, не включивши до
акту щомісячної звірки витрат на
виплату та доставку пенсії по
інвалідності виплачену громадянину
ОСОБА_1, каліцтво якого сталося на
території колишнього СРСР та країн СНД
за період з 01.06.2012 по 30.11.2012 року, діяв у
межах повноважень та у спосіб
визначений чинним законодавством, а
суд першої інстанції під час розгляду
даної адміністративної справи дійшов
до обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи обставини, які були
встановлені судом під час розгляду
даної адміністративної справи та
приймаючи до уваги наведені норми
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, що виникли між
сторонами у даній справі, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи було повно встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано
норми чинного матеріального права, яке
регулює спірні правовідносини, а тому в
задоволенні апеляційної скарги
позивача необхідно відмовити, а
постанову суду першої інстанції від 19
березня 2013 року у даній
адміністративній справі - залишити без
змін.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються дослідженими судом
доказами та не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу позивача необхідно
залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Марганець Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова