Справа № В/9991/198/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м.
Київ В/9991/198/11

Н/800/131/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМаслія В.І. Мороз
Л.Л.секретар судового засідання
Носенко Л.О.

за участі: позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у касаційному порядку у
відкритому судовому засіданні у залі
суду заяву ОСОБА_4 про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 22 березня 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26 , ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34 до Міністерства оборони
України про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33 та ОСОБА_34 у
Бориспільському міськрайонному суді
Київської області пред'явили позов до
Міністерства оборони України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії.

Просили визнати неправомірними дії та
бездіяльність Міністерства оборони
України щодо нездійснення розрахунку
вартості продовольчого пайка за період
з 11 березня 2000 року по 31 грудня 2006 року
та невиплату компенсації вартості
продовольчого пайка за цей період,
визнати за ними право на отримання
грошової компенсації вартості
продовольчого пайка за вказаний
період, а за звільненими позивачами в
період до 31 грудня 2006 року - визнати
право на отримання грошової
компенсації вартості продовольчого
пайка до дати звільнення позивачів з
військової служби.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 лютого 2009 року позов задоволений.

Стягнуто з Міністерства оборони
України на користь кожного з позивачів
грошову компенсацію замість
продовольчого пайка.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2010
року апеляційну скаргу Міністерства
оборони України задоволено.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду від 16 лютого 2009
року скасовано та постановлено нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від 22
березня 2010 року відмовлено ОСОБА_22 у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 16 лютого 2009 року
та на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2010
року.

Рішення обґрунтовано тим, що
відповідно до розділу першого Закону
України від 18 лютого 2010 № 1691-VI "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо підвідомчості
справ, пов'язаних із соціальними
виплатами", яким були внесені зміни до
частини першої статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України та
частини першої статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, і який набрав чинності 10
березня 2010 року, справи щодо спорів з
приводу призначення, обчислення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням та
інших соціальних виплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг,
речового майна, пайків або грошової
компенсації замість них розглядаються
судами в порядку цивільного
судочинства.

ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить
переглянути рішення суду касаційної
інстанції у зв'язку із нововиявленими
обставинами та постановити ухвалу про
відкриття касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_22

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 послався
на те, що 09 вересня 2010 року
Конституційний суд України прийняв
рішення у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень Закону
України від 18 лютого 2010 року № 1691-VІ "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо підвідомчості
справ, пов'язаних із соціальними
виплатами". Закон України від 18 лютого
2010 року

№ 1691-VI "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
підвідомчості справ, пов'язаних із
соціальними виплатами" встановлено
неконституційним (рішення
Конституційного суду України від 09
вересня 2010 року № 19-рп/2010).

На думку ОСОБА_4, з прийняттям
Конституційним Судом України рішення
№ 19-рп/2010 виникли істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час постановленні суддею
Вищого адміністративного суду України
ухвали від 22 березня 2010 року у цій
справі.

01 березня 2011 року від ОСОБА_22 та 28
квітня 2011 року від ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_5 надійшли заяви про приєднання
до заяви ОСОБА_4 про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 22 березня 2010 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, колегія суддів дійшла
висновку що заява ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 249
Кодексу адміністративного судочинства
України заява про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
подається до суду тієї інстанції, який
першим допустив помилку при вирішенні
справи внаслідок незнання про
існування цієї обставини.

За змістом зазначеної норми
переглядати рішення за нововиявленими
обставинами можуть суди, які наділені
правом встановлювати обставини у
справі.

Оскільки згідно із правилами частини
першої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставинами, що
не були встановлені в судовому рішенні,
та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, то
переглядати судові рішення за
нововиявленими обставинами повноважні
лише суди першої та апеляційної
інстанцій. Касаційний суд може
переглядати свої рішення за
нововиявленими обставинами тільки з
підстав, передбачених пунктами 3 і 5
частини другої статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Частиною другою статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначений перелік підстав для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Такими підставами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Перегляд судових рішень за
нововиявленими обставинами в разі
прийняття нових законів, інших
нормативно-правових актів, якими
скасовані закони та інші
нормативно-правові акти, що діяли на
час розгляду справи, не допускається,
крім випадків, коли вони пом'якшують
або скасовують відповідальність
фізичної особи.

За приписами пункту 4 частини другої
статті 248 вказаного Кодексу у заяві про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами
зазначаються обставини, що могли
вплинути на судове рішення, але не були
відомі та не могли бути відомі суду та
особі, яка звертається з відповідною
заявою під час вирішення справи.

Із змісту даних норм Кодексу випливає,
що необхідними сукупними ознаками
обставин, за яких їх можна вважати
нововиявленими, є їхня наявність на час
вирішення адміністративної справи, що
ці обставини не були і не могли бути
відомі суду та особі, яка звертається
із заявою на час розгляду справи і ці
обставини мають бути істотними, тобто
такими, що впливають на юридичну оцінку
обставин, надану судом у судовому
рішенні, що переглядається.

Обставина, на яку посилається ОСОБА_4, а
саме рішення Конституційного Суду
України № 19-рп/2010, прийняте 09 вересня 2010
року, не є нововиявленою обставиною,
оскільки на час вирішення питання про
відкриття касаційного провадження
судом касаційної інстанції дане
рішення прийнято не було.

Отже, зазначені в заяві ОСОБА_4
обставини не відносяться до
передбачених частиною другою статті 245
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, відсутні підстави для
задоволення заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 22 березня 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 253
Кодексу адміністративного судочинства
України суд може скасувати постанову
чи ухвалу у справі і прийняти нову
постанову чи ухвалу або залишити заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення. При ухваленні нового
судового рішення суд користується
повноваженнями суду відповідної
інстанції.

За таких обставин у задоволенні заяви
ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
березня 2010 року слід відмовити.

Керуючись статтями 252, 253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 22 березня 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26 , ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34 до Міністерства оборони
України про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Маслій В.І.

Мороз Л.Л.