Справа № 826/17961/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Степанюка А.Г., Василенка Я. М.,

за участю
секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН"
до Київської регіональної митниці
Міндоходів України про визнання
протиправним та скасування рішення, за
апеляційною скаргою Київської
регіональної митниці Міндоходів
України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.12.2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про
визнання протиправним рішення про
коригування митної вартості товарів
від 02.10.2013 № 100270000/2013/300361/2 та картки
відмови від 02.10.2013 № 100270000/2013/01834.

Свої вимоги мотивував тим, що подана
митна декларація для митного
оформлення товару була з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за ціною контракту.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.12.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким позов залишити без
задоволення в повному обсязі.

В засідання з'явився представник
позивача, просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.
Представник апелянта, будучи належним
чином повідомленим, в судове засідання
не з'явився, що не перешкоджає слуханню
спірного питання відповідно до вимог ч.
4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, заперечення на
апеляційну скаргу, доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позову, виходячи з того, що відповідач
не обґрунтував застосування
резервного методу визначення митної
вартості товарів.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між
компанією J. van Walraven Bv. та ТОВ
«ВАЛЬРАВЕН» укладено контракт від
01.07.2013 № 4/2013 на поставку систем для
кріплення та монтажу систем
водопостачання, опалення, каналізації,
сантехніки, кондиціонування повітря та
комплектуючих до даного устаткування.

Згідно контракту сторони обумовили
умови поставки товару - EXW Мідрехт,
Нідерланди (Інкотермс 2000). Ціна на
товари та асортимент товару
зазначається в накладних (інвойсах),
які є невід'ємною частиною цього
контракту, та видаються на кожну партію
товару.

Вартість пакування товару входить в
ціну товару та відповідно в ціну
контракту.

Ціни на імпортовані товари є
індивідуальними та розраховуються
постачальником, виходячи із
собівартості виробництва
постачальника, об'ємів реалізації
товарів покупцю, асортименту товарів,
що постачаються, та інших факторів за
згодою сторін.

Згідно із підпунктом 3.1 пункту 3
контракту оплата здійснюється не
пізніше, ніж через 30 днів з дня
перетинання товарів кордону, якщо на
конкретну поставку не будуть
передбачені сторонами інші строки
оплати товару, що постачається.

Згідно з додатковою угодою від 01.08.2013 р.
№ 2 сторони обумовили, що
встановлюються спеціальні ціни на
товар: МС6505000-профіль оцинк.сталь Micra 00,
2м 27*18 - 14 000 м - 42,00 євро за 100 метрів;
МС6505000-профіль оцинк.сталь Micra 15, 2м 27*30 -
17 000 м - 78,00 євро за 100 метрів.

Навантажувальні роботи виконуються за
рахунок продавця, вартість робіт
включена у вартість продукції.

На виконання умов контракту
декларантом подано для митного
контролю митну декларацію від 15.08.2013 №
100270000/2013/179507, за інвойсом № 13005564 від
20.09.2013 р. При цьому, разом надано
вищевказаний додаток № 2 до контракту.

До митного оформлення за кодом 0
пред'явлений товар - профілі з
вуглецевої сталі, оцинковані С-подібні:
арт. 6505000, арт. 6505015, виробник J.van Walraven B.V.,
торгівельна марка - «Walraven», країна
виробник NL (Нідерланди). Умови поставки
- EXW Mijdrecht. Вартість товару згідно
інвойсу 19 140 євро та, з урахуванням
вартості упаковки та зберігання 211,50
євро, загальна вартість товару
визначена у розмірі 19 351,50 євро.

Митна вартість товарів задекларована
за основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Проте, за результатами розгляду
поданих позивачем до митного
оформлення документів, на підставі
спрацювання критерію ризику АС АУР
(автоматизована система аналізу та
управління ризиками), відповідачем
було виявлено, що митна вартість
поданого до митного оформлення товару
є заниженою з порівнянням до подібних
товарів.

В результаті такого контролю митним
органом було також встановлено, що
документи, надані позивачем на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості, а
також містять неточності та
розбіжності, зокрема:

- Відповідно до п. 2.2 контракту від 01.07.2013
року №4/2013, вартість упаковки входить в
ціну товару, однак, разом з тим до
митного оформлення не подано
інформації про вартість упаковки, що
недає змоги перевірити числове
значення товару;

- Митна декларація країни відправлення
від 29.08.2013 року не містить відміток
митних органів Нідерландів;

- Подана до митного оформлення довідка
транспортно-експедиційних витрат
видана іншим перевізником, ніж
зазначений у транспортному документі
CMR ( при поставці на умовах EXW при
розрахунку митної вартості товару
необхідно врахувати вартість
транспортування до кордону;

- Згідно з правилами інтерпретації
ІНКОТЕРМС при здійсненні
зовнішньоекономічної операції на
умовах франко-завод EXW до митної
вартості додаються витрати, понесені
покупцем на транспортування та
навантаження товару на транспортний
засіб, що передбачено ст. 58 МКУ, протее,
при декларуванні оцінюваного товару
декларантом не вказано витрат на
навантаження.

Зважаючи на таке, відповідно до ч. 3 ст. 53
МК України, посадовою особою митного
органу було запропоновано декларанту
надати додаткові документи на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, про що декларант був
повідомлений.

Митницею витребувано договір із
третіми особами, пов'язаними з
договором про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором; рахунки про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних з виконанням умов договору;
виписку з бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника;
копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів;
виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам.

Крім того, зазначено перелік
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості: виписка ТПП Королівства
Нідерланди від 02.07.2013 р.; інформація
біржових організацій, наявна у мережі
Інтернет у вільному доступі про
вартість сировини; копія видаткової
накладної; копії платіжних доручень на
оплату вартості раніше поставлених
товарів; копія статуту позивача; лист
ТОВ «Вальравен» про відсутність виплат
дивідендів засновнику; витяг з
каталогу продукції виробника,
розміщеного на офіційному сайті
постачальника; копії МД країни
відправлення.

Рішенням про коригування митної
вартості товарів № 100270000/2013/300361/2 від
02.10.2013 р. орган доходів і зборів
скоригував митну вартість товарів та
збільшено загальну митну вартість
товарів - 35916 євро.

На підставі зазначеного рішення про
коригування митної вартості митницею
прийнято Картку відмови у митному
оформленні № 100270000/2013/01834.

Позивач сплатив суму грошової застави
згідно із підрахунком сум, зазначених у
гр.44 митної декларації за способом
сплати 55, та товари були випущені у
вільний обіг, однак, з визначенням
такої митної вартості товарів не
погодився.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

У разі виявлення розбіжностей у
поданих декларантом документах,
виявлення ознак підробки або наявності
чи відсутності всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, митний орган має право вимагати
від декларанта надання додаткових
документів, перелік яких визначено
законодавцем.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави
судовій колегії прийти до висновку, що
митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості і з цією
метою мають повноваження витребувати
додаткові документи для перевірки
правильності зазначеної митної
вартості товару в разі наявності
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару.

Надання неналежних документів,
часткове надання або не надання
витребуваних документів не може
вважатися виконанням вимог митниці
щодо підтвердження митної вартості
товарів.

В даних спірних правовідносинах у
митниці виник обґрунтований сумнів
щодо правильності заявленої позивачем
митної вартості товару.

Відповідач використав цінову
інформацію щодо митних оформлень
товару подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого вже здійснено за МДВ від 27.06.2013 р.
№ 100270000/2013/168126, від 14.06.2013 р. №
100270000/2013/165520, від 14.05.2013 р. № 100270000/2013/162020,
від 27.06.2013 р. № 100270000/2013/168126, від 23.07.2013 р.
№ 125130000/2013/217484.

Відповідачем встановлено пов'язаність
позивача з компанією J. van Walraven Bv., на
підставі п.п. «б» п. 4 ст. 15 Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року від
15.04.1994р.

У наданих основних документах для
підтвердження митної вартості товарів
відповідачем було виявлено ряд
розбіжностей.

За вказаними обставинами митниця мала
обґрунтовані підстави для
витребування додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. При витребуванні
додаткових документів митниця діяла
відповідно до Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження (№1766) та норм митного
законодавства. При цьому відповідач,
відповідно до наведених законодавчих
норм надавав позивачу можливість
підтвердження заявленої митної
вартості чи корегування митної
вартості шляхом надання додаткових
документів.

Відповідно до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Митною вартістю за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, є вартість
операції, тобто ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари,
якщо вони продаються на експорт в
Україну, скоригована в разі потреби
відповідно до частини другої цієї
статті. Ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
які повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб. Такі платежі можуть бути
здійснені прямо або опосередковано
шляхом переказу грошей, акредитиву,
інкасування або за допомогою інших
розрахунків (вексель, передача цінних
документів тощо) ( ч. 1 ст. 267 МК України).

Згідно із ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Метод один - за ціною угоди, не був
застосований через неподання
позивачем додаткових документів які б
підтвердили митну вартість, наявності
сумнівів щодо достовірності
відомостей, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості та наявної у митного органу
додаткової інформації про рівень
митної вартості на товар.

Згідно із ч. 1,2, 4 ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями ст. 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики,
якість та репутація на ринку, країна
виробництва, виробник.

Згідно із ч. 1- 4 ст. 60 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу,
за митну вартість береться прийнята
органом доходів і зборів вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

У Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів була відсутня цінова
інформація щодо ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, що продавалися
на експорт в Україну з Нідерландів і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. У
справі також відсутні докази надання
декларантом відповідної інформації
органу доходів і зборів.

За таких обставин, у відповідача не
було підстав для застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних товарів
чи за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 62 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена відповідно до
положень статей 58-61 цього Кодексу, їх
митна вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та ст. 63 цього
Кодексу може бути зворотною.

Для використання методу визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості у митного органу була
відсутня інформація щодо ціни одиниці
товару, за якою оцінювані ідентичні чи
подібні товари продаються найбільшою
партією на території України одночасно
або у час, максимально наближений до
часу ввезення, або на найбільш ранню
дату після ввезення товарів, які
оцінюються, але до сплину 90-денного
строку.

Відповідно до вимог ст. 63 МК України,
для застосування методу визначення
митної вартості товарів на основі
додавання вартості (обчислена
вартість) органу доходів і зборів має
бути надана інформація від виробника
товарів щодо вартості матеріалів та
витрат, понесених виробником при
виробництві оцінюваних товарів, обсягу
прибутку та загальних витрат, що
дорівнює сумі, яка звичайно
відображається при продажу товарів
того ж класу або виду, що й оцінювані
товари, які виготовляються виробниками
у країні експорту для експорту в
Україну, загальних витрат при продажу в
Україну з країни вивезення товарів
того ж класу або виду, тобто витрат на
завантаження, розвантаження та обробку
оцінюваних товарів, їх транспортування
до аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
витрат на страхування цих товарів.

Метод визначення митної вартості на
основі додавання (віднімання) вартості
не був використаний у зв'язку з тим, що
Позивачем не були надані документи на
основі яких можливо застосувати даний
метод: вартості матеріалів та витрат,
понесених виробником при виробництві
оцінюваних товарів, обсягу прибутку та
загальних витрат, витрат на
завантаження, розвантаження та обробку
оцінюваних товарів, витрат на
страхування цих товарів та інших
витрат, пов'язаних із ввезенням цих
товарів в Україну.

Відповідно ч. 1 ст. 64 МК України, у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
відсутністю законних підстав для
застосування попередніх методів
визначення митної вартості товарів
відповідачем було скориговано
заявлену декларантом митну вартість
товарів із застосуванням резервного
методу.

Позивачем, при декларуванні товарів
було обрано основний метод визначення
митної вартості товарів, однак, подані
документи для підтвердження заявленої
митної вартості містили виправлення та
розбіжності, за наявної у відповідача
цінової інформації щодо митних
оформлень інших імпортерів заявлену
митну вартість було скориговано за
резервним методом.

Через невідповідність обраного методу
умовам, наведеним у главі 9 МК України, у
митному оформленні за вказаною митною
декларацією - було відмовлено.

Враховуючи викладене, апелянтом надано
докази на підтвердження вимог
апеляційної скарги, під час
апеляційного розгляду митним органом
доведено не можливість застосування
інших, окрім резервного, методів
визначення митної вартості товарів, як
це було зазначено в спірному рішенні.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що постанову
суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці Міндоходів
України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.12.2013 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН"
до Київської регіональної митниці
Міндоходів України про визнання
протиправним та скасування рішення -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.12.2013 року - скасувати
та постановити нову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН" до
Київської регіональної митниці
Міндоходів України про визнання
протиправним та скасування рішення -
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
11.03.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови
виготовлено 11.03.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.