Справа № 820/11510/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.Справа № 820/11510/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р.
по справі № 820/11510/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області
третя особа: ОСОБА_2

про поновлення на роботі та стягнення
суми,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області, у
якому просив: визнати незаконним та
скасувати розпорядження Дергачівської
районної державної адміністрації
Харківської області № 230 від 04 вересня
2013 року "Про звільнення ОСОБА_1 " ;
поновити позивача на посаді
начальника фінансового управління
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області;
стягнути з Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області на користь ОСОБА_1 заробітну
плату за час вимушеного прогулу у
розмірі 6896,40 грн.; стягнути з
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області на
користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди 10000
грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
р. у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 19
грудня 2013 р. та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: КЗпП України, ЦК Украни, КАС
України та не відповідність висновків
суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач 29 червня 2000 року
розпорядженням Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області № 98-к був призначений на посаду
завідуючого фінансового відділу
Дергачівської районної державної
адмістрації, як такого, що пройшов за
конкурсом (а.с. 154).

26 жовтня 2000 року розпорядженням
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області №
207-к був переведений на посаду
начальника фінансового управління
райдержадміністрації (а.с. 155).

Розпорядженням 04 вересня 2013 року № 230-к
позивача звільнено з посади начальника
фінансового управління Дергачівської
районної державної адміністрації (а.с.
212).

Розпорядження про звільнення
позивача винесено на підставі заяви
позивача від 04 вересня 2013 року, у якій
позивач просив звільнити його з посади
за згодою сторін, а також
лист-погодження директора
Департаменту фінансів Харківської
обласної державної адміністрації від 04
вересня 2013 року № 04-02-28/180 та подання
заступника голови Дергачівської
районної державної адміністрації К.Б.
Каратаєвої (а.с. 208-211).

Із зазначеної заяви вбачається, що
позивач просив звільнити його з
займаної посади за згодою сторін, яка
зареєстрована Дергачівської районної
державної адміністрації 04 вересня 2013 р.
(а.с. 208).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуваний наказ
обґрунтований та прийнятий на
підставі діючого законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване розпорядження прийняте на
підставі діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Вимогами 36 КЗпП України передбачено,
що підставою припинення трудового
договору є угода сторін, яке
застосовується у випадку взаємної
згоди сторін трудового договору.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» № 9 від 6
листопада 1992 року, з наступними
змінами, передбачено, що судам
необхідно мати на увазі, що при
домовленості між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом про припинення трудового
договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за
згодою сторін) договір припиняється в
строк, визначений сторонами.

Анулювання такої домовленості може
мати місце лише при взаємній згоді про
це власника або уповноваженого ним
органу і працівника. Сама по собі згода
власника або уповноваженого ним органу
задовольнити прохання працівника про
звільнення до закінчення строку
попередження не означає, що трудовий
договір припинено за п. 1 ст. 36 КЗпП
України, якщо не було домовленості
сторін про цю підставу припинення
трудового договору. В останньому
випадку звільнення вважається
проведеним з ініціативи працівника (ст.
38 КЗпП України).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що при розгляді справ
про поновлення на роботі судам
необхідно з`ясувати, з яких підстав
проведено звільнення працівника
згідно з наказом (розпорядженням), і
перевіряти їх відповідність законові.
Суд не вправі визнати звільнення
правильним виходячи з обставин, з якими
власник або уповноважений ним орган не
пов`язували звільнення.

Як вбачається з матеріалів позивач у
своїй заяві просив звільнити його з
займаної посади саме за згодою сторін.
Крім того, на зазначеній заяві була
проставлена резолюція заступника
голови районної державної
адміністрації, що виконувала обов'язки
голови Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області, тобто сторонами трудового
договору було досягнуто домовленості
щодо звільнення ОСОБА_1 за угодою
сторін - п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Доводи позивача стосовно того, що
зазначена заява про звільнення його з
посади написана під тиском керівництва
у серпні 2013 р. колегія суддів вваж є
необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем до Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області з за заявами від 06 серпня 2013 р.
та 30 серпня 2013 р., у яких він просив
заяву про звільнення за власним
бажанням вважати недійсною у зв'язку
із тимчасовою непрацездатністю (а.с. 16,
17).

Під час розгляду справи у суді першої
та апеляційної інстанції не надано
доказів, що зава про звільнення за
власним бажанням від 04 вересня 2013 р.
подана до Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області у серпні 2013 р.

Листом Дергачіської районною
державної адміністрації Харківської
області №01-53/4541 від 04 вересня 2013 року
було повідомлено, що до Дергачівської
районної державної адміністрації
Харківської області не надходила заява
позивача за звільненням за власним
бажанням (а.с 12), на підтвердження чого
надано до матеріалів справи
роздруківку з журналу реєстрації
вхідних документів за червень 2013р.
(а.с.74-132).

Листом від 04 вересня 2013 року № 01-53/4540
позивача було повідомлено, що
Дергачівською районною державною
адміністрацією Харківської області у
відповідності до вимог чинного
законодавства було розглянуто заяву
позивача про звільнення від 04 вересня
2013 року за згодою сторін та запрошено
позивача на ознайомлення із
розпорядженням про звільнення (а.с 11).

Крім того, діючим законодавством не
передбачено можливість продовження
роботи протягом двох тижнів та
відкликання працівником заяви про
звільнення, яке відбулося на підставі
ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р. по
справі № 820/11510/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.