Справа № 820/2473/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 р.
№ 820/2473/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання
Демченко В.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Караван Р.В.,

відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Партнер"
до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Партнер" з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просить суд визнати протиправним
наказ відповідача № 242 від 06.02.2014 року
про проведення документальної виїзної
позапланової перевірки позивача.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що рішення
суб'єкта владних повноважень про
призначення спірної перевірки
суперечить положенням Податкового
кодексу України. Позивач вважає дії
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області по прийняттю
наказу № 242 від 06.02.2014 року "Про
проведення документальної виїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Партнер" протиправними,
необґрунтованими та такими, що
порушують вимоги п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, що є
підставою для його скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити. В
наданих до суду письмових запереченнях
пояснив, що оскаржуваний в даній справі
наказ відповідача є цілком законним та
обґрунтованим, відповідає чинному
податковому законодавству України, а
позовні вимоги позивача є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки позивачем не наведені докази
порушення його прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України (надалі ПК
України), органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що Порядок проведення
органами державної податкової служби
України документальних позапланових
перевірок унормовані ст. 78 Податкового
кодексу України, відповідно до якої
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності обставин,
передбачених п.п. 78.1.1 - п.п.78.1.15. п. 78.1
зазначеної статті. Про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом.

Виходячи з аналізу вище зазначених
положень Податкового кодексу України
суд зазначає, що рішення про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки може бути прийняте
податковим органом лише в разі
існування підстав, котрі передбачені
ст. 78 згаданого кодексу, вказаний
перелік підстав є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що 5
лютого 2014 року Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області було прийнято наказ про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Партнер»
за № 233 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013
року (ас 8).

Крім того, судом з'ясовано, що 06
лютого 2014 року Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області було прийнято іншиий наказ № 242
про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Партнер»
за період з 01.01.2011р. по 31.12.2012 року та
податків на додану вартість за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013 року (а.с.9).

В обох наказах вказано один й той самий
перевіряємий період -з 01.01.2011 року по
31.12.2013 року та в обох наказах
відповідачем в якості правової
підстави проведення позапланової
виїзної документальної перевірки були
зазначені положення пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-ІУ (зі змінами та доповненнями).

Як зясовано судом, юридичною підставою
для прийняття спірного наказу
відповідач зазначив п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78,
ст. 79 Податкового кодексу України.

Перевіряючи юридичну обґрунтованість
суджень, покладених субєктом владних
повноважень в основу спірного
правового акту індивідуальної дії, на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
такої обставини як: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи положення наведеної норми
матеріального права в кореспонденції з
приписами ст.42 Податкового кодексу
України, суд доходить висновку, що
рішення про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки може
бути прийнято податковим органом лише
в разі одночасної наявності таких умов:
1) належного складення податковим
органом і направлення адресу платника
податків обовязкового письмового
запиту, 2) фактичного отримання
платником податків такого запиту,
тобто вручення запиту під підпис
посадовій (службовій) особі платника
податків або уповноваженому
представнику платника податків чи
повернення до податкового органу
поштового повідомлення про вручення
такого запиту платнику податків, 3)
минування строку в 10 робочих днів від
дня отримання платником податків
письмового запиту податкового органу,
4) ненадання платником податків до
податкового органу письмових пояснень
та документальних підтверджень по суті
отриманого запиту.

Виходячи із змісту п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України суд
зазначає, що зазначеною нормою
законодавства передбачена
обов'язковість письмового запит органу
державної податкової служби.

При цьому, в силу положень Податкового
кодексу України обов'язок платника
податків щодо надання письмових
пояснень та документального
підтвердження виникає лише в разі
фактичного отримання належно
складеного податковим органом запиту,
а саме: у письмовій формі, відповідним
чином підписаного та завіреного
печаткою відповідного податкового
органу.

Судом з'ясовано, що прийняттю спірного
наказу від 06.02.2014р. № 242 передувало
направлення запиту про надання
інформації та її документального
підтвердження від 16.01.2014 року №
311/10/20-30-22-01-22, який було направлено
позивачу (а.с. 7).

Суд зазначає, що відповідно до п.73.3 ст.73
Податкового кодексу України, згідно з
яким органи державної податкової
служби мають право звернутися до
платників податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження (абз.1 п.п.73.3); такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту
(абз.2 п.73.3); письмовий запит про подання
інформації надсилається платнику
податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин за наявності
хоча б однієї з таких підстав: 1) за
результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби; 2) для визначення
рівня звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
3) в інших випадках, визначених цим
Кодексом (абз.3 п.73.3); запит вважається
врученим, якщо його надіслано поштою
листом з повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі (абз.4 п.73.3);
платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом).

Між тим, із змісту направленого
податковим органом запиту 16.01.2014 року
№311/10/20-30-22-01-22 вбачається, що відповідач
просив надати у встановлений
Податковим кодексом термін пояснення
та їх документальне підтвердження
взаємовідносин ТОВ «Компанія
Конкурент» з ПАТ «Харківська друкарня
№ 2» Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія» за липень 2011
року, із ТОВ «Оберіг» за березень 2011
року у зв'язку із надходженням
податкової інформації, яка свідчить
про порушення податкового
законодавства підприємством позивача
по взаємовідносинам з ПАТ «Харківська
друкарня № 2» Корпоративного
підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія»
та ТОВ «Оберіг».

Таким чином, із запиту
відповідача, який передував прийняттю
спірного наказу, вбачається, що
податковий орган просить надати
інформацію щодо ТОВ «Компанія
Конкурент». Крім того, період, за який
витребовується відповідачем
інформація - це березень 2011 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Оберіг» та
липень 2011 року по взаємовідносинам з
ПАТ «Харківська друкарня № 2»
Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія».

З наказу № 242 про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Партнер»
вбачається, що період перевірки, який
нею охоплюється з 01.01.2011 по 31.12.2012 року
та податків на додану вартість за
період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року. Тобто,
період плануємої перевірки більш
ширший, ніж зазначалось у запиті
податкового органу.

Судом встановлено, що листом від 31.01.2014
року за № 6 ТОВ «Компанія Партнер»
надало відповідь на запит податкового
органу, з якого вбачається, що
позивачем, зокрема, запропоновано
з'ясувати, до кого саме адресовано
зазначений запит та на підставі якої
інформації було виявлено факти
порушення яким із суб'єктів
господарювання - ТОВ «Компанія
Партнер» або ТОВ «Компанія Конкурент».

Крім того, із змісту наданої відповіді
вбачається, що підприємство позивача
не відмовлялось від надання
відповідної інформації, якщо для
отримання останньої будуть законні
підстави (а.с. 10-11).

Суд наголошує, що своєчасне та в
повному обсязі надання платником
податків письмових пояснень та
документів в підтвердження таких
пояснень до податкового органу за
змістом п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України унеможливлює
прийняття податковим органом рішення
про проведення перевірки.

З матеріалів справи судом встановлено,
що відповідач допущеними у запиті
недоліками позбавив можливості
позивача надати пояснення та їх
документальні підтвердження органу
державної податкової служби, що
передбачено Податковим кодексом
України.

Таким чином, не вбачається виконання
податковим органом обов'язкових
приписів ст. 78 ПК України, невиконання
яких виключає можливість проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки. Відповідно не дотримано
право позивача надати пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом
встановленого терміну, що передбачено
п.п. 78.1.1 ст.17 ПК України.

Суд не може погодитись з посиланням
представника відповідача у наданих
запереченнях та у судовому засіданні,
що відповідачем на адресу ТОВ
«Компанія «Партнер» направлявся запит
від 16.01.2014 року, який отриманий
керівником позивача, але не надані
документальні підтвердження
проведення господарських операцій із
ПАТ «Харківська друкарня № 2»
Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія» за липень 2011 року
та ТОВ «Оберіг» за березень 2011 року,
оскільки, як зазначається самим
представником відповідача, в
зазначеному листі допущено технічну
помилку, оскільки в ньому містилося
прохання надати пояснення та їх
документальне підтвердження щодо
здійснених господарських операцій між
ТОВ «Компанія Конкурент» із ПАТ
«Харківська друкарня № 2»
Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія» за липень 2011 року
та ТОВ «Оберіг» за березень 2011 року.

Отже, твердження відповідача
спростовуються матеріалами справи,
судом встановлені порушення вимог
діючого податкового законодавства,
допущені податковим органом під час
складання запиту, а отже є недоведеними
підстави для призначення перевірки
підприємства позивача.

Дослідивши зібрані докази в їх
сукупності за правилами ст.86 КАС
України, суд доходить висновку, що у
спірних правовідносинах рішення про
проведення перевірки було прийнято
суб'єктом владних повноважень за
відсутності передбачених законом
підстав, а саме: за відсутності факту
ненадання платником податків
письмових пояснень та документів в їх
підтвердження.

За таких обставин, спірний наказ не
відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
а відтак, підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За правилом ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який відповідно до норм Податкового
кодексу України, та за визначенням КАС
України є суб'єктом владних
повноважень, не подав до суду доказів
та не навів доводів обґрунтованості
юридичних та фактичних мотивів
прийняття спірного рішення та
правомірності спірних дій з проведення
перевірки.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку про встановлення факту
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин в галузі
оподаткування, то поданий позов
підлягає задоволенню в частині вимог
стосовно скасування наказу про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки, бо
такий наказ був виданий за відсутності
визначених законом обставин, а отже є
незаконним та в частині вимог стосовно
визнання неправомірними дій щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки, бо
така перевірка була проведена на
підставі незаконного наказу.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи даний адміністративний
спір, окружний адміністративний суд
керується положеннями ч.1 ст.244-2 КАС
України і бере до уваги, постанову
Верховного Суду України від 24.12.2006р. у
справі Господарського суду Вінницької
області №9/175-04 за позовом АКБ "Мрія" до
ДПІ у м. Вінниця про визнання
неправомірною позапланової
комплексної перевірки, згідно з якою
державна податкова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам ч.2 ст.19 Конституції України.
Право податкової інспекції на
проведення перевірки підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом. Суд може
захистити право платника податку в
разі проведення перевірки за
відсутності для цього належних
юридичних підстав та з порушенням
правил, процедури, встановлених
законом. Наявність негативних
наслідків такої перевірки для
можливості судового захисту законом не
вимагається. Право на судовий захист
пов'язане із самою протиправністю дій.
При цьому, Верховний Суд України
зазначив, що відповідно до КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень (п. 6 ч. 3 ст.
105); а відтак, звернення за захистом
порушеного права у сфері
публічно-правових відносин із
зазначенням способу, який, на думку
суду, не приводить до захисту права, не
може бути підставою для відмови в
позові, тобто захисті права, що
порушуються.

Суд, установивши порушення вимог
законодавства, має захистити права та
охоронювані законом інтереси,
самостійно обравши спосіб, який би
гарантував дотримання і захист прав,
свобод, інтересів від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень, коли ці
порушення ще не припинені (статті 7, 8, 11,
ч. 4 ст. 112, ст. 162); спосіб захисту
порушеного права може залежати від
того, припинене порушення чи ні - при
встановленні факту продовження
протиправної поведінки суб'єкта
владних повноважень на момент
вирішення спору належним способом
захисту права може бути зобов'язання
відповідача припинити протиправні дії,
а при припиненні порушення суд може
задовольнити вимогу про встановлення
відсутності компетенції (повноважень)
у суб'єкта владних повноважень, зокрема
на вчинені дії, чи про визнання дій
протиправними.

З урахування зазначеного, суд дійшов
висновку, що відповідачем прийнято
наказ №242 від 06.02.2014 року Про проведення
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Компанія «Пртнер» за відсутністю
передбачених діючим законодавством
підстав для її проведення, без
належного витребування та дослідження
документів.

З огляду на приписи ст.ст.8 і 19
Конституції України, ст.ст.7-11, 244-2 КАС
України окружний адміністративний суд
не знаходить правових підстав для
залишення згаданої постанови
Верховного Суду України поза увагою
при розгляді і вирішенні спору по суті.

Враховуючи незаконність спірного
наказу №242 від 06.02.2014 року "Про
проведення позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Компанія «Партнер»,
позовні вимоги є такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160-
163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Партнер" до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування наказу - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати наказ Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області № 242
від 06.02.2014 року про проведення
документальної виїзної позапланової
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Партнер".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 14 березня 2014 року.

Суддя
Заічко О.В.