Справа № 2а-1970/3898/12
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Справа № 135/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2012 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища у Тернопільській області
про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О
В И В :

16.11.2012 ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища у
Тернопільській області (далі -
Управління) про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити їй
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів, покликаючись на те,
що вона має право на таку у
відповідності до ст.37 Закону України
«Про державну службу» (далі - Закон
№3723-ХІІ), оскільки у неї наявний
достатній стаж державної служби, а
також призначена пенсія державного
службовця.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року в справі №2а/1970/3898/12 у задоволенні
заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
його оскаржила позивач, яка
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. У поданій апеляційній скарзі
посилається на обставини викладені нею
у позовній заяві, а також вказує, що
досягнення пенсійного віку не є
підставою для отримання спірної
допомоги, оскільки єдиною умовою для її
отримання є стаж державної служби та
вихід на пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
обов'язковими умовами для отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів є наявність
припинення державної служби
відповідно до п.3 ст.30 Закону №3723-ХІІ,
зокрема досягнення державним
службовцем граничного віку
проходження державної служби, а тому
оскільки вказані умови не дотримані
позивачем, то підстави для виплати їй
спірної допомоги відсутні.

Проте, такі висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи та є помилковими з
таких міркувань.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 09.02.2001 позивач
прийняла присягу державного службовця
та працювала на державній службі,
зокрема у відповідача по 25.07.2011.

25.07.2011 позивача було звільнено із
займаної посади у зв'язку із
скороченням штату працівників згідно
п.1 ст.40 КЗпП України, що
підтверджується записом у трудовій
книжці (а.с.34), однак не виплачено
грошової допомоги у розмірі 10 місячних
посадових окладів передбаченої ч.13 ст.37
Закону №3723-ХІІ.

Предметом спору у даному випадку є
позбавлення позивача права на
отримання одноразової грошової
допомоги.

Про вказане порушення своїх прав
позивач дізналася після отримання
листа відповідача від 28.09.2012 №1-3/2369
(а.с.9).

Відтак, враховуючи вік та стан здоров'я
ОСОБА_1, апеляційний суд вважає
поважними причини пропуску нею
встановленого ч.3 ст.99 КАС України
місячного строку звернення до суду із
цим адміністративним позовом.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачу призначено пенсію за віком
державного службовця згідно Закону
№3723-ХІІ з 01.08.2011.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону №3723-ХІІ на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Положення даної статті аналогічні ч.13
ст.37 Закону №3723-ХІІ, якою передбачено,
що державним службовцям у разі виходу
на пенсію при наявності стажу
державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Згідно ст.21 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні» (далі - Закон №3721-ХІІ)
встановлено, що особам передпенсійного
віку, трудовий договір з якими було
розірвано з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку зі
змінами у організації виробництва і
праці, а також у зв'язку з виявленою
невідповідністю працівника за станом
здоров'я, гарантується право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку, якщо вони мають страховий стаж
для чоловіків - 25 років, для жінок - 20
років, а для осіб, які мають право на
пенсію на пільгових умовах - стаж
роботи що дає право на даний вид пенсії.

Як було встановлено, ОСОБА_1 була
звільнена з посади у зв'язку з
реорганізацією та скороченням
зазначеної посади відповідно до п.1 ст.40
КЗпП України під час призначення
пенсії до позивача застосовано
положення ст.21 Закону №3721-ХІІ, якою
передбачено додаткову соціальну
гарантію з боку держави для певної
категорії громадян, а саме: право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку за певних умов.

Разом з цим, згідно висновку
викладеному в рішенні Конституційного
Суду України від 26 листопада 2013 року
№11-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного
тлумачення положення ч.13 ст.37 Закону
№3723-ХІІ в системному зв'язку з
положеннями п.2 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України,
ст.21 Закону №3721-ХІІ необхідно розуміти
так, що у разі дострокового виходу на
пенсію державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ.

З огляду на наведене, суд апеляційної
інстанції вважає, що виплата грошової
допомоги за ст.37 Закону №3723-ХІІ
пов'язана з двома умовами: 1) вихід на
пенсію; 2) стаж державної служби не
менше 10 років.

Інших додаткових умов для отримання
цієї грошової допомоги законом не
встановлено.

Із наведеного вбачається, що позивач
вийшла на пенсію за віком будучи
державним службовцем та при стажі
державної служби більше 10 років, що в
силу вимог ч.13 ст.37 Закону №3723-ХІІ є
підставою для виплати їй грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання Управління виплатити
їй грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційну скаргу належить
задовольнити, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,

П О С Т А
Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року скасувати та прийняти нову
постанову якою позов задовольнити.

Зобов'язати Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища у Тернопільській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до ч.13
ст.37 Закону України «Про державну
службу».

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 07 березня 2014
року.