Справа № 872/2608/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/13563/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2012 року по справі

за адміністративним позовом
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НПО «Базіс» про
накладення арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Лівобережна міжрайонна
державна податкова інспекція м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(далі по тексту - Лівобережна МДПІ м.
Дніпропетровська) 08.11.2012 року звернувся
до суду з адміністративним позовом до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «НПО «Базіс» (далі по
тексту - ТОВ «НПО «Базіс»), в якому
просив суд застосувати арешт коштів
ТОВ «НПО «Базіс» на розрахункових
рахунках, відкритих у АКБ «Новий» та
ПАТ «Банк Восток».

Відповідач ТОВ «НПО «Базіс»
заперечував проти позову та просив суд
в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.12.2012 року у задоволенні
адміністративного позову Лівобережної
МДПІ м. Дніпропетровська відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачем
Лівобережною МДПІ м. Дніпропетровська
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач ТОВ «НПО Базіс» знаходиться
на обліку в Лівобережній МДПІ м.
Дніпропетровська як платник податку на
додану вартість.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач ТОВ «НПО Базіс» має
податковий борг на суму 269,2 грн.

Пп. 20.1.17 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу
України визначено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 94.4., пп. 94.6.2 п. 94.6. ст. 94,
ПК України, арешт може бути накладено
органом державної податкової служби на
будь-яке майно платника податків, крім
коштів на рахунку платника податків;
застосування адміністративного арешту
коштів на рахунки платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.

Відповідно до п. 7.1. Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
07.11.2011 № 1398 (далі по тексту - Порядок №
1398), зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.01.2012 за №9/20322, арешт
коштів на рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.

Згідно з п. 7.3 наведеного Порядку № 1398,
для застосування арешту коштів на
рахунку платника податків орган
державної податкової служби подає до
суду позовну заяву у порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України, у день прийняття рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

Таким чином, реалізація права
податкового органу на застосування
адміністративного арешту коштів на
рахунках платника податків може
здійснюватися виключно шляхом
безпосереднього звернення до
адміністративного суду з позовом про
накладення арешту на кошти на рахунку
платника податків в день прийняття
відповідного рішення про накладення
арешту на майно платника податку.

Згідно із п. 94.2. ст. 94 ПК України,
адміністративний арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин: платник податків
порушує правила відчуження майна, що
перебуває у податковій заставі;
фізична особа, яка має податковий борг,
виїжджає за кордон; платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єктів господарювання, дозволи
(ліцензії) на її здійснення, торгові
патенти, сертифікати відповідності
реєстраторів розрахункових операцій;
відсутня реєстрація особи як платника
податків в органі державної податкової
служби, якщо така реєстрація є
обов'язковою відповідно до цього
Кодексу, або коли платник податків, що
отримав податкове повідомлення або має
податковий борг, вчиняє дії з
переведення майна за межі України, його
приховування або передачі іншим
особам; платник податків відмовляється
від проведення перевірки стану
збереження майна, яке перебуває у
податковій заставі; платник податків
не допускає податкового керуючого до
складення акта опису майна, яке
передається в податкову заставу, та/або
акта опису (виділення) майна для його
продажу.

Аналогічні норми містить Порядок №1398,
відповідно до п. 3.1. якого арешт майна
може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з вищезазначених
обставин.

Як вбачається із наведених норм,
адміністративний арешт застосовується
за наявності однієї із наведених
обставин, а таких обставин судом першої
інстанції не встановлено.

За умови відсутності майна, за рахунок
якого можливо погашення податкового
боргу, встановлена пп. 20.1.17. п. 20.1. ст.20
Податкового кодексу України норма
надає право податковому органу
звертатися до суду з позовом про
накладення арешту на кошти платника
податків.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що доводи позивача про те, що
відсутність майна для погашення
податкового боргу у відповідача
підтверджується листом КП
«Дніпропетровське МБТІ» від 20.06.2012 року
за №8062 та листом Інспекції державного
технічного нагляду від 11.10.2011 року за
№3123-02-11 є необґрунтованими, оскільки
перевірка наявності майна у
відповідача була проведена виключно
відносно права власності на нерухоме
майно та сільськогосподарську техніку.
Наявність у відповідача іншого майна
податковим органом не перевірялась,
відповідних доказів суду не надано.

Наявний в матеріалах справи акт
перевірки місцезнаходження керівника
підприємства від 20.09.2012 року не є
належним доказом відсутності майна
підприємства.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова