Справа № 814/1162/13-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1162/13-а

Категорія: 8.2.6 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу ТОВ проектного інституту
"Украгроінжпроект" на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 3 жовтня
2013р. по справі за позовом ТОВ
проектного інституту
"Украгроінжпроект" до ДПІ у Ленінському
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправними і
скасування податкових
повідомлень-рішень від 05.03.13р. №,
№,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013р. ТОВ проектний інститут
"Украгроінжпроект" (далі Товариство)
звернулось в суд із позовом до ДПІ у
Ленінському районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (далі ДПІ) про
визнання протиправними і скасування
податкових повідомлень-рішень від
05.03.13р. №, №.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що ДПІ провела
позапланову виїзну перевірку
Товариства з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 1 липня 2011р.
до 30 вересня 2012р., результати якої
оформлені актом від 18 лютого 2013р.
№433/22-200/05515950, в якому зазначені
порушення норм податкового
законодавства України. На підставі
висновків акту перевірки ДПІ 05.03.2013р.
прийняла наступні податкові
повідомлення-рішення: - № , яким
Товариству збільшено суму грошового
зобов'язання із податку на прибуток
підприємств на 325709грн. і застосована
штрафна (фінансова) санкція в розмірі
162855грн.; - № , яким Товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
із ПДВ на 214573грн. і застосована штрафна
(фінансова) санкція в розмірі 107287грн.
(т.1 а.с.23-24). Підставою для прийняття
спірних податкових повідомлень-рішень,
стали висновки ДПІ про те, що
контрагенти платника податку не
перебувають за місцезнаходженням, з
деякими не можливо провести зустрічну
звірку, у них відсутні власні складські
приміщення, трудові ресурси, складські
приміщення та власне майно, що
позбавляє можливості здійснювати
господарські операції.

Позивач вважає, що висновок
відповідача про безтоварний характер
правочинів Товариства зроблено без
врахування наявності у нього всіх
первинних документів, а встановлення
ДПІ у ланцюгу постачальників
контрагентів позивача підприємств з
ознаками фіктивності не позбавляє
платника податку права на визначення
валових витрат та формування
податкового кредиту з ПДВ. Посилаючись
на зазначені обставини позивач просить
позов задовольнити.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 3
жовтня 2013р. у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову суду скасувати,
ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
задоволення скарги, скасування
постанови суду з ухваленням по справі
нової постанови, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що з
визначеними в акті перевірки
контрагентами платника податку не
можливо провести зустрічну перевірку,
у них відсутнє власне майно та
складські приміщення, трудові ресурси,
що ставить під сумнів реальність
господарських операцій з позивачем.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції не може погодитись судова
колегія, оскільки вказаного висновку
суд дійшов без належного з'ясування
усіх обставин по справі, належної
оцінки доказів.

За правилами ст.159КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення норм права призвели до
неправильного вирішення справи по
суті, а тому апеляційний суд на
підставі ст.198КАС України, постанову
суду скасовує та приймає нову
постанову про відмову у позові, з
наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи, що у
лютому 2013р. ДПІ провела позапланову
виїзну перевірку платника податку з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1.07.2011р. по 30.09.2012р. про що
складений акт від 18 лютого 2013р. за
№433/22-200/05515950 (т.1 а.с.28-100). В акті
перевірки зазначені порушення
податкового законодавства, а саме: -
ст.135 п.135.1., п.135.5. пп.135.5.4., ст.138 п.138.1.
пп.138.1.1., п.138.2., ст.139 п.139.1. пп.139.1.9ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток підприємств на
загальну суму 325709,0 грн.; - ст. 185 п. 185.1.,
ст. 198 п. 198.1., п. 198.3., п. 198.6ПК України,
внаслідок чого занижено ПДВ на
загальну суму 214573,0 грн.

Виходячи із виявлених порушень, ДПІ 5
березня 2013р. прийняла податкові
повідомлення-рішення за №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання із податку на прибуток
підприємств на 325709грн. і застосована
штрафна (фінансова) санкція в розмірі
162855грн.; та за №, яким збільшено
суму грошового зобов'язання із ПДВ на
214573грн. і застосована штрафна
(фінансова) санкція в розмірі 107287грн.
(т.1 а.с.23-24).

В акті перевірки ДПІ посилалась на
порушення платником податку п.135.1,
пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 з врахуванням пп.14.1.11
п.14.1 ст.14ПК України, в результаті чого
занижено суму доходу з інших джерел
всього у сумі 443 500грн., в т.ч. за три
квартали 2012р. занижено у сумі 443 500грн., у
т.ч. за ІІІ квартал 2012р. занижено у сумі
443 500грн., в частині не віднесення до
складу інших доходів доходи з інших
джерел у вигляді вартості товарів
(робіт, послуг), безоплатно наданих
платнику податку, а саме: Товариством
не враховано до складу інших доходів (03
ІД Декларації з податку на прибуток
підприємств за три квартали 2012р.) суму
безнадійної кредиторської
заборгованості в розмірі 443 500грн.

Вказана сума заборгованості, на думку
ДПІ, складається із кредиторської
заборгованості за отриманні в 2008р.
послуги по виконанню проектних робіт
від постачальника ТОВ
«Технопостачання сервіс ЛТД» в розмірі
131 000грн., та кредиторської
заборгованості в розмірі 312 500грн. перед
ТОВ «МД Технолоджис», яка виникла на
підставі акту від 30.12.2009р. в рамках
виконання договору на розроблення
проектно-кошторисної документації №2121
від 30.10.2009р., укладеному між ТОВ «МД
Технолоджис» та ТОВ Проектний інститут
«Украгроінжпроект».

Статтею 14ПК України чітко визначені
ознаки безнадійної заборгованості.

Діюче законодавство передбачає
переривання позовної давності у разі
вчинення особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Це підтверджується діями по
визнанню боргу безпосередньо по
відношенню до кредитора, які свідчать
про наявність боргу, зокрема,
повідомлення боржника на адресу
кредитора, яким боржник підтверджує
наявність у нього заборгованості перед
кредитором, відповідь на претензію,
підписання боржником акта звірки
розрахунків або іншого документа, в
якому визначена його заборгованість.
Так, в підтвердження існуючої
заборгованості між ТОВ
«Технопостачання сервіс ЛТД» та ТОВ
Проектний інститут «Украгроінжпроект»
був підписаний Акт звірки
взаєморозрахунків за серпень 2011р.

Отже, зазначені дії свідчать про те, що
кредиторська заборгованість за
отриманні в 2008р. послуги по виконанню
проектних робіт від постачальника ТОВ
«Технопостачання сервіс ЛТД» в розмірі
131000грн. на момент перевірки не набула
статусу безнадійної заборгованості, а
тому висновки ДПІ, щодо необхідності
віднесення такої заборгованості до
складу інших доходів - 03 ІД Декларації з
податку на прибуток підприємств за три
квартали 2012р. є безпідставним та таким,
що суперечить пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК
України

Що стосується заборгованості у розмірі
312500грн. перед ТОВ «МД Технолоджис», яка
на думку ДПІ виникла в рамках виконання
договору по розробці
проектно-кошторисної документації від
30.10.2009р. за №2121, судова колегія виходить
з наступного.

ДПІ посилається на необхідність
врахування у складі інших доходів (03ІД
Декларації з податку на прибуток
підприємств за три квартали 2012р.) суми
безнадійної кредиторської
заборгованості в розмірі 312 500грн.,
виходячи із рішення господарського
суду Одеської області від 27.03.2012р. у
справі №5017/648/2012, згідно з якою ТОВ «МД
Технолоджис» визнано банкрутом.

Між тим, з таким висновком не можливо
погодитись, виходячи з того, що за
правилами п.135.1 ст.135ПК України (із
змінами та доповненнями), доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137ПК України, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 цієї статті, та складаються з
доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті, та інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
ПК, за винятком доходів, визначених у
пункті 135.3 цієї статті та у статті 136ПК
України.

Інші доходи згідно з пп.135.5.4 п.135.5 ст.135ПК
України включають суми безнадійної
кредиторської заборгованості. При
цьому, датою отримання інших доходів є
дата їх виникнення згідно з
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку, якщо інше не
передбачено нормами розділу III ПКУ (п.
137.16 ст. 137 ПКУ).

Пунктом 5 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 11
"Зобов'язання", Затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.01.2000р. №20, передбачено, що якщо на дату
балансу раніше визнане зобов'язання не
підлягає погашенню, то його сума
включається до складу доходу звітного
періоду.

Підпунктом "в" п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14ПК
України встановлено, що безнадійною
заборгованістю є заборгованість
суб'єктів господарювання, визнаних
банкрутами у встановленому законом
порядку або припинених як юридичні
особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Відповідно до ст.22 ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992р. №2343-ХІІ(із змінами та
доповненнями), у випадках, передбачених
цим Законом, господарський суд приймає
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриває ліквідаційну
процедуру. У постанові про визнання
боржника банкрутом господарський суд
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
передбаченому для призначення
керуючого санацією (ст.24 Закону).
Ліквідатор з дня свого призначення, у
межах своїх повноважень, пред'являє до
третіх осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту
(ст.25 Закону).

Якщо за результатами ліквідаційного
балансу після задоволення вимог
кредиторів не залишилося майна,
господарський суд виносить ухвалу про
ліквідацію юридичної особи -банкрута.
Копія цієї ухвали направляється
органу, який здійснив державну
реєстрацію юридичної особи - банкрута,
та органам державної статистики для
виключення юридичної особи з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, а також власнику
(органу, уповноваженому управляти
майном), органам державної податкової
служби за місцезнаходженням банкрута
(ст.32 Закону).

Таким чином, судова колегія вважає, що
прийняття судом рішення про визнання
боржника банкрутом не є підставою для
визнання безнадійною заборгованості
третіх осіб, за якою ліквідатор може
пред'явити вимоги з приводу повернення
дебіторської заборгованості банкруту.
Заборгованість третіх осіб перед
юридичною особою - банкрутом буде
визнано безнадійною, якщо така
заборгованість залишиться непогашеною
на дату ліквідації банкрута. Суми
безнадійної кредиторської
заборгованості будуть включатись до
складу доходів у звітному податковому
періоді, у якому проведено ліквідацію
суб'єкта господарювання - кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме виписки з ЄДР, ТОВ «МД
Технолоджіс», державна реєстрація
останнього була припинена лише 04.03.2013р.
у зв'язку із визнанням його банкрутом. А
тому висновки ДПІ щодо необхідності
віднесення кредиторської
заборгованості в розмірі 312 500грн. перед
ТОВ «МД Технолоджис» до складу доходів
ТОВ Проектний інститут
«Украгроінжпроект» за ІІІ квартал 2012р.
є помилковим та таким, що суперечить
вимогам діючого законодавства України.

В акті перевірки ДПІ посилалось на
порушення платником податку п.п.138.1.1,
п.138.1, п.138.2, ст.138, п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139ПК
України, в результаті чого завищено
витрати, що враховуються при визначені
об'єкта оподаткування у розмірі
1072865грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
під час перевірки працівникам ДПІ були
надані акти виконаних робіт, якими
підтверджувались факти надання
робіт/послуг позивачу від
контрагентів, а також видаткові,
податкові та прибуткові накладні, які
містять всі обов'язкові реквізити, що
передбачені для оформлення первинних
документів: найменування товару,
виконаних робіт (наданих послуг), їх
вартісне вираження, одиницю виміру,
місце та дату складання, посади та
підписи уповноважених сторін,
відомості щодо місцезнаходження
продавця та покупця відповідно, номер
свідоцтва про реєстрацію платника
податку позивача.

Первинні документи, надані платником
податку ДПІ для перевірки відповідають
вимогам ЗУ "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", а тому є
належними і допустимими доказами, що
фіксують господарські операції та які
є підставою для включення зазначених у
них сум до складу витрат з податку на
прибуток підприємств.

Договори, укладені між ТОВ Проектний
інститут «Украгроінжпроект» та ПП
«Нольга», ТОВ «Гражданпромспецпрект»,
ТОВ «Будівництво Укр-М», ПП «Пояс
Оріона», ТОВ «Електромонтаж - Трейд»,
ТОВ «Контекс», ПП «Тісона», ТОВ
«Буланжері Трейд», ТОВ «ЮГ-Інвест» та
акти виконаних робіт, посвідчують
факти надання послуг за відповідними
договорами, та не були визнані
недійсними у встановленому чинним
законодавством порядку.

Судова колегія вважає, що за таких
обставин витрати сформовані
підприємством по господарським
операціям, вчиненими з вищевказаними
контрагентами, підтверджуються
видатковими накладними та актами
виконаних послуг, складеними
відповідно до вимог п. 2 ст.9 ЗУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

В свою чергу відповідачем не
заперечується правильність оформлення
названих документів, які, на його думку,
не підтверджують факт здійснення
господарських операцій.

Крім того, в ході проведення перевірки
та до суду були надані документи,
підтверджуючи факт оплати отриманих
ТОВ Проектний інститут
«Украгроінжпроект» товарів, послуг.

Факт господарських операцій
підтверджується наданими до справи
первинними бухгалтерськими
документами: - по господарським
операціям з ПП «Нольга» з постачання
вікон з профілю «Орепїек» в кількості
153,54кв.м. та їх подальшого монтажу на
загальну суму 105 000грн. - видаткова
накладна №Н-000278 від 10.10.2011р.; податкова
накладна №42 від 10.10.2011р.; прибуткова
накладна №ПН-0000057 від 10.10.2011р.;
рахунок-фактура №Н-0000676 від 10.10.2011р.: акт
№СФ-000141 від 18.10.2011р. про виконання робіт
з монтажу вікон з профілю «Орепїек» на
загальну суму 25114грн. в рамках
виконання договору про надання послуг
№2637 від 04.10.2011р.; податкова накладна №83
від 18.10.2011р.; рахунок-фактура №Н-0000678 від
18.10.2011р.; банківські виписки; - по
господарській операції з ТОВ
«Гражданпромспецпрект» з надання
інжинірингових послуг на загальну суму
15000грн. - акт від 31.07.2011р.; податкова
накладна №31732 від 31.07.2011р.;
рахунок-фактура від 28.07.2011р.; банківські
виписки; - по господарським операціям з
ТОВ «Будівництво Укр-М» з надання
послуг з ремонту кровлі та виконанню
проектних робіт та
проектно-кошторисної документації на
загальну суму 207 000грн. - акт №Б-0356 від
24.10.2011р.; податкова накладна №40 від
24.10.2011р.; рахунок-фактура №Б-0464 від
24.10.2011р.; акт №Б-0414 від 30.11.2011р.;
податкова накладна №39 від 30.11.2011р.;
рахунок-фактура №Б-0541 від 30.11.2011р.; акт
№1; податкова накладна №33 від 18.10.2011р.;
рахунок-фактура №Б-0463 від 18.10.2011р.; акт
№Б-0466 від 30.12.2011р.; податкова накладна
№69 від 30.12.2011р.; рахунок-фактура №Б-0616
від 30.12.2011р.; банківські виписки; - по
господарській операції з ТОВ
«Електромонтаж - Трейд» з постачання
вікон з профілю «Орепїек» в кількості
110,04кв.м. на суму 57232,56грн. - видаткова
накладна №ЕТ-0000160 від 09.12.2011р.;
прибуткова накладна №ПН-000066 від
09.12.2011р.; податкова накладна №47 від
09.12.2011р.; рахунок-фактура №ЕТ-000186 від
09.12.2011р.; банківські виписки; - по
господарських операціях із ПП «Пояс
Оріона» з постачання покриття для
підлоги та плитки на загальну суму
179100,00грн. - видаткова накладна №СФ-2186
від 15.05.2012р.; прибуткова накладна
№ПН-0000041 від 15.05.2012р.; податкова
накладна №2186 від 15.05.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-21864 від 15.05.2012р.;
видаткова накладна №СФ-2358 від 25.05.2012р.;
прибуткова накладна №ПН-0000042 від
25.05.2012р.; податкова накладна №2358 від
25.05.2012р.; рахунок-фактура №СФ-2358 від
25.05.2012р.; видаткова накладна №СФ-2384 від
29.05.2012р.; прибуткова накладна №ПН-0000043
від 29.05.2012р.; податкова накладна №2384 від
29.05.2012р.; рахунок-фактура №СФ-2384 від
29.05.2012р.; квитанції до прибуткових
касових ордерів та звіти про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт; - по
господарських операціях із ТОВ
«Контекс» з постачання вікон з профілю
«Орепїек» в кількості 165,53кв.м. та їх
подальшого монтажу на загальну суму 132
000,00грн. - акт №СФ-0000063 від 30.01.2012р.;
податкова накладна №1330 від 30.01.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-0000063 від 30.01.2012р.;
видаткова накладна №СФ-0000058 від
21.01.2012р.; податкова накладна №1135 від
21.01.2012р.; прибуткова накладна №ПН-0000010
від 16.01.2012р.; видаткова накладна
№СФ-0000042 від 16.01.2012р.; податкова
накладна №1028 від 16.01.2012р.; прибуткова
накладна №ПН-0000011 від 21.01.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-0000042 від 16.01.2012р.;
квитанції до прибуткових касових
ордерів та звіти про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт; - по господарській операції з ПП
«Тісона» з надання послуг по розробці
проектно-кошторисної документації
«Реконструкція приміщення
інфекційного відділення Очаківської
ЦРЛ в м. Очакові» на загальну суму
5000,00грн. - акт №СФ-000140 від 30.09.2011р.;
податкова накладна №603 від 16.09.2011р.;
рахунок-фактура №СФ-066 від 16.09.2011р.;
банківська виписка; - по господарських
операціях з ТОВ «Буланжері Трейд» з
надання послуг з утеплення
адміністративної будівлі на загальну
суму 360000грн. - акт №СФ-0000806 від 09.04.2012р.;
податкова накладна №806 від 09.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-000806 від 09.04.2012р.;
акт №СФ-0000752 від 05.04.2012р.а; податкова
накладна №752 від 05.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-000752 від 05.04.2012р.;
акт №СФ-0000904 від 12.04.2012р.; податкова
накладна №904 від 12.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-000904 від 12.04.2012р.;
акт №СФ-0000943 від 17.04.2012р.; податкова
накладна №943 від 17.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-000943 від 17.04.2012р.;
акт №СФ-0001064 від 20.04.2012р.; податкова
накладна №1064 від 20.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-0001064 від 20.04.2012р.;
акт №СФ-0001126 від 24.04.2012р.; податкова
накладна №1126 від 24.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-0001126 від 24.04.2012р.;
№СФ-0001296 від 30.04.2012р.; податкова
накладна №1296 від 30.04.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-0001296 від 30.04.2012р.;
квитанції до прибуткових касових
ордерів та звіти про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт; - по господарських операціях з ТОВ
«ЮГ-Інвест» із виконання
ремонтно-оздоблювальних робіт на
загальну суму 180000грн. - акт №СФ-0001304 від
07.09.2012р.; податкова накладна №240 від
07.09.2012р.; рахунок-фактура №СФ-8995 від
07.09.2012р.; акт №СФ-0001305 від 14.09.2012р.;
податкова накладна №241 від 14.09.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-8996 від 14.09.2012р.; акт
№СФ-0001306 від 21.09.2012р.; податкова
накладна №242 від 21.09.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-8997 від 21.09.2012р.; акт
№СФ-0001307 від 28.09.2012р.; податкова
накладна №243 від 28.09.2012р.;
рахунок-фактура №СФ-8998 від 28.09.2012р.;
банківські виписки.

За правилами пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК
України, витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку;

Відповідно до п.138.2 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 ПК України).

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена і п.1.2 ст.1, п.2.1
ст.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88, зареєстрованого в
Мінюсті Україні від 05.06.95р. за №164/704
(надалі Положення). Відповідно до п.2.1
ст.2 Положення, «первинні документи це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення.

Судова колегія вважає, що підлягають
застосуванню загальні вимоги до
первинного документа, встановлені ст.9
ЗУ "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" №996-ХІУ
від 16.07.99р. (далі Закон N 996-Х1У). Згідно з
цими вимогами документи повинні мати
такі обов'язкові реквізити, як назву
документа (форму); дату і місце
складання", назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Оскільки господарські операції по
контрагентам підтверджені належним
чином оформленими первинними
документами, підтверджений факт
поставки товарів/послуг судова колегія
вважає, що позивачем правомірно
підтверджені витрати на утримання
основних засобів, інших оборотних
активів.

В акті перевірки ДПІ посилається на те,
що платником податку безпідставно
сформований податковий кредит по
операціям з контрагентами
постачальниками, оскільки контрагенти
не мають необхідним умов для
здійснення господарських операцій, у
них відсутні складські приміщення,
власне майно, відсутні за місцем
знаходження, у зв`язку із чим не
підтверджений факт існування товару та
його отримання.

Вирішуючи питання правомірності
висновку ДПІ, судова колегія виходить з
того, що ст.198ПК України визначає
порядок виникнення податкового
кредиту, дата виникнення права
платника на віднесення сум податку до
податкового кредиту. Вказаною статтею
також визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

На підтвердження правильності та
повноти декларування податкового
кредиту по операціям із ПП «Нольга»,
ТОВ «Гражданпромспецпрект», ТОВ
«Будівництво Укр-М», ПП «Пояс Оріона»,
ТОВ «Електромонтаж - Трейд», ТОВ
«Контекс», ПП «Тісона», ТОВ «Буланжері
Трейд», ТОВ «ЮГ-Інвест» до матеріалів
справи позивач долучив копії
відповідних договорів, податкові та
видаткові накладні, акти
здачі-прийняття робіт тощо.

ДПІ не посилається на невідповідність
вимогам законодавству первинних
документів від вказаних контрагентів.

Факт того, що вказані контрагенти на
момент проведення операцій з позивачем
мали право на виписку податкових
накладних і були зареєстровані як
платники податку на додану вартість, не
оспорюється відповідачем ні в акті
перевірки, ні в ході розгляду справи.

Наявність у позивача належним чином
оформлених первинних документів
свідчить про дотримання ним
спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту з ПДВ по операціям
з ПП «Нольга», ТОВ
«Гражданпромспецпрект», ТОВ
«Будівництво Укр-М», ПП «Пояс Оріона»,
ТОВ «Електромонтаж - Трейд», ТОВ
«Контекс», ПП «Тісона», ТОВ «Буланжері
Трейд», ТОВ «ЮГ-Інвест».

Встановлені податковим органом
будь-які факти незаконної діяльності
контрагентів платника податків
повинні оцінюватися судом з
урахуванням можливої обізнаності
позивача щодо таких обставин, або
наявної у позивача реальної можливості
з'ясувати їх.

Наведені в акті перевірки результати
перевірочної роботи по контрагентами
позивача, з якими ДПІ пов'язує
безтоварність операцій із позивачем
були виявлені податковим органом вже
після проведених позивачем з ними
операцій.

Докази, які б підтвердили той факт, що
позивач був обізнаний про обставини
діяльності своїх постачальників в
матеріалах справи відсутні. ДПІ не
обґрунтовує наявність у позивача
реальної можливості з'ясувати всі
обставини діяльності його
постачальників на момент проведення з
ними операцій.

Стосовно механізму підтвердження
платниками податків реальності тих
господарських операцій, по яким були
сформовані валові витрати та
податковий кредит з ПДВ, слід
зазначити, що такий механізм
законодавством України не визначений.
Податковий кодекс України визначає
лише вимоги щодо документального
підтвердження задекларованих сум
податкового кредиту, які, як зазначено
вище, позивачем були дотримані.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням
приписів ст.204ЦК України презумпції
правомірності правочину, а також
враховуючи вимоги ст.71КАС України, ДПІ
повинна надати суду належні та
допустимі докази своїх тверджень про
те, що задекларовані позивачем
операції з придбання товарів (послуг) у
вищевказаних контрагентів в
реальності не виконувались, а мало
місце лише перерахування позивачем на
їх адресу коштів з метою завищення
податкового кредиту без фактичного
отримання від них товарів чи послуг.
Але такі дії тягнуть за собою
кримінальну відповідальність за
відповідними статтями Кримінального
кодексу України для тих, хто їх вчиняє.

По вказаній справі ДПІ не посилається
на факти вчинення представниками
позивача таких дій і не надає докази
притягнення їх до відповідальності за
такі дії.

За відсутності доказів проведення
посадовими особами чи представниками
позивача фіктивних господарських
операцій з вищевказаними
контрагентами та при наявності
належним чином оформлених первинних
документів по операціям з ними,
висновок ДПІ про завищення позивачем
податкового кредиту за такими
операціями не може вважатися законним
та обґрунтованим.

Сам факт наявності господарських
відносин з контрагентом, який порушує
податкове законодавство, не може
тягнути за собою негативні наслідки
для платника податків у вигляді
зменшення податкового кредиту чи
валових витрат, оскільки платник
податків може бути необізнаним
стосовно таких порушень та дійсних
намірів тих фізичних осіб, які
представляють його контрагента.

Такий висновок узгоджується із
правової позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 року по справі №21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі «Булвес» АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

Що стосується висновків ДПІ про
неможливість проведення зустрічних
звірок суб'єктів господарювання,
судова колегія виходить з того, що
відповідно до п.4.4. Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України 22
квітня 2011р. №236, у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
(додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від підписання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Додаток 3 до вказаних Методичних
рекомендацій містить зразок форми акта
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, згідно якого такий акт
повинен містити тільки загальну
інформацію про платника податків та
фіксувати факт неможливості
проведення звірки із зазначенням
причин.

Отже, в акті про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання не можуть бути
викладені висновки про порушення норм
податкового законодавства цим
суб'єктом.

Також слід зазначити, що неможливість
проведення зустрічної звірки
контрагентів позивача, а також,
посилання на ознаки фіктивності, не
може бути доказами того, що платник
податку (позивач) порушив норми
податкового законодавства. Перевірка,
яка проводилась працівниками ДПІ була
позаплановою документальною виїзною, а
тому ДПІ мало можливість об'єктивно
встановити реальність господарських
операції, оскільки були надані усі
необхідні первинні документи.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що висновки ДПІ про заниження
податку на прибуток підприємства та
заниження грошового зобов'язання з ПДВ
є безпідставними та необґрунтованими,
а тому прийняті за цих підстав спірні
податкові повідомлення-рішення від
05.03.2013р. № та №, є
незаконними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.198,202,207КАС України, колегія
суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ проектного
інституту "Украгроінжпроект" -
задовольнити.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 3
жовтня 2013р. - скасувати.

Адміністративний позов ТОВ проектного
інституту "Украгроінжпроект" до ДПІ у
Ленінському районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними і скасування податкових
повідомлень-рішень від 05.03.13р. №,
№ - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
05.03.2013р. за №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
із податку на прибуток підприємств на
325709грн. і застосована штрафна
(фінансова) санкція в розмірі 162855,0грн.;
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання із ПДВ на 214573грн. і
застосована штрафна (фінансова)
санкція в розмірі 107287грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

К.В. Кравченко