Справа № 250/3798/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бичков П.Ю.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
справа №250/3798/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Попова В.В., секретарі
судового засідання Сульженко А.В.,
представника відповідача Маханової
Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 грудня 2013 року у справі № 250/3798/13-а
за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ясинувата
та Ясинуватському районі Донецької
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до управління Пенсійного
фонду України в м.Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначив, що
відповідач припинив виконувати судове
рішення Ясинуватського міськрайонного
суду від 20 жовтня 2010 року та почав
виплачувати йому пенсію в значно
меншому розміру, що не відповідає
вимогам ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», чим
порушив вимоги діючого закону та його
права. Просив скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача просила залишити
апеляційну скаргу без задоволення а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Позивач у судове засідання не з'явився,
був належним чином повідомлений про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу у відсутність особи,
яка не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач має статус особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, йому встановлена 3 група
інвалідності і він знаходиться на
обліку в УПФУ м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області, яке здійснює йому нарахування
та виплату пенсії по інвалідності .

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду від 25.10.2010 року,
зобов'язано здійснити з 01 листопада 2006
року перерахунок пенсії ОСОБА_3
відповідно до ст..50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Встановлено, що Управління Пенсійного
фонду України в м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області на підставі постанови
Ясинуватського районного суду від 25
жовтня 2010 року після набрання нею
законної сили, виконало дане судове
рішення, здійснивши перерахунок та
виплату пенсії у визначеному Законом
та цим рішенням розмірі.

З 01.11.2011 року Управління Пенсійного
фонду України в м.Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області припинило виплату позивачеві
пенсії відповідно до судового рішення.

Встановив, що в 01.11.2011 року виплати
пенсій особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
почали здійснюватись відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови КМУ № 745
від 06.07.2011 р., а з 01.01.2012 р. і по теперішній
час - на підставі Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» та постанови КМУ №1210
від 23.11.2011 р.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.9
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Закон України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначає основні
положення по реалізації
конституційних прав громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, в частині
пенсійного забезпечення.

Так, відповідно до ст.49 вказаного
Закону пенсії особам, віднесеним до 1
категорії, встановлюються у вигляді
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Згідно ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір мінімальної
пенсії за віком встановлюється на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність.

Згідно ст.63 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Згідно ч.2 ст.95 Конституції України
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір та цільове спрямування цих
видатків.

Відповідно до ст.72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду
не включаються до складу Державного
бюджету України і використовуються на
виплату пенсій та соціальних послуг,
передбачених цим законом,
забороняється використання коштів
пенсійного Фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

Пункт 7 розділу 1 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
від 14.06.2011р. № 3491, який набрав чинності
19.06.2011р., прикінцеві положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011рік» доповнено п. 4 та визначено,
що норми і положення ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансування ресурсу бюджету ПФУ на 2011
рік. Таким чином, вказаним законом
право на визначення розміру соціальних
виплат було делеговано Кабінету
Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року, і яка
визначила конкретні розміри пенсій
особам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

23.11.2011року Кабінетом Міністром України
прийняв постанову № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
затверджено Порядок обчислення пенсій
таким особам. Вказана постанова
набрала законної сили з 01.01.2012 року і є
чинною на момент розгляду даної справи.

Вказані постанови прийняті на
виконання п. 7 розділу 1 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14.06.2011року № 3491.

Також, відповідно до п.3 Прикінцевих
положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» від
22.12.2011р. № 4282, який набрав чинності з
01.01.2012р., норми і положення ст.
20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» від 06.12.2012р. № 5515, який набрав
чинності з 01.01.2013р., норми і положення
ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011р. № 20-рп визнано таким, що
відповідає Конституції України (є
конституційним), пункт 4 розділу VII
«;Прикінцеві положення" Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 23 грудня 2010 року 2857-VI з наступними
змінами, тобто норми закону, що
делегують Кабінету Міністрів України
право визначати порядок та розмір
соціальних виплат громадянам.

В даному рішенні Конституційного Суду
України зазначив, що розміри
соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, пославшись, при цьому, на
норми міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної
декларації прав людини, розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.
Європейський суд з прав людини у
рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі
«Ейрі проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у
регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також
зазначив, що передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з частиною першою
статті 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування
певних видів соціальних виплат та
допомоги є конституційно допустимою до
тих меж, за якими ставиться під сумнів
сама сутність змісту права на
соціальний захист.

В рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012р.
Конституційний Суд України, давши
офіційне тлумачення деяким нормам
Конституції України, вказав на те, що
однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції ‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про
Конституційний Суд України», рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання.

Оцінивши обставини справи,
проаналізувавши вищевикладені норми
діючого законодавства, суд вважає, що
підстав для визнання незаконними дій
відповідача щодо припинення з
листопада 2011р. виконання судового
рішення, яким його було зобов'язано
провести позивачу перерахунок пенсії,
немає, оскільки соціальні виплати
вказаній категорії громадян
здійснюються за рахунок державного
бюджету, витрати державного бюджету
передбачаються в Законі України «Про
Державний бюджет України» на кожний
певний рік, Законом України «Про
внесення змін до ЗУ «Про Державний
бюджет України» від 14.06.2011р. були
внесені зміни в Закон України «Про
Державний бюджет України на 2011рік»,
якими право визначати порядок та
розміри соціальних виплат особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, делеговано Кабінету
Міністрів України. Вказані зміни
визнані конституційними. Аналогічні
положення містяться в Законах України
«Про Державний бюджет України» на 2012 та
2013р. На виконання вказаних норм законів
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанови № 745 від 06.07.2011 та №1210 від
23.11.2011р., на підставі яких і
здійснюється нарахування та виплата
пенсій особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
листопада 2011 р по теперішній час.

Суд першої інстанції вважав, що вказані
постанови прийняті в межах повноважень
Кабінету Міністрів України, на основі
та виконання закону України «Про
Державний бюджет України» на певний
рік, тому їх застосування відповідачем
при нарахуванні та виплаті позивачу
пенсії по інвалідності як особі, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, суд знаходить правомірним,
таким, що відповідає принципу
законності. Зміна механізму
нарахування соціальних виплат та
допомоги визнана Конституційним Судом
України в рішенні від 25.01.2012р. такою, що
відповідає принципам справедливості і
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, є конституційно
допустимою.

Крім того, суд першої інстанції,
враховуючи позицію Конституційного
Суду України в рішенні від 26.12.2011р.,
вважає, що розмір пенсії, який
нараховується та виплачується
позивачу з листопада 2011р. по теперішній
час, не є занадто меншим, ніж той, що
виплачувався йому до листопада 2011р. і,
на думку суду, забезпечує право
позивача на достатній життєвий рівень,
не ставить під сумнів сутність права на
соціальний захист і не є його
порушенням.

Таким чином, суд першої інстанції
вважав, що виконання судового рішення
не є безумовним і зміна законодавчих
норм може вплинути на порядок та розмір
пенсії. За вказаних обставин суд
знаходить дії Управління пенсійного
фонду України в м. Ясинувата та
Ясинуватському районні Донецької
області правомірними.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги посилання позивача на рішення
Європейського суду з прав людини від
20.06.2013р. по справі Цибулько та інші
проти України.

Також суд першої інстанції звернув
увагу, що згідно з обставинами
наведеними у рішенні по справі
Цибулько та інші проти України йдеться
мова про нараховані, але не виплачені
суми за судовими рішеннями.

На підставі вищенаведеного суд першої
інстанції прийшов до висновку, що у
задоволенні позову позивача слід
відмовити.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 14
березня 2014 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року
у справі № 250/3798/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 грудня 2013 року у справі № 250/3798/13-а
- залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складення рішення у повному обсязі
відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов