Справа № 752/20361/13-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/52/14
І М Е Н Е М У К Р А
04.03.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі:
головуючого судді -
з участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов»язання вчинити дії,-
14.11.2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва, в якому
просила зобов»язати відповідача
зробити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 82% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді, починаючи
з 03 червня 2013 року по день прийняття
судом рішення та зобов»язати
здійснювати виплату щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 82% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді, починаючи
з дня прийняття судом рішення і
В подальшому позивач подала заяви
про збільшення розміру позовних вимог,
відповідно до яких просила суд визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва в
частині відмови їй у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, зобов»язати
відповідача здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 82% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
і виплатити одноразово нараховану
частину щомісячного довічного
грошового утримання за період з червня
2013 року по день прийняття судом рішення
у цій справі, зобов»язати відповідача
виплачувати їй щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 82%
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, починаючи з
дня прийняття судом рішення і довічно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що вона є суддею у відставці з 1996 року,
перебуває на обліку у відповідача.
Отримавши довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в м.Києві їй стало
відомо, що розмір грошового
забезпечення судді значно збільшився,
однак вона продовжує отримувати
довічне грошове утримання в розмірі
близько 4700 гривень, що не відповідає 82%
судової винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, на яке вона
має право на підставі Закону України
«Про статус суддів», який був чинним на
час коли вона була звільнена в зв»язку
з виходом у відставку, так і на підставі
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».
Позивач посилається на те, що
відповідач не здійснив перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання в зв»язку з чим вона
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України у Голосіївському районі
м.Києва з заявою про здійснення такого
перерахунку, однак й було відмовлено з
посиланням на ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».
Зазначену відмову вона вважає
неправомірною в зв»язку з чим вимушена
звернутись до суду.
В судове засідання сторони не
з»явились, позивач надала заяву про
розгляд справи у її відсутність.
Від відповідача надійшли письмові
заперечення у даній справі, відповідно
до яких Управління Пенсійного фонду
України у Голосіївському районі
м.Києва просить відмовити у
задоволенні позову в зв»язку з тим, що
право позивача з боку відповідача не
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).
Як вбачається з матеріалів
справи, на підставі указу Президента
начальника управління юстиції у м.
звільнена з посади виконуючої
обов»язки заступника голови
Печерського районного суду м.Києва в
зв»язку з виходом у відставку на
підставі ст.15 Закону України «Про
статус суддів».
Після виходу у відставку позивачу
у відповідності до вимог ст. 43 Закону
України «Про статус суддів» призначено
довічне грошове утримання.
Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва і
отримує щомісячне довічне грошове
утримання у розмірі, як зазначає
позивач, 4700 гривень.
Зазначені обставини не
заперечуються відповідачем.
Відповідно до довідки
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
м.Києві розмір грошового забезпечення
заступника голови Печерського
районного суду м.Києва станом на
Будь-який перерахунок
Управлінням Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва позивачу
в зв»язку з збільшенням розміру
грошового забезпечення працюючого
судді з червня 2013 р. не праводився.
Позивач звернулась до
відповідача з письмовою заявою
провести перерахунок та здійснити
виплату щомісячного довічного
грошового утримання, однак їй було
відмовлено у здійснені такого
перерахунку з посиланням на положення
ст.138 Закону України «Про судоустрій і
статус судді» та відсутності у
позивача права, як судді місцевого
суду, на здійснення такого перерахунку.
Відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 11.10.2005
року № 8 рп/2005 щомісячне довічне
грошове утримання це особлива форма
соціального забезпечення суддів, зміст
якої полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченню їх належного
матеріального утримання, в тому числі
після звільнення від виконання
обов'язків судді. Згідно зі ст. 130
Конституції України держава
забезпечує фінансування та належні
умови для функціонування судів і
діяльності суддів. У Державному
бюджеті України окремо визначаються
видатки на утримання судів. Це
положення передбачає і фінансування
щомісячного довічного грошового
утримання суддів за рахунок коштів
Державного бюджету України, а не
Пенсійного фонду України.
Згідно з положеннями ст..43 Закону
України «Про статус суддів», який був
чинним на час звільнення позивача з
посади, судді, який пішов у відставку,
за наявності відповідного віку і
стажу роботи виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу" . Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два
відсотки заробітку, але не більше ніж
до 90 відсотків заробітку судді.
Відповідно до ч.3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", в редакції із змінами
внесеними Законом України від 08.07.2011 р.
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року -страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
Згідно з ч. 5 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", в редакції із змінами
внесеними Законом України від 08.07.2011 р.
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» виплата щомісячного
довічного грошового утримання,
призначеного відповідно до цієї
статті, на період роботи на посадах, які
дають право на його призначення або
право на призначення пенсії в порядку
та на умовах, передбачених законами
України «Про прокуратуру», «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», «Про статус народного
депутата України», «Про державну
службу», припиняється. На цей період
призначається і виплачується пенсія
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
Рішенням Конституційного Суду
України від 03.06.2013 № З-рп/2013 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними):

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
судців" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" віц 8
липня 2011 року N 3668-УІ;

- статтю 2 Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI в
частині поширення її дії на Закон
України "Про судоустрій і статус
судців" від 7 липня 2010 року N2453^1;

- абзац другий пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року N 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року N 1058-ІV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Редакція ч.3 статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус судців" до
внесення до неї змін Законом України
від 08.07.2011 р. N 3668-УІ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
передбачала, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання
позивача повинен визначатись
відповідно до положень ст.138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції, яка діяла до
внесення змір відповідно до Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI .

З матеріалів справи вбачається, що стаж
роботи ОСОБА_1 на посаді судді
становить 21 рік.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З боку відповідача суду не надано
доказів на підтвердження
правомірності своїх дій в частині
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку довічного грошового
утримання судді.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги в частині визнання
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва щодо
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, зобов»язання
відповідача здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 82% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
і виплатити одноразово нараховану
частину щомісячного довічного
грошового утримання за період з червня
2013 року по день прийняття судом рішення
у цій справі є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
виплачувати їй щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 82%
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, починаючи з
дня прийняття судом рішення і довічно,
оскільки закон не передбачає
можливість захисту не порушених прав у
майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 129,
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», Рішенням
Конституційного Суду України від З
червня 2013 року у справі № З-рп/2013, ст.ст.
2, 9, 69-71, 89, 94, 97, 183-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва про визнання дій протиправними
та зобов»язання вчинити дії
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському м. Києва щодо відмови у
здійсненні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання ОСОБА_1 з
03.06.2013 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання, виходячи з розміру 82%
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді і виплатити
одноразово нараховану частину
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 03 червня 2013 року
по день прийняття судом рішення із
врахуванням здійснених платежів.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
в розмірі 68 грн.82 коп.

В решті позову відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України набирає законної
сили після закінчення строку на її
оскарження, встановленого цим
Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів з дня її складення в
повному обсязі за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя :