Справа № 820/9942/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р.Справа № 820/9942/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу приватного акціонерного
товариства "Харківський завод
транспортного устаткування" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року по справі за адміністративним
позовом приватного акціонерного
товариства "Харківський завод
транспортного устаткування" до
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач, приватне
акціонерне товариство "Харківський
завод транспортного устаткування"
(далі - ПрАТ "Харківський завод
транспортного устаткування"),
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова (далі - УПФУ), в якому просить
суд визнати не чинним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску № 782 від
23.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що підставою для скасування
оскаржуваного рішення є помилковість
одночасного застосування до позивача
штрафу та пені, які були нараховані
двічі за один і той же період, що
суперечить чинному законодавству
України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
адміністративний позов ПрАТ
"Харківський завод транспортного
устаткування" залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі ПрАТ "Харківський
завод транспортного устаткування",
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову з прийняттям нового судового
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги щодо
дотримання правильності застосування
судом норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
апеляційної скарги, дійшла висновку, що
апеляційна скарга відповідно до
положень ст. 200 КАС України задоволенню
не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПрАТ "Харківський
завод транспортного устаткування"
зареєстрований в УПФУ як платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

На підставі картки особового рахунку
платника, внаслідок несвоєчасної
сплати позивачем до УПФУ суми єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, відповідачем
23.07.2013 року було прийнято рішення № 782
про застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, яким зобов'язано
сплатити суму недоїмки по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 21955,65
грн., з якої 20521, 45 грн. - штраф, та 1434, 20
грн. - пеня.

Як зазначає позивач у позовній заяві,
вказане рішення було отримане
підприємством 29.07.2013 року.

Не погоджуючись з даним рішенням,
підприємство звернувся зі скаргою до
УПФУ про скасування рішення № 782.
Вказане рішення суб'єкта владних
повноважень залишено без змін.

Погоджуючись з висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
позовних вимог ПрАТ "Харківський завод
транспортного устаткування" та
правомірності дій УПФУ щодо порядку
винесення оскаржуваного рішення
колегія суддів зазначає наступне.

Порядок обчислення і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування підприємствами,
установами, організаціями, громадянами
до Пенсійного фонду України
врегульовано Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010
року (далі - Закон України № 2464-VI) та
Інструкцією про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженою
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27.09.2010 № 21-5, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 27.10. 2010 р.
за № 994/18289.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності з вимогами пункту 3
Розділу VIII Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", з дня набрання
чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску. Перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Державною
податковою адміністрацією України
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з Державною податковою
адміністрацією України за погодженням
з фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України
№ 2464-VI на платника єдиного внеску
покладено обов'язок своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України №2464-VI
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Приписами ст.9 Закону України №2464-VI
визначено порядок обчислення та сплати
єдиного внеску.

Частинами третьою, восьмою та
дванадцятою вищенаведеної статті
Закону встановлено, що обчислення
єдиного внеску територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до територіальних органів
Пенсійного фонду, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок. Платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

На підставі п. 6 ст. 13 Закону України №
2464-VI територіальні органи Пенсійного
фонду мають право застосовувати
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України
№ 2464-VI на суму недоїмки нараховується
пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми
недоплати за кожний день.

Положеннями абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону
України № 2464-VI встановлено, що
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до розділу VII Постанови
Пенсійного Фонду України "Про
затвердження Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування" від 27.09.2010 року
№ 21-Б за порушення норм законодавства
про єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до платників, на яких
згідно з Законом покладено обов'язок
нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок,
застосовуються фінансові санкції
(штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно п. 7.2.2. цієї Інструкції за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за формою згідно з
додатком 10. Розрахунок цієї фінансової
санкції здійснюється на підставі даних
карток особових рахунків платників.

При застосуванні штрафів, зазначених у
цьому підпункті, приймається одне
рішення після сплати (погашення) у
повному обсязі недоїмки окремо за
кожний період, за який сплачується
єдиний внесок, незалежно від кількості
випадків сплати за вказаний період.

Для платників, зазначених у підпунктах
2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 розділу II цієї
Інструкції, таким періодом є
календарний місяць, для платників,
зазначених у підпунктах 2.1.3 (крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування) та 2.1.4
пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, -
календарний рік, для платників,
зазначених у підпункті 2.1.3 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, які обрали
спрощену систему оподаткування, -
календарний квартал відповідно.

Як передбачено п.7.5 Інструкції на суму
недоїмки платнику єдиного внеску
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого
календарного дня, що настає за днем
закінчення строку внесення
відповідного платежу, до дня його
фактичної сплати (перерахування)
включно.

Рішення про нарахування пені та
застосування штрафів, передбачених
пунктами 7.2, 7.3, 7.5 та 7.6 розділу VII цієї
Інструкції, за наслідками розгляду
акта та інших матеріалів про порушення
приймає начальник управління
Пенсійного фонду України в районі,
місті, районі у місті, а також у місті та
районі або його заступник. Рішення
приймаються за встановленою формою у
двох примірниках. (п.7.7 Інструкції).

На підставі вищевикладених норм
закону, УПФУ прийняло рішення від 23.07.2013
року № 782 про застосування до
підприємства фінансової санкції в сумі
20521, 45 грн. та пені в сумі 1434, 20 грн.

Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону України
від 08.07.2010 року № 2464-VI рішення
територіального органу Пенсійного
фонду про нарахування пені та/або
застосування штрафів, передбачених
частинами одинадцятою і дванадцятою
цієї статті, є виконавчим документом.

За таких обставин, УПФУ, будучи
територіальним органом Пенсійного
фонду України, мав встановлені законом
повноваження щодо формування та
направлення позивачу спірного рішення
про сплату штрафних санкцій та пені.

Отже, доводи позивача в апеляційній
скарзі про те, що УПФУ всупереч діючого
законодавства двічі нараховано
позивачу штрафні санкції та пеня за
один і той же період, є безпідставними,
виходячи із вищевикладеного.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що заявлені позовні є
необґрунтованими, а відтак не
підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги та
пояснення представника позивача
висновків колегії суддів не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Харківський
завод транспортного устаткування"
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя -
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 17 березня 2014 року