Справа № 417/60/13-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рукас О. В.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
справа №417/60/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Василенко Л.А., Старосуда М.І.,
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області на постанову Марківського
районного суду Луганської області від
09 січня 2014 року у справі № 417/60/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Постановою Марківського районного
суду Луганської області від 09 січня 2014
року позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області від 06.12.2013 року про відмову
ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії
як державному службовцю; зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
ОСОБА_2 з 01.12.2013 року у розмірі 85% від
заробітної плати, з урахуванням всіх
його складових, у тому числі, сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби, а також
суми індексації за останні 24
календарних місяці роботи, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду та
у задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, оскільки такі види
виплат, як матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати не
включається до заробітної плати
державного службовця для обчислення
пенсії. Крім того, з прийняттям Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», розмір пенсії державних
службовців складає 80 % від заробітної
плати державного службовця, однак суд
першої інстанції задовольнив позов з
розрахунку 85 % від заробітку позивача.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач знаходиться на
обліку відповідача та з 06.09.2005 року
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

У грудні 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України
м.Марківському районі Луганської
області із заявою про перерахунок
розміру пенсії з урахуванням довідки
Марківської районної державної
адміністрації від 27.11.2013 року № 1/2817, у
якій зазначені розміри виплаченої
позивачу за період з 01.08.2003 року по
31.07.2005 року суми матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати.
Згідно вказаної довідки, на всі
виплати, що в ній вказані, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Рішенням відповідача від 06.12.2013 року в
перерахунку пенсії позивача згідно
його заяви було відмовлено. Відмова
обґрунтована тим, що такі види виплат,
як матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати, як
складові заробітної плати статтею 33
Закону України «Про державну службу»
не передбачені, а тому підстави для
перерахунку пенсії позивача відсутні.

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження при апеляційному
розгляді справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення на пенсію,
в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діє з
01.10.2011 року), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До 01.10.2011 року, статтею 37 Закону України
«Про державну службу» було
передбачено, що за кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723-XII), у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку з набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Законом України «Про оплату праці» від
24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (частина перша
статті 1).

Статтею 2 Закон №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV
(далі Закон №1058-IV) визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наданої позивачем довідки від 27.11.2013
року № 1/2817 вбачається, що на виплачені
йому суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, які
позивач отримував перед виходом на
пенсію і на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні були
враховуватися при обчисленні пенсії
позивача.

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції не вірно дійшов до висновку
про перерахунок пенсії позивача з
розрахунку 85 % від заробітної плати
позивача, оскільки з прийняттям Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», розмір пенсії державних
службовців складає 80 % від заробітної
плати державного службовця, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
перерахунок пенсії позивача пов'язаний
не з підвищенням заробітної плати
державних службовців взагалі, а з
урахуванням складових заробітної
плати, які не були враховані при
призначенні йому пенсії у вересні 2005
року.

За таких обставин обрахунок пенсії
позивача із включенням до складу її
заробітної плати додаткових сум, що не
були враховані при призначенні пенсії,
не є перерахунком пенсії в розумінні
ст.37-1 Закону України «Про державну
службу». За таких обставин відсоткова
складова пенсії від обрахованої
заробітної плати зміні не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Марківського районного суду
Луганської області від 09 січня 2014 року
у справі № 417/60/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Л.А. Василенко

М.І. Старосуд