Справа № 2а-115/11/1970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Справа № 15882/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Кременецького районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 лютого 2011
року у справі за позовом Кременецького
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення виплаченої допомоги по
безробіттю,-

В С Т А Н О В
И Л А:

20.01.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення виплаченої
допомоги по безробіттю в сумі 5999 грн.80
коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
підлягають поверненню суми допомоги
виплачені відповідачу як безробітному
у зв'язку із прихованням факт
зайнятості та отримання доходів.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 лютого 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що при заповненні заяви про надання
статсу безробітного відповідач
власноруч зазначив неправдиві дані, що
вказує на умисне порушення ним вимог
Закону, що призвело до незаконного
отримання.

Суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що перевірка
законності одержання відповідача
статусу безробітного та виплати йому
допомоги по безробіттю проводилася
Кременецьким РЦЗ після зняття його з
обліку, що суперечить Порядку
розслідування страхових випадків та
обгрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідач
26.11.2008 року звернувся до Кременецького
РЦЗ із заявою про надання йому статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Наказом Кременецького РЦЗ
№ НТ081203 від 03.12.2008 року ОСОБА_1 надано
статус безробітного та призначено
допомогу по безробіттю. Відповідно до
наказу Кременецького РЦЗ № НТ081204 від
04.12.2008 року відповідачу припинено
виплату допомоги по безробіттю та
знято з обліку. За період з 26.11.2008 року
по 02.12.2008 року він отримав допомогу по
безробіттю в сумі 115,59 грн.

13.05.2009 року відповідач повторно
звернувся до Кременецького РЦЗ із
заявою про надання йому статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Наказом Кременецького РЦЗ
№ НТ090513 від 13.05.2009 року йому поновлено
статус безробітного та призначено
допомогу по безробіттю. Відповідно до
наказу Кременецького РЦЗ № НТ100505 від
05.05.20010 року ОСОБА_1 припинено виплату
допомоги по безробіттю та знято з
обліку. Згідно з довідкою
Кременецького РЦЗ від 24.12.2010 року №
за період з 13.05.2009 року по 30.05.2010
року відповідач отримав допомогу по
безробіттю в сумі 5884,21 грн.

Однак в ході проведення перевірки
законності одержання відповідачем
статусу безробітного та виплати йому
допомоги по безробіттю встановлено, що
останній з 17.05.2007 року по 20.04.2010 року був
зареєстрований як фізична особа
підприємець, що підтверджується
довідкою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та про що був
складений акт № 63 від 07.09.2010 року.

Відповідачу 10.09.2010 року було вручено
під розписку лист з вимогою повернути
незаконно отриманні кошти, однак по
даний час кошти не повернуто.

Якщо особа відмовляється добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про зайнятість населення»,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно ч. 4 ст. 2 цього ж Закону, у разі
відсутності підходящої роботи рішення
про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу.

Згідно ст.6 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття та
соціальні послуги мають застраховані
особи.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» видами забезпечення є
допомога по безробіттю.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» допомога по безробіттю
виплачується з 8 дня після реєстрації
застрахованої особи в установленому
порядку в державній службі зайнятості.

У відповідності до розрахунку вимог
сума виплаченого матеріального
забезпечення безробітному за
відповідні періоди загалом склала 5999
грн. 80 коп.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Однак всупереч вищенаведеної норми
колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1
при реєстрації в центрі зайнятості
подав неправдиві дані про те, що як
підприємець не зареєстрований в
наслідок чого безпідставно отримав
допомогу по безробіттю (а.с.11, 12).

Згідно ч. 3 ст.36 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки позовні
вимоги, щодо стягнення з ОСОБА_1 кошти,
отримані як допомога по безробіттю в
сумі 5999 грн. 80 коп. є обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кременецького
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття задовольнити, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 лютого 2011
року у справі №2а-115/11/1970 скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кременецького районного центру
зайнятості кошти отримані як допомога
по безробіттю в сумі 5999 грн. 80 коп., які
перерахувати на р/р 1316 УДК у
Тернопільській області .

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний