Справа № 805/2215/14
Суддя: Бойко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р.
Справа №805/2215/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:20

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Бойка М.І.,

секретаря судового засідання Яценка
І.А.,

за участі

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Романіка О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м. Донецьку адміністративну справу за
позовом заявою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги про сплату недоїмки
від 05.12.2013 року № Ф-79-15 у розмірі 11 504,81
грн., -

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі за текстом - Позивач) звернулась
до суду з позовом до Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (далі за
текстом відповідач) про скасування
вимоги про сплату недоїмки від 05.12.2013
року № Ф-79-15 у розмірі 11 504,81 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1
позивача зареєстровано як фізичну
особу-підприємця 06.04.2009 року за № 2 001274. З 01.12.2010 року позивач
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування зі ставкою єдиного
податку у розмірі 20% групи -2.

03.02.2014 року у Кіровському відділенні
відповідача позивачу була вручена
вимога № ф 79-15 про сплату боргу
(недоїмки) у розмірі 11504,81 від 05.12.2013
року, а саме: заборгованості зі сплати
єдиного внеску у розмірі 11164,81 грн. та
штрафу у розмірі 340,00 грн.

Позивач не згодна з зазначеною вимогою
та просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні надав
письмові заперечення та просив у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін судом
встановлено, що позивач - ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємці 06.04.2009 року за № 2 001274 (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом платника єдиного
внеску серії НОМЕР_2 позивач є
платником єдиного внеску який обрав
спрощену систему оподаткування зі
ставкою єдиного податку 20% група -2
(а.с.10).

Відповідач - Шахтарська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області у розумінні п.41.1 ст.41
Податкового кодексу України є
контролюючим органом органів доходів і
зборів.

Контролюючим органом органів доходів і
зборів - є центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Тобто, відповідач у справі - орган
владних повноважень, який виконує
владні управлінські функції, надані
йому чинним законодавством, відносно
платників єдиного внеску на на
загальнообовязкове державне соціальне
страхування.

Як вбачається з матеріалі справи
відповідачем була винесена спірна
вимога № ф 79-15 про сплату боргу
(недоїмки) у розмірі 11504,81 від 05.12.2013
року, а саме: заборгованості зі сплати
єдиного внеску у розмірі 11164,81 грн. та
штрафу у розмірі 340,00 грн.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Між тим, статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону
визначено, що страхувальники -
роботодавці та інші особи, які
відповідно до цього Закону зобов'язані
сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є роботодавці -
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Між тим, п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є: фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Тобто, відповідач, в розумінні
зазначених норм Закону, є
страхувальником та на нього покладений
обов'язок нараховувати та сплачувати
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону
України «Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено,
що платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону
України «Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на платника
єдиного внеску покладений обов'язок
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Статтею 9 Закону України «Про збір та
обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначені
порядок обчислення і сплати єдиного
внеску, зокрема, сплата єдиного внеску
здійснюється у національній валюті
шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується
в іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Як встановлено судом сума єдиного
внеску у встановлений строк позивачем
до відповідача не перерахована.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» регіональним
інспекціям Міністерства доходів і
зборів України за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми недоїмки
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням штрафів.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або

інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Оскільки позивачем самостійно було
обрано спрощену систему оподаткування
на підставі заяви з 01.01.2012 року,
останній не звільнений від сплати
такого збору відповідно до ч. 4 ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» та є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином дії відповідача щодо
винесення спірної вимоги № ф 79-15 про
сплату боргу (недоїмки) у розмірі 11504,81
від 05.12.2013 року, а саме: заборгованості
зі сплати єдиного внеску у розмірі 11164,81
грн. та штрафу у розмірі 340,00 грн. є
правомірними та такими, які
відповідають нормам діючого
законодавства, а тому заявлені позовні
вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ст. 2, ст. 11, ст.
17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 159,
ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 185, ст.
186, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А
Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату недоїмки від 05.12.2013
року № Ф-79-15 у розмірі 11 504,81 грн., -
відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступну та резолютивну частину
проголошено в судовому засіданні 18
березня 2014 року у присутності сторін.

Повний текст постанови складений та
підписаний 24 березня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Бойко М.І.