Справа № 816/43/13
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. м. Київ
К/800/27529/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремонтне
підприємство»

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2013

та постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.02.2013

у справі № 816/43/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремонтне
підприємство»

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби

про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ремонтне
підприємство» звернулось до суду, з
урахуванням збільшення позовних вимог,
з позовом про визнання протиправними
дій Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
щодо відмови у прийнятті податкової
декларації з податку на додану
вартість, додатку 5 «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» та
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за вересень 2012
року; визнання протиправними дій щодо
невизнання податкової декларації з
податку на додану вартість, додатку 5
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів», реєстру виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень 2012 року та податкової
декларації з податку на прибуток та
додатків до неї за 9 місяців 2012 року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.02.2013, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2013, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 18.10.2012 ТОВ «Ремонтне
підприємство» подало до податкового
органу податкову декларацію з податку
на додану вартість, додаток 5 та реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних за вересень 2012 року.

Листом від 23.10.2012 № 1041/10/18-306 позивачу
відмовлено у прийнятті вказаної
декларації, оскільки вона складена з
порушенням ст. 48 Податкового кодексу
України та не вважається податковою
звітністю.

05.11.2012 позивачем до податкового органу
подано декларації з податку на
прибуток підприємств за 9 місяців 2012
року та з податку на додану вартість,
додаток 5 та реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень 2012 року.

Відповідач своїми листами від 07.11.2012 №
1156/10/18-306 та від 15.11.2012 №
1238/10/18-306 відмовив у прийнятті вказаних
декларацій, посилаючись на порушення
ст. 48 ПК України та не визнав їх як
податкову звітність.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що податкова
звітність, подана позивачем до
податкового органу підписана ОСОБА_2 як
керівником підприємства, в той час, як
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, керівником ТОВ
«Ремонтне підприємство» є Білаш Едуард
Іванович.

Однак, висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Так, відповідно до п. 49.8 ст. 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.

Імперативний характер наведеної норми
означає, що податковий орган не має
права не прийняти фактично отриману
податкову декларацію, подану платником
податків в один із способів,
передбачених пунктом 49.3 статті 49
Податкового кодексу України (особисто
або через представника, поштою чи
засобами електронного зв'язку).

Практична реалізація процедури
прийняття податкової декларації
визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49
Податкового кодексу України.

Як передбачено нормою абзацу першого
пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу
України за умови дотримання платником
податків вимог цієї статті посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу
України під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Податковим кодексом України
передбачені спеціальні наслідки
подання платником податків податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48
Податкового кодексу України. У такому
разі, на підставі пункту 49.11 статті 49
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби
зобов'язаний надати платнику податків
письмове повідомлення про відмову у
прийнятті його податкової декларації
із зазначенням причин такої відмови.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити: тип документа
(звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

В даному випадку судами обох інстанцій
не досліджено питання щодо наявності
повноважень ОСОБА_2 на підписання
податкової звітності від імені ТОВ
«Ремонтне підприємство» в спірному
періоді.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу
України у разі, якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови органом державної податкової
служби (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ремонтне
підприємство» задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2013 та
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.02.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний