Справа № 2-а-2257/11/1418
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-2257/11/1418

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Васильченко Н.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Семенюка
Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду в
Новобузькому районі Миколаївської
області на постанову Новобузького
районного суду Миколаївської області
від 13 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду в
Новобузькому районі Миколаївської
області про визнання протиправними
дій,

ВСТАНОВИЛА:

01.06.2011р. ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції із даним адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Новобузькому районі про
визнання незаконними дії та
зобов'язання здійснення перерахунку та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
завдану здоров'ю постраждалому від
наслідків Чорнобильської катастрофи в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 01.12.2010р.

Постановою Новобузького районного
суду Миколаївської області від 13
червня 2011 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області щодо відмови у перерахунку та
виплаті ОСОБА_2 додаткової пенсії,
пов'язаної з Чорнобильською
катастрофою, у розмірі, встановленому
ст. ст. 50, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян. які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Новобузькому районі
Миколаївської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пов'язаної з Чорнобильською
катастрофою - у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком за період з
01.12.2010р. і до моменту припинення
правових підстав для такого
підвищення.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу, у якій зазначено, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що з копії посвідчення
серії НОМЕР_1, виданого Миколаївською
облдержадміністрацією 30.03.1993р..
вбачається, що ОСОБА_2 є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії. На
підставі цього розпорядженням УПФУ у
Новобузькому районі призначено пенсію
за віком потерпілим внаслідок аварії
на ЧАЕС при повному стажі у розмірі
фактичних збитків на підставі ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 2. призначається щомісячна
додаткова пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що розмір додаткової пенсії
ОСОБА_2 у період з 01.12.2010р. і по даний чає
нараховується та виплачується у
розмірах відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.08 р. (з урахуванням обмежень).

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що посилання
відповідача на постанову Кабінету
Міністрів України N0530 від 28.05.08р. як па
підставу визначення розміру
додаткової пенсії позивача є
безпідставними, оскільки вказана
постанова є підзаконним нормативно
правовим актом, і її норми щодо
регулювання розмірів додаткової
пенсії особам, яким завдана шкода
здоров'ю, внаслідок ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС суперечать
вимогам ст. 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідокЧорнобильської
катастрофи", а тому на підставі ст.8 КАС
України застосуванню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян. які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", право па
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4
за умови стажу роботи для жінок не менш
як 15 років, із збільшенням пенсії па 1%
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 % заробітку.

Таким чином, колегія суддів вбачає
підстави для задоволення позовних
вимог позивача.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності зазначення на момент
судового розгляду справи у суді першої
інстанції кінцевої дати періоду, за
який позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів виходить з того, що з
самого визначення поняття пенсії
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на певний строк. У
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або календарного строку виплати
пенсії, до настання обставин, з якими
закон пов'язує припинення виплати
такої пенсії чи виплату її в іншому
розмірі.

Зазначена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 19 березня 2013 року у
справі №21-53а13.

Враховуючи, що судом першої інстанції
відповідно до ст. 99 КАС України вірно
визначений строк в межах позовної
давності, колегія суддів дійшла до
висновку відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги та
необхідності скасування постанови
суду першої інстанції.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 183-2,195, 197, 198, 200, 206,212,254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду в Новобузькому районі
Миколаївської області - залишити без
задоволення, а постанову Новобузького
районного суду Миколаївської області
від 13 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду в
Новобузькому районі Миколаївської
області про визнання протиправними
дій, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук
В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.