Справа № 804/2552/14
Суддя: Куделько Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
05 березня 2014 р. Справа № 804/2552/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКуделько Н.Є. при
секретаріСвітка Н.В. за участю:
позивача представника позивача
представника відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Дженчако Т.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2014р. ОСОБА_3 (далі - позивач)
звернулась до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (далі - відповідач) про:

- скасування рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_6 від 13.01.2014р. № 9867884;

- визнання за ОСОБА_3 право власності на
нерухоме майно, а саме житловий
будинок, що розташований за адресою
АДРЕСА_1;

- зобов'язання Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на нерухоме майно, а саме
житловий будинок, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, форма власності
приватна.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.03.2014р.
провадження у справі №804/2552/14 в частині
позовних вимог про визнання за ОСОБА_3
право власності на нерухоме майно, а
саме житловий будинок, що розташований
за адресою АДРЕСА_1 - закрито (а.с.1).

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що 26.12.1997р.
позивач придбала жилий будинок АДРЕСА_1
розташований на земельній ділянці
площею 1820 кв.м., про що свідчить біржова
угода купівлі-продажу укладена між
позивачем та ОСОБА_7. 23.12.2013р. позивач
звернулась із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень до
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції. Однак, позивачу
було видано рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_6 про відмову у державній
реєстрації права власності на підставі
ст. 47, 227 ЦПК України 1963 року, ст. 24 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» п. 16
та 23 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень від
22.06.2011 № 703. Позивач вважає вказане
рішення державного реєстратора
речових прав протиправним,
необґрунтованим, безпідставним та
таким, що підлягає скасуванню. На
підставі вищенаведеного просить суд
позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, обставини викладені у
позовній заяві підтвердили.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала. В
обґрунтування своїх заперечень
посилалась на те, що відповідач при
прийнятті рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
від 13.01.2014р. № 9867884 діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. На підставі вищенаведеного,
просила суд у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, заперечення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 1997р. між ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 укладено біржову угоду
купівлі-продажу житлового будинку, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

13.01.2014р. державний реєстратор прав на
нерухоме майно ОСОБА_6, Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, розглянувши заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийняту 23.12.2013 12:11:28 за
реєстраційним номером 4685845, яку подала
ОСОБА_3, для проведення державної
реєстрації права власності, форма
власності: приватна, на житловий
будинок, що розташований АДРЕСА_1, та
документи, подані для проведення
державної реєстрації прав, встановив,
що подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
згідно ст. 227 Цивільного кодексу
України від 1963 року, договір
купівлі-продажу жилого будинку повинен
бути нотаріально посвідчений, якщо
хоча б однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Кодексу). Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів (а.с.7).

Керуючись статтею 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
пунктами 16 та 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р.
№ 703, державний реєстратор прав на
нерухоме майно ОСОБА_6 прийняв рішення
від 13.01.2014р. №9867884 про відмову у
державній реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на житловий
будинок, що розташований АДРЕСА_1, за
суб'єктом: ОСОБА_3, податковий номер
НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
орган державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Згідно до п.2 ч.2 ст.9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У випадках, передбачених
законодавством України, державна
реєстрація прав проводиться після
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, права стосовно якого
підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Згідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 24 Закону
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Згідно до п. 16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011р. N 703, за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011р. N 703, державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" .

Згідно до ст. 227 Цивільного кодексу
України від 1963 року, договір
купівлі-продажу жилого будинку повинен
бути нотаріально посвідчений, якщо
хоча б однією зі сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Кодексу). Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Як вбачається з матеріалів справи,
укладена 1997р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_3
угода купівлі-продажу житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, не була нотаріально
посвідчена та не була зареєстрована у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів відповідно до вимог
Цивільного кодексу України від 1963 року,
який діяв на момент укладення угоди
(а.с.6).

Аналіз вищенаведених норм чинного
законодавства та матеріалів справи дає
можливість зробити висновок про те, що
державний реєстратор прав на нерухоме
майно ОСОБА_6 правомірно відповідно до
вимог пункту 4 ч. 1 ст. 24 Закону «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» прийняв
рішення від 13.01.2014р. №9867884 про відмову у
державній реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на житловий
будинок, що розташований АДРЕСА_1, за
суб'єктом: ОСОБА_3, податковий номер
НОМЕР_1, оскільки угода купівлі-продажу
зазначеного житлового будинку,
відповідно до вимог Цивільного кодексу
України від 1963 року, не була
нотаріально посвідчена та не була
зареєстрована у виконавчому комітеті
місцевої Ради народних депутатів.

У відповідності зі ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінуючи усі докази, які були
дослідженні судом у їх сукупності, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 8,10,11,12,18,69,94,128,158-163,167,186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України та набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено
07 березня 2014 року

Суддя Н.Є. Куделько