Справа № 805/2857/14
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 р.
Справа №805/2857/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Железняк
Ю.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Басик Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа
Управління Пенсійного фонду України в
місті Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області, про визнання
неправомірною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з
вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що він знаходиться на
спрощеній системі оподаткування. 19
лютого 2014 року від Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області отримав
вимогу від 31 січня 2014 року №Ф-395-25 про
сплату боргу в сумі 2412,70 грн.

З вказаною вимогою не погоджувався,
посилаючись на те, що він як пенсіонер
за віком, який отримує відповідно до
закону пенсію, і який з відповідачем
договір на добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування не
укладав, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільнений від
сплати за себе єдиного внеску.

Позивач після уточнення позовних вимог
просив:

- визнати неправомірною та скасувати
вимогу Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) від 31 січня 2014 року №Ф-395-25.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
наведених в ньому. Просив задовольнити
позов.

Представник відповідача проти позову
заперечував та зазначав, зокрема, що
оскаржена вимога, на думку суб'єкта
владних повноважень, винесена у
відповідності до вимог законодавства.
Просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа подала клопотання про
розгляд справи без участі її
представника.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
обрав спрощену систему оподаткування,
як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування був
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області, натепер
зареєстрований в Шахтарській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.

З 14 вересня 2004 року протоколом органу
Пенсійного фонду України йому на
підставі п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (список №1)
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до пенсійного посвідчення,
виданого Пенсійним фондом України 21
грудня 2004 року, позивач є пенсіонером
за віком довічно.

Договір на добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
позивач з органом Пенсійного фонду не
укладав.

Вказані обставини також встановлені
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, в справі №2а/0570/11623/2012, якою
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду України
в місті Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області про визнання
незаконною та скасування вимоги
задоволено: скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області від 23 травня
2012 року № Ф-313 про сплату боргу.

Також вказані обставини встановлені
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 вересня
2013 року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року, в справі №805/12196/13-а, якою позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області про визнання
незаконними та скасування вимоги та
рішення задоволено: визнано незаконною
та скасовано вимогу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецькій області від 23 липня 2013 року
№Ф-549 про сплату боргу в сумі 6960,48 грн.,
визнано незаконним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в місті Шахтарську та
Шахтарському районі Донецькій області
від 08 серпня 2013 року №929 про
застосування штрафних санкцій в
розмірі 170 грн.

31 січня 2014 року органом Пенсійного
фонду України на підставі ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» щодо позивача
сформована вимога №Ф-395-25 про сплату
боргу (недоїмки) в сумі 2412,70 грн., яку
позивачем отримано 19 лютого 2014 року.

Позивач, вважаючи, що звільнений від
сплати єдиного внеску, звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Предметом спірних правовідносин є
наявність правових підстав для
звільнення позивача від сплати за себе
єдиного внеску згідно з ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яка визначає
платників єдиного внеску, платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

06 серпня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 07
липня 2011 року №3609-VI, яким статтю 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
доповнено частиною четвертою такого
змісту:

«4. Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» контроль за
дотриманням законодавства із сплати
збору з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування покладено на
органи доходів і зборів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» поняття «пенсія»
визначено як щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону
за рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 2 ст. 5 вказаного Закону
встановлено, що пенсійний вік
чоловіків та жінок, при досягненні
якого особа має право на призначення
пенсії за віком, визначаються виключно
цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 цього Закону особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 55 років - які
народилися до 30 вересня 1956 року
включно; 55 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1956 року по 31
березня 1957 року; 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року; 57 років - які
народилися з 1 квітня 1958 року по 30
вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1958 року по 31
березня 1959 року; 58 років - які
народилися з 1 квітня 1959 року по 30
вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1959 року по 31
березня 1960 року; 59 років - які
народилися з 1 квітня 1960 року по 30
вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1960 року по 31
березня 1961 року; 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає, зокрема, загальні принципи,
засади і механізми призначення,
перерахунку і виплати пенсій
(преамбула вказаного Закону).

Пунктом 16 розд. XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що положення
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Пенсії за віком на пільгових умовах
призначаються на підставі ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
якою певним категоріям працівників для
призначення пенсії встановлено
зменшення загального пенсійного віку.

Отже, виходячи з норм наведених
законів, пенсіонер за віком - це та
особа, яка перебуває на обліку у
відповідному територіальному
управлінні Пенсійного фонду України та
отримує пенсію за віком, незважаючи на
те, що її вік менший ніж визначений ч. 1
ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки норми
пенсійного законодавства при
наявності певних, визначених законом
умов, передбачають призначення пенсії
за віком із зменшенням пенсійного віку,
встановленого ч. 1 ст. 26 вказаного
Закону.

Договір на добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
позивач з органом Пенсійного фонду не
укладав.

Будь-яких обмежень для звільнення від
сплати єдиного внеску пенсіонерів, які
отримують пенсію за віком до
досягнення віку, встановленого ст. 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», законодавство не
містить.

Отже, орган доходів і зборів прийшов до
помилкового висновку про відсутність
правових підстав для звільнення
позивача від сплати єдиного внеску, що
призвело до помилкового прийняття ним
вимоги про сплату недоїмки з єдиного
внеску.

Враховуючи наведене прийняту вимогу не
можна вважати законною і
обґрунтованою, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, в справі №2а/0570/11623/2012, і в
постанові Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, в справі №2а/0570/11623/2012, за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, предметом яких було скасування
вимог про сплату недоїмки з єдиного
внеску з тих же підстав, що і в даній
справі.

У вказаних судових рішеннях
встановлено, що позивач є пенсіонером
за віком в розумінні наведених норм
законодавства, а тому звільнений від
сплати єдиного внеску.

Судові рішення набрали законної сили і
обставини, встановлені ними відповідно
до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, що є
підставою для звільнення від
доказування.

Керуючись статтями 160, 23, 94, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н
о в и в :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа Управління
Пенсійного фонду України в місті
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області, про визнання
неправомірною та скасування вимоги
задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
вимогу Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) від 31 січня 2014 року №Ф-395-25.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 здійснені ним документально
підтверджені судові витрати в розмірі
182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят)
коп.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 КАС України,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 17
березня 2014 року.

Суддя
Логойда Т. В.