Справа № 667/1450/14-а
Суддя: Іванцова Н. К.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/1450/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2014 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

головуючої судді
Іванцової Н.К.

за участю секретаря
Конопляннікової І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом до відповідача,
в якому вказує, що 13.01.2014 р. він
звернувся до відповідача із заявою та
всіма необхідними документами для
призначення йому пенсії за віком. У 1993
році він виїхав до Ізраїлю, а до цього
проживав та працював у м.Херсоні. Своїм
листом відповідач відмовив про
призначення йому пенсії. Позивач
вважає такі дії незаконними, оскільки
особа має право на пенсійне
забезпечення в Україні, навіть якщо
набуває громадянство іншої держави.
Крім того, як вказує позивач, за
Конституцією України, особи, які
виїхали з України після 1991 року, є
громадянами України і при наявності
стажу від 15 років, мають право на
пенсію. На підставі вищевикладеного,
позивач просить зобов'язати
відповідача вважати відмову йому в
нарахуванні пенсії згідно листа №9/Г-1
від 27.01.2014 р. незаконною; провести йому
розрахунок пенсії відповідно наданих
документів та призначити виплату в
установленому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача, за довіреністю ОСОБА_2,
уточнив позовні вимоги, просив визнати
відмову Управління пенсійного фонду
України в м.Херсоні у нарахуванні
позивачу пенсії за віком неправомірною
та зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м.Херсоні призначити та
виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з
13.01.2014р.

Представник Управління
пенсійного фонду України в м. Херсоні,
за довіреністю Павлюк К.А., в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову з тих підстав, що
позивачем не надано до пенсійного
фонду паспорту громадянина України із
відміткою про його реєстрацію, що, на
думку відповідача, унеможливлює
призначення пенсії позивачу. На
підставі викладеного, просила в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони, суд встановив, що
позивач ОСОБА_1 народився 13.08.1940 року у
м.Херсоні, має громадянство України, що
підтверджується відповідною копією
його паспорту, який є власністю
України. З якого також вбачається, що
постійним місцем проживання позивача є
Ізраїль.

В 1993 року ОСОБА_1 виїхав до країни
Ізраїль, де проживає і до теперішнього
часу. Однак, до того часу він проживав,
працював на території України в
м.Херсоні, у зв'язку з чим має
необхідний стаж роботи для призначення
йому пенсії за віком. Дана обставина
відповідачем не оспорювалась.

Згідно ст.24 Конституції України,
громадяни мають рівні конституційні
права і свободи перед законом. Не може
бути привілеїв чи обмежень за ознаками
раси, кольору шкіри, політичних,
релігійних та інших переконань, статі,
етнічного та соціального походження,
майнового стану, місця проживання, за
мовним або іншими ознаками.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування», загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування
здійснюється за принципами
рівноправності застрахованих осіб
щодо отримання пенсійних виплат та
виконання обов'язків стосовно сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином позивач, проживаючи в
державі Ізраїль, як громадянин України,
має такі ж самі конституційні права, як
і інші громадяни України, так як
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускає
обмеження права на соціальний захист,
зокрема, права на отримання пенсії, за
ознакою місця проживання громадянина
України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Статтею 51 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання.

Що ж стосується положення за п.2 частини
першої ст.49, другого речення ст.51 Закону
України „Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" від
07.10.2009 року, яка полягала в тому, що під
час перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, то
Рішенням Конституційного суду України
їх визнано такими, що не відповідають
Конституції України /є
неконституційними/ та згідно з його п.2
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

У урахуванням вищезазначеного рішення
вбачається, що виходячи із правової,
соціальної природи пенсій, право
громадянина на одержання призначеної
йому пенсії не може пов'язуватись з
такою умовою, як постійне проживання в
Україні або наявністю відмітки про
реєстрацію місця проживання в Україні.

Держава відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, в Україні чи за її межами. Таким
чином, суд приходить до висновку, що
відповідач безпідставно відмовив в
призначенні пенсії позивачу.

Керуючись ст.ст.8,19,22,24,46 Конституції
України, ст.2 Закону України «Про
свободу пересування і вільний вибір
місця проживання в Україні»,
ст.ст.4,7,44,49,51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст.10,11,18,71,99,100,161-163 КАС
України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного
фонду України в м.Херсоні по відмові у
нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком -
неправомірними.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Херсоні призначити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з
13.01.2014р. та виплачувати її відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя:Н. К. Іванцова