Справа № 805/17539/13-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р.
Справа № 805/17539/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Шинкарьової І.В., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кроналайн» до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №500000003/2013/610001/2
від 05 червня 2013 року, визнання
протиправною та скасування картку
відмови у митному оформленні (випуску)
товарів, що оформлене карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №500060001/2013/00296
від 05 червня 2013 року, стягнення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість в сумі 98936,76 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство обмеженою
відповідальністю «Кроналайн»,
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №500000003/2013/610001/2
від 5 червня 2013року, визнати
протиправною та скасувати картку
відмови у митному оформленні (випуску)
товарів, що оформлене карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення 500060001/2013/00296
від 05червня 2013року, стягнення надмірно
сплачений податок на додану вартість в
сумі 98936,76грн.

Ухвалою суду від 13 січня 2014року
замінено неналежного відповідача 2 -
Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
на належного - Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області.

Позивач, обґрунтовує позовні вимоги
наступним. Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кроналайн» та
компанією-нерезидентом GUANAZHOU JIN-HUA-MEI ARTS
AND CRAFTS CO., LTD укладено контракт №23/01/2013
від 23 січня 2013 року. Згідно якого
контрагент продає, а позивач купує
меблі, в кількості та асортименті, що
вказані в інвойсі, на умовах CFR (порт
Одеси) за правилами Інкотермс 2010.
Відповідно до вищезазначеного
контракту Позивач ввозив на митну
територію України через Південну
митницю товари за інвойсом №UKR007 від 09
квітня 2013 року. У ВМД №500060001/2013/020251
митну вартість зазначених товарів було
визначено за методом визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються в розмірі 25
152,60 доларів США. Південна митниця
анулювала ВМД №500060001/2013/020251 та надала
рішення про коригування митної
вартості №500060001/2013/610001/2 від 05 червня 2013
року (далі - Рішення про коригування) та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№500060001/2013/00296 від 05 червня 2013 року
(далі-Картка відмови).

Підставою прийняття Рішення про
коригування в його графі 33 визначено
наступне: «декларантом не було надано
усіх витребуваних документів», однак,
як зазначає позивач, документи, що
витребувані Південною митницею
Міндоходів вже були надані разом з ВМД
№500060001/2013/020251, що підтверджується
графой 44. Позивач, керуючись ч.7 ст. 55
Митного кодексу України, здійснив
митне оформлення товарів щодо яких
прийнято спірне Рішення про
коригування за новою ВМД №500060001/2013/022625
від 07.06.2013року під гарантійні
зобов'язання зі сплатою митних
платежів виходячи з митної вартості, що
визначена Відповідачем 1. Під час
процедури коригування митної вартості
Відповідачем 1 було неодноразово
порушені норми чинного законодавства
та права і законні інтереси позивача,
тому просить суд задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач 1 заперечував проти
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне. Позивачем для здійснення
митного оформлення товару, а саме
«Частини меблів з недорогоцінних
металів у вигляді ніжки-опори під
столішницю», надано ВМД №500060001/2013/020251.
До митної декларації для підтвердження
митної вартості товару декларантом
позивача надані наступні документи:
зовнішньоекономічний договір №23/01/2013
від 23.01.2013року, рахунок-фактура №UKR007
від 09.04.2013року, копія митної декларації
країни відправлення від 11.04.2013року
№13116309, платіжне доручення №84 від
14.02.2013року та №115 від 14.02.2013року, виписку
з бухгалтерської документації №13 від
24.05.2013року, каталог виробника товару №
б/н від 01.11.2012року, прайс-лист виробника
товару №01.11.2012року, калькуляція UKR007 від
09.04.2013року.

Опрацювання цих документів
встановлено, що вони містять
розбіжності, а саме в поданому до
митного оформлення платіжних
дорученнях відсутнє посилання на
інвойси. В поданій бухгалтерської
документації не міститься інформації
про кількісні та вартісні показники
закупівлі сировини та матеріалів
контрактоутримувачем, що унеможливлює
віднесення її до даної поставки.
Наданий каталог продукції не містить
інформації про вартісні показники
продукції. На підставі ч.3 ст. 53 Митного
кодексу України для підтвердження
заявленої митної вартості декларанту
було запропоновано надати протягом 10
календарних днів додаткові документи
для підтвердження заявленої вартості,
а саме: каталоги виробника товару з
зазначенням цінової інформації,
виписку з бухгалтерської документації,
з зазначенням інформації щодо
вартісних показників закупівлі
сировини та матеріалів. Однак, всіх
витребуваних митницею документів
декларантом надано не було.

На підставі аналізу цін бази даних ЄАІС
ДМСУ встановлено, що рівень митної
вартості ідентичних товарів, митне
оформлення вже здійснено, товару №1, є
більшим - 5,79 долл. США за кг. нетто (МД
№400040000/2013/2656 від 03/06/2013 року), ніж
заявлено декларантом - 1,6731 долл. США за
кг. нетто. У зв'язку з вищевикладеним
було прийнято рішення про коригування
митної вартості від 05.06.2013 №
500060001/2013/610001/2. Південною митницею була
видана картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 05 червня 2013 року
№500060001/2013/00296 та роз'яснено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митної декларації, митного
оформлення, випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Позивачем після випуску товару під
гарантійні зобов'язання додаткових
документів, що підтверджують заявлену
митну вартість, надано не було, у
митниці не було підстав для скасування
рішення про коригування митної
вартості, яке є предметом спору. Таким
чином, Південна митниця Міндоходів під
час здійснення контролю митної
вартості товарів позивача та прийняття
рішення про коригування заявленої
позивачем митної вартості діяла у
відповідності до вимог законів та
інших нормативно-правових актів
України, не порушила права та законні
інтереси позивача, а тому вважаємо, що
відсутні підстави для задоволення
адміністративного позову, просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Відповідач 2 заперечував проти
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне. Згідно Розділу ІІІ «Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами» повернення здійснюється
відповідним органом Державного
казначейства України на підставі
висновків митних органів, шляхом
перерахування коштів з рахунку з
обліку доходів державного бюджету на
рахунок, зазначений у висновку про
повернення та протягом п'яти днів від
дати отримання висновку про повернення
здійснює повернення коштів з бюджету.
Оскільки, Головне управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області висновок від
Південної митниці Міндоходів про
повернення з Державного бюджету
України на користь ТОВ «Кроналайн»
надмірно сплачений податок на додану
вартість у сумі 98 936,76грн. не отримувало,
тому жодних правових підстав на
здійснення операцій щодо повернення
спірної грошової суми. Таким чином,
Головне управлінням Державної
казначейської служби України в
Одеській області в повному обсязі
виконало свої завдання у відповідності
до чинного законодавства та не
порушило права позивача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи, суд встановив
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кроналайн» є
юридичною особою, зареєстровано 22
вересня 2003 року №0025233,
ідентифікацій код юридичної особи
32645517, відповідно до Виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.23). Свою
діяльність здійснює на підставі
Статуту (а.с.8-22).

23 січня 2013 року між позивачем та фірмою
«GUANGZHOU JIN-HUA-MEI ARTS AND CRAFTS CO., LTD» був
укладений контракт №23/01/2013 (далі
контракт) на поставку товару (меблі) в
кількості та асортименті, які вказані в
інвойсі. При формуванні ціни на товар,
якщо товар передплачений чи в
залежності від обсягів можливе
надавання знижки, про робиться запис в
інвойсі на кожну партію товару.
Загальна сума контракту становить 500
000доларів США. Умови постачання - строк
відвантаження товару визначається з
письмової заявки покупця протягом 30
календарних днів з моменту її подачі.
Продавець забезпечує своєчасну та
правильну підготовку та надання
документів для митного оформлення та
прийому вантажу покупцем. Вантаж
обов'язково супроводжується
оригіналами наступних
документів:коносамент (3 екземпляра),
пакувальний аркуш (2 екземпляра),
сертифікат походження (1 екземпляр),
копія експортної декларації, завірена
печаткою продавця. Строк дії договору -
вступає у законну силу з моменту
підписання обома сторонами та діє до 23
січня 2014 року (а.с.52). У відповідності з
інвойсом UKR007 від 09 квітня 2013 року,
продавець продає, а покупець придбає на
умовах поставки CFR-Одеса, Україна
частини меблів з недорогоцінних
металів, у вигляді ніжки-опори під
столешницю: арт.102 мод. База Соло, колір -
чорний, чавун у кількості 70 шт.
загальною вартістю 1995,00 доларів США;
арт.308, мод. База Крона, колір - чорний,
чавун/сталь у кількості 70 шт. загальною
вартістю 1400,00 доларів США; арт.309, мод.
База Дуос, колір - чорний, чавун/сталь у
кількості 70 шт загальною вартістю 2170,00
доларів США; арт.111 (light), мод. База
Спартак Лайт, колір - чорний, чавун у
кількості 300 шт. загальною вартістю 7812,00
доларів США; арт.125, мод.База Зингер,
колір - чорний, чавун, у кількості 120 шт.
загальною вартістю 4575,60 доларів США;
арт.210, мод. База Сенатор, колір - чорний,
чавун у кількості 300 шт. загальною
вартістю 7200,00 доларів США. Загальна
вартість товару за інвойсом складає
25152,60 доларів США (а.с.45).

Також, між позивачем та Державним
підприємством «Одеський морський
торгівельний порт» був укладений
договір №КД-17638 від 27 вересня 2012 року на
експедирування вантажів в Одеському
морському торгівельному порту,
відповідно до якого експедитор
здійснює експедирування
експортно-імпортних, транзитних
вантажів та контейнерів в порту у
відповідності з Законом України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність». Експедитор доручає, а порт
приймає на себе зобов'язання по наданню
послуг, які виникають в процесі митного
догляду контейнерів на території
транзитно-вантажного терміналу порту
(ТВТ), послуг, які пов'язані з їх видачею
та відвантаженням з території порту, а
також інших послуг, які пов'язані з
здійсненням перевалки, зберігання та
внутрішньопортового експедирування
вантажів (а.с.55).

Між позивачем (замовник) та філією
«Одеський аукціонний центр»
Публічного акціонерного товариства
акціонерної компанії «Національна
мережа аукціонних центрів»
(виконавець) був укладений договір №25
від 08 жовтня 2012 року про надання послуг,
відповідно до якого замовник доручає, а
виконавець приймає на себе обов'язки по
визначенню вартості вантажів та
товарів, вказаних в протоколах к цьому
договору, які є його невід'ємною
частиною. Вартість робіт визначається
із розрахунку 103,44 грн. за одну годину
роботи експерта-оцінщика (а.с.63).

Між позивачем (замовник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«С.М.Т.-Лтд» (виконавець) був укладений
договір №19-09/12/1-нмм від 19 вересня 2012
року, відповідно до якого виконавець
зобов'язується надати або забезпечити
надання замовнику послуг, які пов'язані
з транспортуванням, перевалкою та
іншим обслуговуванням
експортно-імпортних та транзитних
вантажів в ISO стандартних 20-ти, 40-ка та
45-ти футових контейнерах по маршрутах,
вказаних замовником, а замовник
зобов'язується сплатити вказані
виконавцем послуги на умовах, які
передбачені цим договором (а.с.65).

В межах виконання Контракту позивачем
на митну територію України ввозився
товар «частини меблів з недорогоцінних
металів у вигляді ніжки-опори під
столешницю: арт.102 мод. База Соло, колір -
чорний, чавун у кількості 70 шт.
загальною вартістю 1995,00 доларів США;
арт.308, мод. База Крона, колір - чорний,
чавун/сталь у кількості 70 шт. загальною
вартістю 1400,00 доларів США; арт.309, мод.
База Дуос, колір - чорний, чавун/сталь у
кількості 70 шт загальною вартістю 2170,00
доларів США; арт.111 (light), мод. База
Спартак Лайт, колір - чорний, чавун у
кількості 300 шт. загальною вартістю 7812,00
доларів США; арт.125, мод.База Зингер,
колір - чорний, чавун, у кількості 120 шт.
загальною вартістю 4575,60 доларів США;
арт.210, мод. База Сенатор, колір - чорний,
чавун у кількості 300 шт. загальною
вартістю 7200,00 доларів США». Загальна
вартість товару, який ввозився на митну
територію України склав 25152,60 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
складає 201044,73 грн. за курсом 7,993. Для
проведення митного оформлення цього
товару позивачем до Південної митниці
була подана вантажна митна декларація
№500060001/2013/020251 (а.с.25). На підтвердження
заявленої митної вартості були надані
наступні документи: контракт №23/01/2013
від 23 січня 2013 року, уніфікована митна
квитанція МД-1 №50006Е №0213762 від 21 травня
2013 року, картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами
№700/2012/0000399 від 10 січня 2013 року, Non-negotiable
морський транспортний документ
(морська накладна) №HMM/ODS-13/014 від 17
травня 2013 року, negotiable морський
транспортний документ №HDMU YNUA0738586 від 14
квітня 2013 року, міжнародна
автомобільна накладна (CMR) №3393 від 21
травня 2013 року, коносамент (Bill of Lading)
№SUNE304070 від 14 квітня 2013 року, банківські
платіжні документи, що стосуються
товару №115 від 07 травня 2013 року та №84
від 14 лютого 2013 року, виписка з
бухгалтерської документації від 24
травня 2013 року, каталог виробника
товару від 01 листопада 2012 року,
прейскурант (прайс-лист) виробника
товару від 01 листопада 2012 року,
висновок про якісні характеристики
товарів, підготовлений
спеціалізованими експертними
організаціями №ОЭ-8/206 від 22 травня 2013
року, висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією №51-20/05-2013 від 22 травня 2013
року, документ, що містить інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини ДП
«Держзовнішінформ» від 26 березня 2013
року, розрахунок ціни (калькуляція)
№UKR007 від 09 квітня 2013 року, інвойс №UKR007
від 09 квітня 2013 року, пакувальний лист
№UKR007 від 09 квітня 2013 року,
рахунок-проформа №UKR007 від 28 січня 2013
року, доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) Специфікація №UKR007 від 09
квітня 2013 року, некласифіковані
внутрішні договори №19-09/12/1-НММ від 19
вересня 2012 року, №25 від 08 жовтня 2012
року, №780/н від 27 вересня 2012 року,
№КД-17638 від 27 вересня 2012 року, довідка
про проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами №220/49 від 22
квітня 2013 року, інформація про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2761 від 14 квітня 2013 року,
сертифікат про походження товару
загальної форми С40008 від 12 квітня
2013 року, вагова від 20 травня 2013 року,
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності від 30 липня 2013 року,
платіжні доручення, що підтверджують
сплату митних та інших платежів №513 від
22 квітня 2013 року, №537 від 29 квітня 2013
року, №603 від 17 травня 2013 року, №613 від 20
травня 2013 року, №619 від 22 травня 2013 року,
копія митної декларації країни
відправлення №13116309 від 11 квітня
2013 року.

Митна вартість товарів декларантом
визначена із застосуванням основного
методу - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються.

Відповідачем, відповідно до
повідомлення від митниці декларанту,
надіслано вимогу про надання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості, а саме:
каталоги виробника товару з
зазначенням цінової інформації,
виписку з бухгалтерської документації,
з зазначенням інформації щодо
вартісних показників закупівлі
сировини та матеріалів (а.с.80).

Позивачем надано відповідь на
повідомлення від 27 травня 2013 року,
відповідно до якої декларант просить
провести консультацію щодо вимоги про
надання каталогу виробника товару з
зазначенням цінової інформації та
вимоги про надання виписки з
бухгалтерської документації.

Відповідачем винесено картку відмови в
прийнятті митної декларації
№500060001/2013/00296 (а.с.84).

Відповідачем прийнято рішення про
коригування заявленої митної вартості
товару від 05 червня 2013 року
№500060001/2013/610001/2, яким визначено митну
вартість імпортованого товару (а.с.82).
Джерело інформації, яким скористався
відповідач при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості: розділ ІІІ. Митна вартість
товарів та методи її визначення, глава
9, ст.52-64 Митного кодексу України.
Подані до митного оформлення документи
містили розбіжності: зокрема в
поданому до митного оформлення
платіжних дорученнях відсутнє
посилання на інвойси. В поданій
бухгалтерській документації не
міститься інформації про кількісні та
вартісні показники закупівлі сировини
та матеріалів контрактоутримувачем, що
унеможливлює віднесення її до даної
поставки. Наданий каталог продукції не
містить інформації про вартісні
показники продукції. Згідно п.3 ст.53 МКУ
декларанту було запропоновано надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості, а саме:
каталоги виробника товару з
зазначенням цінової інформації,
виписку з бухгалтерської документації,
з зазначенням інформації щодо
вартісних показників закупівлі
сировини та матеріалів. Враховуючи, що
декларантом не було надано усіх
витребуваних документів, згідно з
положенням п.1 ст.55 МКУ, митним органом
буде здійснено коригування митної
вартості на товар. За результатом
проведеної консультації між митним
органом та декларантом було обрано
метод визначення митної вартості -
резервний. Оскільки відповідно до п.2
статті 58 МКУ використані декларантом
відомості не підтверджені
документально, відповідно до п.3 ст.58
застосовують другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 Кодексу. В митного органу
відсутня інформація щодо вартості
операцій з ідентичними та подібними
(аналогічними) товарами, тому
відповідно до статей 59, 60 МК України
неможливо застосувати методи за ціною
договору щодо ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів. Відповідно до
статей 62, 63 МК України методи
визначення митної вартості на основі
віднімання та додавання вартості не
можуть бути використані, оскільки в
митного органу відсутня інформація
щодо обчислення вартості, наданої
виробником товарів. Відповідно до п.1
ст.64 МКУ у разі якщо митну вартість
товарів не можна визначити шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58-63 МКУ, оскільки
відповідно до п.2 ст.58 МКУ використані
декларантом відомості не підтверджені
документально митна вартість
оцінюваних товарів буде визначена, з
використанням способів, які не
суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі резервним методом.
На підставі аналізу цін бази даних ЄАІС
ДМСУ встановлено, що рівень митної
вартості подібних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, по
товару №1, є більшим - 5,79 дол.США за
кг.нетто (МД №400040000/2013/2656 від 03 червня 2013
року), ніж заявлено декларантом 1,6731
дол.США за кг.нетто.

При отриманні рішення про коригування
митної вартості товарів №500060001/2013/610001/2
від 05 червня 2013 року декларантом
зроблено відмітку про не проведення
митним органом консультації (а.с.83).

Після прийняття відповідачем
вказаного рішення, позивачем
відповідно до вимог ч.7,8 ст.55 МКУ,
оформлено митну декларацію
№500060001/2013/022625 від 03 липня 2013 року, за
якою товар випущений у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання зі сплатою
всіх нарахованих платежів.

Правомірність прийняття митним
органом рішення про коригування
заявленої митної вартості товару від 05
червня 2013 року №500060001/2013/610001/2, якими
визначено митну вартість
імпортованого товару на рівні 5,79
доларів США за кг. нетто, замість
визначеної позивачем вартості товару
на рівні 1,6731 доларів США за кг. нетто, а
також картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, є спірним питанням цієї
справи.

Прийняті відповідачем рішення є
правовими актами індивідуальної дії,
правомірність винесення яких
здійснюється за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

За приписами пункту 2 Положення про
Державну митну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 12 травня 2011 року № 582/2011
Держмитслужба України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами Міністра,
іншими актами законодавства України, а
також дорученнями Президента України
та Міністра.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Положення
про Державну митну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 12 травня 2011 року № 582/2011
основними завданнями Держмитслужби
України є внесення пропозицій щодо
формування державної політики у сфері
державної митної справи; реалізація
державної політики у сфері державної
митної справи; забезпечення захисту
економічних інтересів України.
Держмитслужба України відповідно до
покладених на неї завдань, серед
іншого: організовує та забезпечує
здійснення регіональними митницями
контролю за дотриманням суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності та
громадянами установленого законом
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України, застосування
відповідно до закону заходів тарифного
та нетарифного регулювання при
переміщенні товарів через митний
кордон України, у тому числі й після
завершення операцій митного контролю
та митного оформлення; здійснює
контроль за: своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати у повному обсязі платниками
податків до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
законом покладено на митні органи;
класифікацією за товарною
номенклатурою Митного тарифу України
товарів, поданих до митного оформлення
тощо.

Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного
кодексу України від 13 березня 2012 року №
4495-VI визначено поняття митного
контролю. Це - сукупність заходів, що
здійснюються митними органами в межах
своїх повноважень з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Згідно частини 1 статті 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, а в разі
електронного декларування - з моменту
отримання митним органом від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу
України визначено, що декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Згідно частини 8 наведеної статті
Митного кодексу України митне
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
здійснюється митними органами на
підставі митної декларації, до якої
декларантом залежно від митних
формальностей, установлених цим
Кодексом для митних режимів, та
заявленої мети переміщення вносяться,
серед інших, такі відомості, у тому
числі у вигляді кодів: заявлений митний
режим, тип декларації та відомості про
особливості переміщення; відомості про
декларанта, уповноважену особу, яка
склала декларацію, відправника,
одержувача, перевізника товарів і
сторони зовнішньоекономічного
договору (контракту) або іншого
документа, що використовується в
міжнародній практиці замість договору
(контракту), а в разі якщо
зовнішньоекономічний договір
(контракт) укладено на підставі
посередницького договору, - також про
іншу, крім сторони
зовнішньоекономічного договору
(контракту), сторону такого
посередницького договору; відомості
про найменування країн відправлення та
призначення; відомості про товари: а)
найменування; б) звичайний
торговельний опис, що дає змогу
ідентифікувати та класифікувати товар;
в) торговельна марка та виробник
товарів (за наявності у
товаросупровідних та комерційних
документах); г) код товару згідно з УКТ
ЗЕД; ґ) найменування країни походження
товарів (за наявності); д) опис упаковки
(кількість, вид); е) кількість у
кілограмах (вага брутто та вага нетто)
та інших одиницях виміру; є) фактурна
вартість товарів; ж) митна вартість
товарів та метод її визначення; з)
відомості про уповноважені банки
декларанта; и) статистична вартість
товарів; відомості про нарахування
митних та інших платежів, а також про
застосування заходів гарантування їх
сплати.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою (стаття 52
Митного кодексу України).

За приписами статті 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до вимог ст.53 МКУ,
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Як встановлено судом, митний орган, не
погоджуючись із митною вартістю
ввезеного товару, зобов'язав позивача
надати додаткові документи, а саме:
каталоги виробника товару з
зазначенням цінової інформації,
виписку з бухгалтерської документації,
з зазначенням інформації щодо
вартісних показників закупівлі
сировини та матеріалів.

Позивач на вимогу відповідача надав
відповідь, відповідно до якої зазначив,
що вищезазначені документи були надані
до митного оформлення, однак повторно
надав калькуляцію №UKR007 від 09 квітня 2013
року та каталог Guangzhou Jin-Hua-Mei Arts & Crafts Co.,
LTD Table Base (а.с.90,49,37).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Відповідно до приписів статті 57
вказаного Кодексу визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Так, відповідно до вищевказаної норми
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи та
відповідно до оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості товару
митний орган не вказав на розбіжності в
поданих декларантом документах, які на
його думку, впливають на значення
складових митної вартості товарів та
дають підстави для обґрунтованого
сумніву у достовірності відомостей про
митну вартість товарів.

Таким чином, у відповідача були в
наявності всі документи для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. Оцінивши
подані декларантом документи в
сукупності митний орган мав можливість
встановити як умови поставки, так і
дійсну вартість товару, що поставлявся.

Крім того, судом встановлено, що
обмеження у застосуванні першого
методу визначення митної вартості
товару щодо позивача відсутні, а
визначений законодавцем перелік
обмежень застосування першого
(основного) методу визначення митної
вартості є вичерпним та розширеному
тлумаченню не підлягає. Такого
обмеження у використанні першого
(основного) методу визначення митної
вартості товару, як неподання
додаткових документів, у Митному
кодексі не має.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Суд зазначає, що відповідачем в ході
судового розгляду не доведено
правомірність прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів
№700000002/2012/000850/1 від 06 грудня 2012 року та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№700000002/2012/00166. Посилання відповідача на
наявність неточностей (розбіжностей) у
поданих документах спростовуються
матеріалами справи, з яких вбачається,
що позивачем дотриманні всі умови,
встановлені законодавством. Позивачем
були надані митному органу всі
необхідні документи для підтвердження
заявленої митної вартості як при
здійсненні митного оформлення так і
після, як обов'язкові, так і можливі
додатково витребувані. Таким чином,
позивач надав митниці всі необхідні
документи, які давали можливість
встановити дійсну митну вартість
товару за ціною угоди.

З урахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що відповідачем,
неправомірно у відповідності до
приписів Митного кодексу України
прийнято спірне рішення про
коригування заявленої митної вартості
товару.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кроналайн» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
№500000003/2013/610001/2 від 5 червня 2013року,
визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
(випуску) товарів, що оформлене карткою
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення 500060001/2013/00296
від 05червня 2013року, стягнення надмірно
сплачений податок на додану вартість в
сумі 98936,76грн, підлягають задоволенню.

На підставі статті 94 КАС України, суд
присуджує до стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати по сплаті судового
збору, що документально підтверджені,
тобто у розмірі 197,88 гривень (арк. справи
2).

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 40, 158, 159, 160, 161, 162,
163, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о
в и в :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кроналайн» до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №500000003/2013/610001/2
від 05 червня 2013 року, визнання
протиправною та скасування картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №500060001/2013/00296
від 05 червня 2013 року, стягнення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість в сумі 98936,76 грн. -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №500000003/2013/610001/2 від 05
червня 2013 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№500060001/2013/00296 від 05 червня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кроналайн» надмірно
сплачений податок на додану вартість в
сумі 98936 (дев'яносто вісім тисяч
дев'ятсот тридцять шість) грн., 76
(сімдесят шість) коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кроналайн» витрати
по сплаті судового збору у розмірі 197
(сто дев'яносто сім) грн. 88 (вісімдесят
вісім) коп.

Постанова може бути оскаржена через
Донецький окружний адміністративний
суд в апеляційному порядку протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шинкарьова І.В.