Справа № 2-а-1495/10/1970
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2010-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-1495/10/1970

"26" травня 2010 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючої судді Мірінович У.А. при
секретарі Надвиничній Г.Я.

за участю:

представника позивача - Боднарук А.О.
Довіреність №01-494-01-104 від 11.04.2010р.;

представника відповідача - Хом’як О.П.
Довіреність №600 від 12.02.2010р..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом управління Держкомзему у
Кременецькому районі

до Державної інспекції з контролю за
цінами в Тернопільській області

про визнання неправомірними дій та
скасування рішення № 000014/4 від 3 лютого
2010 року про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Держкомзему в
Кременецькому районі (далі по тексту -
Управління або позивач) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Тернопільській області (далі
по тексту -Інспекція або відповідач)
про визнання неправомірним та
скасування рішення № 000014/4 від 3 лютого
2010 року про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала повністю з
мотивів, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та заперечив
проти його задоволення з мотивів
викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що інспектором
державної інспекції з контролю за
цінами в Тернопільській області було
проведено перевірку дотримання
державної дисципліни цін при
формуванні та застосуванні тарифів на
земельно-кадастрові роботи та послуги
в Управлінні Держкомзему у
Кременецькому районі та за
результатами перевірки Інспекцією
складений Акт від 01 лютого 2010 року
№000009/4.

Як зазначено в акті, в результаті
перевірки встановлено порушення
державної дисципліни цін в зв'язку з
недотриманням п.6-2 Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2000
року №1619, які полягали на думку
відповідача в безпідставному
отриманні за період з 1 лютого 2009 року
по 1 січня 2010 року з фізичних осіб плати
на суму 910 грн. за консультаційні
послуги. Такі висновки, перевіряючими
зроблено з огляду на те, що в ході
перевірки, в окремих випадках виявлено
відсутність документального
підтвердження фактів надання
зазначених консультаційних послуг, а
саме як зазначено в акті (абз.4 а.с.13)
-«(відсутні достовірні документи)».
Згідно пояснень представника
відповідача, під поняттям «достовірні
документами», в даному випадку слід
розуміти - акти виконаних робіт, які
мали бути оформленні між позивачем
-надавачем послуг та фізичними
особами, якими проводилась оплата
послуг, по результатах їх надання.

Також, як слідує з акту, перевіркою було
встановлено, що Управлінням
надавались консультацій з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
суміжного землекористування,
державного земельного кадастру,
кількісної та якісної характеристики
земельних угідь, економічної та
грошової оцінки земель, приватизації
земельних ділянок шляхом викупу,
порядку приватизації та оренди
земельних ділянок, вилучення і надання
земельних ділянок для
несільськогосподарських потреб та
попереднього погодження місця
розташування об'єктів, інших питань
використання та охорони земель тощо із
юридичних осіб у розмірі 25,00 грн. та
згідно звіту у період з 01.02.2009 року по
01.01.2010р. за такі послуги отримана плата
із 28 юридичних осіб на суму 700,00 грн.
Згідно висновків перевіряючих,
Управлінням порушено п.3 ст.8 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»якою
передбачено, що консультування з
питань отримання відповідних
документів дозвільного характеру за
зверненням суб'єкта господарювання
надається на безоплатні основі та
необґрунтовано отримано виручку на
загальну суму 700,00грн.

Відповідно, згідно висновків
перевіряючих, загальна сума
необґрунтовано отриманої Управлінням
виручки у період з 01.02.2009 року по 01.01.2010
року в результаті порушення дисципліни
цін шляхом застосування тарифів за
види послуг, які не передбачені
визначеними нормативно-правовими
актами, що встановлюють для них
відповідні переліки платних послуг та
включення у вартість послуг, тарифи на
які регулюються, фактично не виконаних
послуг становить 1610грн. (910грн.+700грн.).

На підставі акта перевірки Інспекцією
винесено рішення № 000014/4 від 3 лютого 2010
року „Про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін", яким вирішено вилучити
в Управління Держкомзему в
кременецькому районі в дохід
державного бюджету необґрунтовано
одержану виручку в сумі 1610,00 грн. та
штрафні санкції в сумі 3220,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи,
Управлінням Держкомзему в
Кременецькому районі протягом 2009 року
надавалися консультацій з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
суміжного землекористування,
державного земельного кадастру,
кількісної та якісної характеристики
земельних угідь, економічної та
грошової оцінки земель, приватизації
земельних ділянок шляхом викупу,
порядку приватизації та оренди
земельних ділянок, вилучення і надання
земельних ділянок для
несільськогосподарських потреб та
попереднього погодження місця
розташування об'єктів, інших питань
використання та охорони земель тощо та
утримувалась відповідна плата за це з
фізичних осіб у розмірі 5 грн. та
відповідно, з юридичних осіб - 25 грн.

Перелік платних послуг, що можуть
надаватися державними органами
земельних ресурсів визначений п.5
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2000
року №1619 (далі по тексту -Порядок).

Згідно даного пункту Порядку органи
земельних ресурсів можуть виконувати
та надавати на платній основі такі види
земельно-кадастрових робіт і послуг:
розроблення нормативно-технічної та
науково-методичної документації з
питань землевпорядних, грунтових,
геоботанічних, радіологічних,
лісотипологічних, містобудівних та
інших обстежень і розвідувань
земельних угідь з метою отримання
земельно-кадастрової інформації;
виготовлення планово-картографічних
матеріалів; проведення спеціальних
обстежень і розвідувань, в тому числі
збирання, обробка, аналіз, зберігання,
надання та публікація
земельно-кадастрової інформації;
проведення землевпорядних та
землеоціночних робіт, у тому числі
грошова оцінка земель та експертна
грошова оцінка земельних ділянок;
проведення робіт з паспортизації
земельних ділянок; внесення записів до
державного реєстру земель; розроблення
проектів оптимізації структури
земельних угідь новостворених
господарств; складання схем
землеустрою, розроблення
техніко-економічних обґрунтувань з
використання й охорони земельних
ресурсів, визначення меж земельних
ділянок, а також виконання інших робіт
щодо проведення землеустрою;
проведення державної землевпорядної
експертизи; надання консультацій з
питань оформлення прав на земельні
ділянки, державного земельного
кадастру, кількісної та якісної
характеристики земельних угідь,
економічної та грошової оцінки земель,
інших питань використання та охорони
земель; підготовка дублікатів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, сертифікатів на
право на земельну частку (пай);
публікація матеріалів статистичних
даних про стан та склад земельних
угідь; розповсюдження статистичної та
іншої інформації на паперових і
електронних носіях; підготовка та
видання довідників, збірників,
бюлетенів, брошур, буклетів тощо;
підготовка та надання аналітичних
записок щодо стану земельних ресурсів
України, земельно-кадастрової
інформації на замовлення, відомостей з
бази даних державного земельного
кадастру; розроблення програмного
забезпечення та технології
автоматизованої обробки даних;
запровадження та експлуатація
програмно-технічних комплексів для
збирання, обробки, систематизації,
зберігання та аналізу
земельно-кадастрової інформації;
підготовка та підвищення кваліфікації
спеціалістів-землевпорядників,
супроводження процесу
автоматизованого ведення державного
земельного кадастру, інших
спеціалістів у галузі використання,
оцінки та охорони земель; надання
витягів з державного земельного
кадастру; надання витягів з Державного
реєстру оцінювачів з експертної
грошової оцінки земельних ділянок.

На виконання пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 1
листопада 2000 р. N 1619 "Про затвердження
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів" спільним
наказом Держкомзему України,
Міністерства фінансів України та
Міністерства економіки України від 15
червня 2001 року №97/298/124, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 року за №579/5770
затверджено Розміри оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг.

Відповідно до пункту 7 Таблиці 6.1,
Розділу 6.1 «Надання консультацій і
довідок», Розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг,
затверджених спільним наказом
Держкомзему України, Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України 15.06.2001 № 97/298/124, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 10.07. 2001 за № 579/5770 передбачено
надання послуги оформлення проектів
договорів оренди землі та стягнення
відповідної плати за це з фізичних осіб
- 15 грн. та відповідно з юридичних осіб
40 грн., а відповідно до пункту 2 Таблиці
6.1, Розділу 6.1 «Надання консультацій і
довідок»даного наказу, передбачено
надання консультацій з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
суміжного землекористування,
державного земельного кадастру,
кількісної та якісної характеристики
земельних угідь, економічної та
грошової оцінки земель, приватизації
земельних ділянок шляхом викупу,
порядку приватизації та оренди
земельних ділянок, вилучення і надання
земельних ділянок для
несільськогосподарських потреб та
попереднього погодження місця
розташування об'єктів, інших питань
використання та охорони земель тощо та
отримання відповідної плати за це з
фізичних осіб у розмірі 5 грн. та,
відповідно, з юридичних осіб - 25 грн.

З аналізу вищенаведених
нормативно-правових актів, суд вважає,
що постанова Кабінету Міністрів
України від 01.11.2000р. № 1619 передбачає
надання послуги з оформлення проектів
договорів оренди на платній основі та є
актом вищої юридичної сили, ніж
спільний наказ, а тому Управлінням
Держкомзему в Кременецькому районі
правомірно бралась плата за оформлення
проектів договорів оренди землі,
оскільки вищенаведені підзаконні
нормативно-правові акти не суперечать
одне одному, а навпаки Спільний наказ
прийнятий на виконання положень
Постанови Кабінету Міністрів України
№1619 від 1.11.2000 року. Крім того, як
вбачається зі змісту Розділу 6.1
Розмірів оплати земельно-кадастрових
робіт та послуг, надання послуги з
оформлення проектів договорів оренди
землі входить в групу послуг, а саме:
надання консультацій з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
які передбачені п.5 Порядку.

Суд не погоджується з висновком в акті
перевірки та позицією представника
відповідача з приводу того, що позивач
надаючи консультації з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
діяв всупереч вимог ч.3 ст. 8 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»виходячи з
наступного:

Відповідно до Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»документом
дозвільного характеру є дозвіл,
висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі надання
йому права на провадження певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності і без наявності якого
суб'єкт господарювання не може
провадити певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Зі змісту даної норми вбачається, що
консультування з питань отримання
документів дозвільного характеру є
безоплатним у разі, коли:

- за отриманням документу
дозвільного характеру звернувся
суб'єкт господарювання;

- суб'єкт господарювання має право
на провадження певних дій щодо
здійснення господарської діяльності
або видів господарської діяльності;

- без наявності документу
дозвільного характеру суб'єкт
господарювання не може провадити певні
дії щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності.

Згідно частини 2 статті 26 Закону
України «Про землеустрій»,
розробниками документації із
землеустрою є юридичні та фізичні
особи, які отримали ліцензії на
проведення робіт із землеустрою
відповідно до закону.

Звідси висновок, що за видачею
документу дозвільного характеру до
Управління звертається суб'єкт
господарювання, який має ліцензію на
проведення робіт із землеустрою.

Суд вважає, що консультування з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
тобто оформлення правовстановлюючих
документів, визначених статтею 126
Земельного кодексу України, не є
консультуванням з питань отримання
відповідних документів дозвільного
характеру, оскільки правовстановлюючі
документи на земельні ділянки не є
документами дозвільного характеру, а є
документами, що посвідчують право
власності чи користування земельними
ділянками.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що громадяни та
юридичні особи не є суб'єктами
звернення за отриманням документу
дозвільного характеру, а тому висновок
перевіряючих про незаконне отримання
Управлінням «необґрунтованої
виручки»на суму 1610,00 грн. за надані
послуги фізичним та юридичним особам
не відповідає чинному законодавству.

Суд, вважає безпідставними висновки
перевіряючих про порушення
Управлінням п.6-2 Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2000
року №1619, так як положення даного
порядку не місять пункту 6-2.

Крім того, щодо висновків перевіряючих,
про безпідставне отримання позивачем
за період з 1 лютого 2009 року по 1 січня 2010
року з фізичних осіб плати на суму 910
грн. за консультаційні послуги, які не
надавались, так як факт надання таких
послуг не підтверджений актами про
виконання робіт (надання послуг), то
такі твердження не заслуговують на
увагу, так як не ґрунтуються на нормах
законів та суперечать дійсним
обставинам справи. Зокрема, ст. 901
Цивільного кодексу України визначено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, що
якщо, договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Таким чином, положення чинного
законодавства, які визначають істотні
умови та порядок виконання договору
про надання послуг, не визначають
обов'язку сторін по договору
засвідчувати факт його виконання
шляхом підписанням акту, чи будь якого
іншого документа. Відповідно, висновки
перевіряючих про безпідставне
отримання Управлінням за період з 1
лютого 2009 року по 1 січня 2010 року з
фізичних осіб плати на суму 910 грн. за
консультаційні послуги в зв'язку з
відсутністю підписаних актів
виконаних робіт, є необґрунтованими та
безпідставними.

Також судом встановлено, що при
проведенні перевірки та визначенні
розміру необґрунтовано одержаної
виручки інспектор Державної інспекції
з контролю за цінами діяв в порушення
вимог п. 3.2 Інструкції про порядок
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України,
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 N 298/519, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.12.2001 за
№1047/6238. Зокрема в акті перевірки
розрахунок необґрунтовано одержаної
виручки проведений без додання
розрахунків, на яких ґрунтується
обчислення зазначеної суми, здійснений
без посилання на документи первинного
бухгалтерського обліку, згідно з якими
вони здійснюються. В акті перевірки
відсутній перелік юридичних та
фізичних осіб з яких було, на думку
інспектора, необґрунтовано
отримувалась плата за оформлення
проектів договорів оренди землі та
надавались консультації з питань
оформлення прав на земельні ділянки.

Як встановлено в судовому засіданні, за
основу для визначення суми
необґрунтовано одержаної виручки
перевіряючим бралася довідка
Управління Держкомзему в
Кременецькому районі, а будь-яких
документальних підтверджень надання
вищенаведених послуг в ході проведення
перевірки навіть не вимагалось.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що оспорюване рішення
порушує положення статті 13 Бюджетного
кодексу України щодо складових частин
бюджету та пункту 7 постанови Кабінету
Міністрів України від 01.11.2000 № 1619 «Про
затвердження Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів», яким
передбачено, що кошти, отримані за
виконання земельно-кадастрових робіт
та надання послуг на платній основі,
зараховуються до спеціального фонду
державного бюджету і використовуються
на відшкодування витрат, пов'язаних з
виконанням робіт з ведення Державного
земельного кадастру, на здійснення
заходів, пов'язаних з організацією
виконання земельно-кадастрових робіт і
наданням платних послуг державними
органами земельних ресурсів, та
заходів з утримання таких органів».

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що висновок Інспекції про те, що
Управління Держкомзему в
Кременецькому районі допустило
порушення державної дисципліни цін
шляхом недотримання п.6-2 Порядку
виконання земельно-кадастрових робіт
та надання послуг на платній основі
державними органами земельних
ресурсів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 1
листопада 2000 року №1619 та ч.3 ст. 8 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»внаслідок
чого протягом 2009 року необґрунтовано
одержало виручку на загальну суму 495
грн., є необґрунтованим, а тому підстав
для застосування економічних санкцій
до даного місцевого органу виконавчої
влади немає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Незважаючи на те, що
представник відповідача заперечував
проти позову, проте ним належними та
допустимими доказами не доведено
правомірність оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що рішення № 000014/4 від 3 лютого 2010 року
«Про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін»
суперечить нормам Конституції та
законів України, порушує права
позивача, а тому суд приходить до
переконання про захист прав позивача,
шляхом визнання неправомірним та
скасування оспорюваного рішення.

Однак, суд вважає, що в задоволені
вимог позивача про визнання
неправомірними дій відповідача, щодо
винесення Рішення про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін слід
відмовити з наступних підстав. Як
свідчать матеріали справи, перевірка
позивача проведена посадовими особами
відповідача відповідно до п.4.1.2. плану
роботи на перший квартал 2010 року та на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 13.12.2000р. №1819 «Питання
Державної інспекції з контролю за
цінами»та ст. 13 Закону України «Про
ціни та ціноутворення», а отже з
дотриманням відповідачем порядку
проведення перевірки. У відповідності
до с. 14 Закону України «Про ціни та
ціноутворення»відповідач, наділений
повноваження по результатах розгляду
матеріалів перевірки, приймати рішення
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни. Як
слідує з матеріалів справи, рішення про
застосування економічних санкцій за
результатами перевірки, прийнято
уповноважено особою - начальником
Державної інспекції з контролюю за
цінами в Тернопільській області. Таким
чином, підстави для визнання
неправомірними дій відповідача, щодо
винесення рішення про застосування
економічних та фінансових санкцій
відсутні.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України судові
витрати понесені позивачем підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.19 Конституції України,
Законом України «Про ціни та
ціноутворення», Інструкцією «Про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами»,
затвердженої Наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України та Міністерства
фінансів України від 03 грудня 2001 року
№298/519, ст.ст. 11,71, 94, 160-163 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати неправомірним та скасувати
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами в Тернопільській області
№000014/4 від 3 лютого 2010 року про
застосування до Управління
Держкомзему в Кременецькому районі
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни.

3. Повернути із Державного бюджету
України на користь Управління
Держкомзему в Кременецькому районі 3
гривень 40 копійок судових витрат.

4. В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, але
апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з
дня її проголошення, а в разі складення
постанови в повному обсязі -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів
після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 28 травня 2010 року.

Головуючий суддя
Мірінович У.А.