Справа № 214/9807/13-а
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/9807/13-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2014 року суддя Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області Попов В.В.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання неправомірними дій та
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області при нарахуванні та перерахунку
пенсії та зобов'язання виплатити
недоотримані суми пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним адміністративним позовом, в
якому просить визнати протиправними
дії відповідача щодо неврахування ним
при призначенні їй пенсії винагороди
за вислугу років у розмірі 40% від
посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання та сум
інших виплат, а саме матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
тарифної відпустки та матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань з 02.09.2013
року, зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням повної суми винагороди за
вислугу років з урахуванням надбавки
за спеціальне звання, суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної тарифної відпустки та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
виплатити їй недоотриману пенсію з
вересня 2013 року, а також зобов'язати
відповідача виплачувати їй таку пенсію
і в подальшому при виникненні права на
черговий перерахунок пенсії. Свої
вимоги вмотивувала тим, що з 02.09.2013 року
вона перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу».
Зазначила, що вона вийшла на пенсію
державного службовця з посади старшого
державного податкового
ревізора-інспектора Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області (далі -
КЦМДПІ) відділу адміністрування
податків на доходи фізичних осіб та
оподаткування само зайнятих осіб
управління оподаткування фізичних
осіб та мала спеціальне звання -
інспектор податкової служби 2 рангу.
Наказом Центральної міжрайонної
державної податкової інспекції в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області №132-о від 19.12.2008 року, прийнятим
на підставі протоколу засідання
постійно діючої комісії по
встановленню стажу роботи для
одержання щомісячної винагороди за
вислугу років працівникам Центральної
МДПІ у м. Кривому Розі №12 від 19.12.2008
року, стаж її роботи станом на 31.12.2008
року був встановлений 26 років 4 місяців
27 днів, розмір винагороди за вислугу
років - 40% від посадового окладу з
урахуванням надбавки за спеціальне
звання, а на підставі протоколу
засідання постійно діючої комісії по
встановленню стажу роботи для
одержання щомісячної винагороди за
вислугу років працівникам
Криворізької МДПІ №1 від 30.03.2012 року,
стаж її роботи станом на 31.03.2012 року був
встановлений 29 років 7 місяців 27 днів та
розмір винагороди за вислугу років - 40%
від посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання, з
урахуванням якої вона отримувала
заробітну плату до звільнення з посади
у зв'язку з виходом на пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Згідно наказів
КЦМДПІ від 19.07.2012 року №46-в «Про надання
відпусток працівникам» та від 17.05.2013
року №25-ф «Про надання матеріальної
допомоги» вона отримувала матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань згідно
Постанови КМУ від 09.03.2006 року №268. При
цьому, з повної суми її заробітної
плати постійно нараховувались та
сплачувались у повному обсязі страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Однак,
відповідач при обчисленні заробітку
для призначення їй пенсії державного
службовця неправомірно зменшив розмір
винагороди за вислугу років з 40% до 25% та
не врахував до складу заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної тарифної
відпустки та матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань.
04.11.2013 року вона звернулась до
відповідача з заявою про проведення
перерахунку пенсії з урахуванням всіх
вказаних показників, однак отримала
відмову з посиланням на ст. 33 Закону
України «Про державну службу», у
зв'язку з чим вона вимушена була
звернутись до суду.

Суддя за результатами розгляду справи
приходить до наступного висновку.

Так, позивач з 02.09.2013 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (а.с.30).

До виходу на пенсію позивач займала
посаду старшого державного
податкового ревізора-інспектора
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області відділу
адміністрування податків на доходи
фізичних осіб та оподаткування само
зайнятих осіб управління
оподаткування фізичних осіб та мала
спеціальне звання - інспектор
податкової служби 2 рангу (а.с.12-18).

Наказом Центральної міжрайонної
державної податкової інспекції в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області №132-о від 19.12.2008 року, прийнятим
на підставі протоколу засідання
постійно діючої комісії по
встановленню стажу роботи для
одержання щомісячної винагороди за
вислугу років працівникам Центральної
МДПІ у м. Кривому Розі №12 від 19.12.2008
року, стаж роботи позивача станом на
31.12.2008 року був установлений 26 років 4
місяців 27 днів, розмір винагороди за
вислугу років - 40% від посадового окладу
з урахуванням надбавки за спеціальне
звання, а на підставі протоколу
засідання постійно діючої комісії по
встановленню стажу роботи для
одержання щомісячної винагороди за
вислугу років працівникам
Криворізької МДПІ №1 від 30.03.2012 року,
стаж роботи позивача станом на 31.03.2012
року був встановлений 29 років 7 місяців
27 днів та розмір винагороди за вислугу
років - 40% від посадового окладу з
урахуванням надбавки за спеціальне
звання (а.с.19-21).

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» надбавка за вислугу
років виплачується державним
службовцям щомісячно у відсотках до
посадового окладу з урахуванням доплат
за ранг і залежно від стажу державної
служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10,
понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад
15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25
років - 40 відсотків.

При цьому, стаж роботи для виплати
винагороди за вислугу років
визначається комісією органу
державної податкової служби з питань
встановлення стажу, необхідного для
нарахування винагороди за вислугу
років. В даному випадку надбавку за
вислугу років позивачу встановлено з
урахуванням стажу, який визначено
рішенням відповідного органу, що
відповідає вимогам Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів № 1013 від 12.09.1997 року і,
зменшуючи розмір такої надбавки при
перерахунку пенсії, відповідач вийшов
за межі своїх повноважень, чим порушив
права та законні інтереси позивача.

Відтак, позовні вимоги позивача в
частині визнання дії відповідача
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок її пенсії з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 40% від посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині
визнання дії відповідача
протиправними та зобов'язання
здійснити позивачу перерахунок пенсії
з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
тарифної відпустки та допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
суд зазначає наступне.

Так, згідно наказів Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області від 19.07.2012
року №46-в «Про надання відпусток
працівникам» та від 17.05.2013 року №25-ф
«Про надання матеріальної допомоги»
позивач отримувала матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань згідно
Постанови КМУ від 09.03.2006 року №268, які
були включені в довідку про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
від 30.08.2013 року, та на які було
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.23-27).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату
праці» заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

При цьому статтею 2 цього Закону
визначено структуру заробітної плати,
до складу якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, з аналізу наведених положень
випливає, що матеріальна допомога на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Окрім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляється страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

При цьому стаття 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, зі змісту наведених
правових норм слідує, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відтак, зважаючи на вище викладене суд
приходить до висновку, що ця частина
позовних вимог також підлягає
задоволенню.

Разом з тим, суд уважає, що не
підлягають задоволенню позовні вимоги
позивача в частині врахування
винагороди за вислугу років у розмірі
40% від посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання та суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної тарифної відпуски та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань при
виникненні права на черговий
перерахунок пенсії, позаяк позивачем
не надано суду доказів у підтвердження
невизнання, оспорювання чи порушення
її прав відповідачем у майбутньому, а
доказування наявності підстав для
задоволення позову в цій частині не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, за наведених вище обставин суд
доходить висновку про часткове
задоволення позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України з
місцевого бюджету на користь позивача
слід стягнути 73 грн. 08 коп. у повернення
сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 99, 100, 159-163, 167, 1832 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
щодо неврахування до складу
середньомісячної заробітної плати
ОСОБА_2 при призначенні пенсії
винагороди за вислугу років у розмірі
40% від посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної тарифної відпустки та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
здійснити перерахунок та здійснювати
нарахування і виплату пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням повної суми винагороди за
вислугу років у розмірі 40% від
посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної тарифної відпустки та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, починаючи
з 02.09.2013 року, з урахуванням сум,
виплачених з 02.09.2013 року і до змін у
відповідному законодавстві.

Стягнути з місцевого бюджету на
користь ОСОБА_2 понесені судові витрати
у розмірі 73 грн. 08 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України.

Суддя
В.В. Попов.