Справа № К/9991/84008/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/84008/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Дружків ці Донецької
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання призначити страхову
виплату у зв'язку із втратою
працездатності,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року позивач звернувся
до суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати дії відповідача
незаконними та зобов'язати здійснити
виплату щомісячної страхової суми з
22.09.2008 року.

Постановою Дружківського міського
суду Донецької області від 29 червня 2011
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 жовтня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалідом 2
групи і у травні 2010 року звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому на підставі довідки МСЕК від 22.09.2008
року про встановлення ступеня втрати
працездатності одноразової допомоги у
зв'язку з 80% втратою працездатності та
щомісячної страхової виплати
втраченого заробітку залежно від
ступеня втрати працездатності
відповідно до ст. ст. 21, 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності " від
23.09.1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105).

Листом № 281 від 28 травня 2010 року
відповідач повідомив позивача про те,
що для проведення соціальних виплат
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
передбачені Законом нарахування та
виплати проводять органи соціального
захисту населення за місцем реєстрації
громадян.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відсутні правові підстави для
призначення страхових виплат позивачу
відповідно до Закону №1105 оскільки
позивач, отримавши захворювання
внаслідок робіт, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
підпадає під дію Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон № 796).

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон №1058), який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і
механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону
передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону. Частиною 3 статті 4 даного
Закону передбачено, що умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про
пенсійне забезпечення.

Статтею 8 Закону №1058 визначено право
громадян України на отримання
пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ст. 54 Закону №796 пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону №1105 дія
цього Закону поширюється на осіб, право
яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Частиною 2 ст. 30 зазначеного Закону
України передбачено, що огляд
потерпілого проводиться МСЕК за умови
подання направлення
лікувально-профілактичного закладу
або роботодавця чи профспілкового
органу підприємства, на якому
потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, суду чи прокуратури.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судами
попередніх інстанцій, захворювання і
втрата працездатності позивача
пов'язані з виконанням робіт під час
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Закон №796 визначає основні положення
щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок соціального захисту
потерпілого населення.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій які
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального і
процесуального права, оскільки на
позивача поширюється дія Закону №796, а
тому відповідачем було правомірно
відмовлено у відшкодуванні шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ним трудових обов'язків,
за приписами Закону №1105.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Дружківського
міського суду Донецької області від 29
червня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.В.Штульман