Справа № 2а-23141/11
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 49430/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова
компанія» на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 20 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Тернопільської міської ради про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнанти протиправною
бездіяльність Тернопільської міської
ради (далі - Тернопільська МР) по не
розгляду у встановленому порядку його
заяв про виділення в оренду земельної
ділянки та дачі дозволу на
реконструкцію павільйону та
зобов'язати відповідача розглянути
належним чином його звернення та
прийняти по них відповідні рішення.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 20 жовтня 2011 у справі №
2а-23141/11 позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі
товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова
компанія» просить зазначену постанову
скасувати та відмовити позивачу в
задоволенні його позову. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що судом було
неповно з'ясовано обставини справи.
Зазначає, що позивач, купивши
саморобний переносний металевий
торговий павільйон, на його місці без
згоди та дозволу Тернопільської МР, без
погодження проектно-кошторисної
документації, без виділення земельної
ділянки побудував нову споруду -
магазин непродовольчих товарів.

А тому, вважає, що суд першої інстанції,
не залучивши до участі у справі всіх
заінтересованих осіб, ухвалив
неправомірну постанову і фактично
узаконив самовільне зайняття
позивачем земельної ділянки та
самочинне будівництво магазину.

Позивач ОСОБА_1 у ході апеляційного
розгляду заперечив обґрунтованість
доводів апелянта, просив залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання апеляційного суду
не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196
КАС України.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
розгляд заяв позивача відноситься до
компетенції Тернопільської МР та
розглядається у встановлений
законодавцем строк і доказів того, що у
місячний строк з моменту надходження
заяви позивача у встановленому законом
порядку розглянуто відповідачем не
надано, то позовні вимоги є
підставними і їх слід задовольнити.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального і процесуального
права та фактичним обставинам справи.

Як безспірно встановлено судом першої
інстанції, згідно договору
купівлі-продажу саморобного
металевого переносного торгівельного
павільйону серії ВМС № 952399
(зареєстровано в реєстрі за № 908) від 15
травня 2009 року позивач ОСОБА_1 купив у
ОСОБА_2 саморобний металевий
переносний торгівельний павільйон, що
знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до довідки № 98 від 30 березня
2011 року, виданої ПП «Благоустрій»,
реконструйована позивачем споруда за
зазначеною адресою знаходиться на
прибудинковій території будинку по
АДРЕСА_1, який обслуговується ЖЕК ПП
«Благоустрій».

Як слідує з матеріалів справи, позивач
31 березня 2009 року звертався із заявою
до Тернопільської МР про надання в
оренду земельної ділянки, на якій
знаходився вказаний павільйон, а також
07 вересня 2009 року він звернувся в
Тернопільську МР із заявою про
отримання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. Враховуючи той факт, що подані
позивачем заяви не виносилися на
обговорення виконавчого комітету,
протягом 2010 року він звертався в
Тернопільську МР із повторними заявами
від 15 червня 2010 року, від 05 серпня 2010
року, від 08 вересня 2010 року, від 13
вересня 2010 року, від 03 листопада 2010
року, 09 грудня 2010 року, 18 квітня 2011 року.

Відповідно до висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№ 05.03.02-07/54217 від 04 серпня 2010 року,
проведеної Державною
санітарно-епідеміологічною службою,
проектна документація Проект
відповідності до діючих будівельних,
санітарних та пожежних норм
новозбудованого магазину
непродовольчих товарів по вул. 15 Квітня
- бульвар П.Куліша в м. Тернополі
відповідає вимогам діючого
санітарного законодавства України і
може бути погоджена (затверджена).

22 лютого 2010 року між КП
«Тернопільводоканал»та ПП ОСОБА_1
укладено договір № 3621 про надання
послуг з водопостачання та
водовідведення торговельної споруди
за адресою вул. Київська, 9а.

ВАТ «Тернопільводпроект» за
замовленням ОСОБА_1 розроблено робочий
проект «Електропостачання торгового
кіоску за адресою: АДРЕСА_1», який
зареєстровано в КСЦ ВАТ
«Тернопільобленерго» 17 серпня 2009 року
за № 10.262.

Згідно експертного висновку № 116 ПВ,
складеного Відділом державного
пожежного нагляду м. Тернопля ГУ МНС
України в Тернопільській області,
порушень вимог пожежної безпеки
новозбудованого магазину
непродовольчих товарів в АДРЕСА_2 не
виявлено.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України розпорядження землями
територіальної громади міста, у тому
числі надання їх у користування,
належить до повноважень міської ради
та здійснюється відповідно до вимог
цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу
України встановлено, що сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Частинами 2-3 ст. 123 Земельного кодексу
України передбачено, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях міської ради.

Оскільки докази того, що заяви позивача
були розглянуті у встановленому
законом порядку в матеріалах справи
відсутні, суд апеляційної інстанції
погоджується із думкою суду першої
інстанції про підставінсть позовних
вимог ОСОБА_1

Доводи апелянта на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська торгова компанія»
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 20 жовтня 2011
року у справі № 2а-23141/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 06
березня 2014 року.