Справа № К-41187/10-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К-41187/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому
провадженні касаційну скаргу
Державної податкової адміністрації в
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
адміністрації в Київській області,
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області, Державної податкової
інспекції у м. Славутичі Київської
області про скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, -

встановила:

19 березня 2007 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Державної податкової
адміністрації в Київській області,
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області, Державної податкової
інспекції у м. Славутичі Київської
області про скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Справа розглядалася неодноразово
судами різних інстанцій.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2009 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ Державної податкової
адміністрації в Київській області
№ 65-о від 20.02.2007 року про звільнення
ОСОБА_2 з посади заступника начальника
інспекції - начальника Славутицького
відділення Броварської міжрайонної
державної податкової інспекції.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника
начальника інспекції - начальника
Славутицького відділення Броварської
міжрайонної державної податкової
інспекції з 20.02.2007 року.

Стягнуто з Державної податкової
адміністрації в Київській області на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу у сумі
138 622 грн. 38 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
по справі, Державна податкова
адміністрація в Київській області
подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати судові
рішення та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_2 з 07.04.2006 року
займала посаду заступника начальника
інспекції - начальника Славутицького
відділення Броварської міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової адміністрації в
Київській області.

Наказами Державної податкової
адміністрації України № 519 від 01.09.2006
року та № 557 від 13.09.2006 року Броварська
міжрайонна державна податкова
інспекція була реорганізована шляхом
виділу та створення на її базі
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області та Державної податкової
інспекції у м. Славутичі Київської
області, які є її правонаступниками у
відповідній частині свого майна, прав
та обов'язків.

На підставі цих наказів ОСОБА_2 19.09.2006
року було вручено попередження про
наступне вивільнення з роботи і в
якості працевлаштування запропоновано
посаду заступника начальника -
начальника відділу
контрольно-перевірочної роботи
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області.

Позивач не погодилась на зайняття
запропонованої їй посади.

Наказом Державної податкової
адміністрації в Київській області від
20 лютого 2007 року № 65-о на підставі
попередження про наступне звільнення
ОСОБА_2, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України
позивача було звільнено із займаної
посади.

Задовольняючи позовні вимоги та
поновляючи на посаді позивача, суди
поапередніх інстанцій вірно послалися
на наступне.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності,
можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку змін в організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно із частиною 3 ст. 36 КЗпП України,
у разі реорганізації установи дія
трудового договору працівника
продовжується, припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можлива лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно з частинами другою та третьою
статті 36 КЗпП України зміна
підпорядкованості підприємства,
установи, організації не припиняє дії
трудового договору. У разі зміни
власника підприємства, а також у разі
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) дія
трудового договору працівника
продовжується. Припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можливе лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП
встановлено, що звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Частиною З статті 49-2 КЗпП України
встановлено, що одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Відповідно до пункту 19 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
(надалі - Постанова № 9) містяться
роз'яснення, згідно з якими при
розгляді спорів про звільнення за
пунктом 1 статті 40 КЗпП суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача
мали місце зміни в організації
виробництва і праці, зокрема,
ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що реорганізація
Броварської МДПІ не супроводжувалася
скороченням чисельності або штату
працівників Славутицького
віддіділення Броварської МДПІ, посади
яких відносяться до номенклатури ДПА у
Київській області.

На момент вручення позивачу
попередження про наступне вивільнення
з роботи, не були затверджені Положення
про Броварську об'єднану державну
податкову інспекцію Київської області,
Положення про Державну податкову
інспекцію у м. Славутич Київської
області та не були затверджені та
введені в дію штатні розписи
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції та Державної
податкової інспекції у м. Славутичі
Київської області.

Судами вірно було встановлено, що в
результаті реорганізації Броварської
міжрайонної державної податкової
Інспекції шляхом виділу та на момент
вручення позивачу попередження про
наступне вивільнення її з роботи,
фактично відбулась зміна лише в назві
Славутицького відділення Броварської
міжрайонної державної податкової
інспекції - на Державну податкову
інспекцію у м. Славутичі Київської
області. Також судами було встановлено,
що на день звільнення позивача з
роботи, були наявні вакантні посади на
які вона мала можливість претендувати,
виходячи з її освіти, фаху, стажу, та
досвіду роботи, та які їй запропоновані
відповідачами не були.

Таким чином, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що
встановлена законодавством можливість
ліквідації державної установи
(організації) з одночасним створенням
іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) установи, що
ліквідується, не виключає, а передбачає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
ліквідованої установи. Це зобов'язання
Державна податкова адміністрація в
Київській області не виконала, а отже,
трудові гарантії позивача були
порушені.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками судів про відмову
позивачу у задоволенні позовних вимог
в частині відшкодування моральної
шкоди та понесених витрат на правову
допомогу, оскільки на їх підтвердження
позивачем не надано належних доказів.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовуються
висновки, викладені в судовому рішенні,
підстави для його скасування відсутні.

З огляду на викладене та керуючись
статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації в Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
адміністрації в Київській області,
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області, Державної податкової
інспекції у м. Славутичі Київської
області про скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній