Справа № 816/729/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/729/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді - Бойка С.С.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Прокурора Великобагачанського району
до Великобагачанської районної
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача,
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2014 року Прокурор
Великобагачанського району звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Великобагачанської районної державної
адміністрації про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень від 11 червня 2012 року №208,
від 25 липня 2012 року №245, від 25 липня 2012
року № 246, від 16 серпня 2012 року №276.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року провадження у справі за даним
адміністративним позовом відкрито.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року у справі №816/562/14 залучено до
участі у справі у якості третіх осіб
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, стосовно
яких винесено оскаржувані
розпорядження; та роз'єднані позовні
вимоги прокурора Великобагачанського
району до Великобагачанської районної
державної адміністрації, треті особи,
які не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
визнання протиправними та скасування
розпоряджень шляхом виділення у
самостійні провадження.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року справу за позовом прокурора
Великобагачанського району до
Великобагачанської районної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору на стороні відповідача, ОСОБА_1
про визнання протиправним та
скасування розпорядження прийнято до
провадження.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що у ході
проведення перевірки
Великобагачанської районної державної
адміністрації у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
встановлено, що розпорядженням голови
Великобагачанської РДА від 25 липня 2012
року №246 затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельною ділянкою
на умовах оренди громадянину України
ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання
худоби за рахунок земель запасу на
адміністративній території
Остап'євської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області. Однак, зазначене
розпорядження прийнято з порушенням
вимог статті 123 Земельного Кодексу
України, оскільки ОСОБА_1 фактично
надано у користування земельну ділянку
(кадастровий номер :00:003:1701/18га/) із
земель запасу без затвердження у
обов'язковому порядку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. Подання прокурора про
усунення порушень вимог Земельного
кодексу України за вих. 8Р-2105вих13 від 20
грудня 2013 року, внесене Полтавській
обласній державній адміністрації,
відхилено останньою, у зв'язку з чим
прокурор Великобагачанського району
на підставі статті 23 Закону України
"Про прокуратуру" звернувся до суду як
позивач про визнання протиправним та
скасування розпорядження від 25 липня
2012 року №246.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, надав до суду заяву про
визнання позову та розгляд справи без
участі його представника.

Третя особа у судове засідання не
з'явилась, хоча у матеріалах справи
наявні докази, що вона належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомила, клопотань та
заперечень не надала.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів та відсутність
потреби допитати свідка чи експерта,
суд, зважаючи на положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 13 березня
2014 року перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступні факти
та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що на виконання
вимоги прокуратури
Великобагачанського району від 21
жовтня 2013 року №122-775 вих-13
Великобагачанською районною державною
адміністрацією листом від 24 жовтня 2013
року №1807/01-20 надано, зокрема, перелік
прийнятих розпоряджень голови
райдержадміністрації протягом 2011 - 2013
років про надання земельних ділянок
для ведення фермерського господарства,
особистих селянських господарств,
сінокосіння та випасання худоби,
садівництва, городництва, ведення
підсобного господарства за рахунок
земель запасу чи резервного фонду,
прийнятих на підставі розроблених
технічних документацій.

До зазначеного переліку включено
розпорядження від 25 липня 2012 року №246
про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку на умовах
оренди гр. ОСОБА_1 для сінокосіння та
випасання худоби.

31 жовтня 2013 року прокурором
Великобагачанського району винесено
постанову №89-1902 про проведення
перевірки Великобагачанської районної
державної адміністрації в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів.

За наслідками перевірки прокурором
Великобагачанського району внесено
Великобагачанській районній державній
адміністрації подання від 31 жовтня 2013
року за вих. №89-1901 вих.13 про усунення
порушень вимог Земельного кодексу
України, у якому, зокрема, зазначено, що
розпорядження 25 липня 2012 року №246 про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку на умовах оренди гр.
ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання
худоби та надання в оренду земельної
ділянки площею 18 га прийнято з
порушенням статті 123 Земельного
кодексу України з огляду на
відсутність проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. У
поданні викладено вимоги вжити заходи
щодо усунення виявлених порушень
чинного законодавства, причин та умов,
що їм сприяють, вирішити питання про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб, які допустили
порушення та просив повідомити про
результати розгляду подання у 30-денний
строк.

У подальшому, прокурором
Великобагачанського району було
направлено подання про усунення
порушень вимог Земельного кодексу
України від 20 грудня 2013 року за вих.
№8Р-2105вих13 голові Полтавської обласної
державної адміністрації з вимогою
скасувати розпорядження голови
Великобагачанської районної державної
адміністрації від 11 червня 2012 року №208,
від 25 липня 2012 року №245, від 25 липня 2012
року № 246, від 16 серпня 2012 року №276, як
незаконні, та повідомити про розгляд
подання у 30-денний строк.

За результатами розгляду подання
Полтавською обласною державною
адміністрацією направлено прокурору
Великобагачанського району лист від 27
січня 2014 року за вих. №11273/01-52, у якому
повідомлено, що вимоги щодо скасування
розпоряджень Великобагачанської
райдержадміністрації задоволенню не
підлягають.

Посилаючись на положення частини
п'ятої статті 23 Закону України "Про
прокуратуру", прокурор
Великобагачанського району оскаржив
до суду розпорядження
Великобагачанської районної державної
адміністрації від 25 липня 2012 року №246.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку позовним вимогам, а
також правомірності оскаржуваного
розпорядження, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частин п'ятої,
шостої статті 23 Закону України "Про
прокуратуру" у разі відхилення подання
в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилося, прокурор
може звернутися до суду щодо:

1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині;

2) визнання протиправним рішення
чи окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень;

3) визнання протиправними дій чи
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії або утриматися від вчинення
певних дій.

Для звернення прокурора з позовом до
суду встановлюється 15-денний строк, що
обчислюється з дня одержання
повідомлення про відхилення подання
або в разі неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання з дня
закінчення визначеного прокурором
строку для його розгляду.

З огляду на те, що подання прокурора
Великобагачанського району від 20
грудня 2013 року за вих. №8Р-2105вих13 про
усунення порушень вимог Земельного
кодексу України було відхилено
Полтавською обласною державною
адміністрацією, прокурор у межах
передбачених законом повноважень
звернувся до суду про визнання
протиправним та скасування
розпорядження від 25 липня 2012 року №246.

З матеріалів справи вбачається,
що розпорядженням Великобагачанської
районної державної адміністрації від 25
липня 2012 року №246 затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельною ділянкою
на умовах оренди для сінокосіння та
випасання худоби громадянину України
ОСОБА_1 із земель запасу на
адміністративній території
Остап'євської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області, передано ОСОБА_1
земельну ділянку площею 18,0000 га, у тому
числі кормові угіддя - 18,0000 га, на умовах
оренди для сінокосіння та випасання
худоби терміном на 3 роки за рахунок
земель запасу за межами населеного
пункту на адміністративній території
Остап'євської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області, а також зазначено,
що право користування земельною
ділянкою має бути посвідчено договором
оренди на земельну ділянку
зареєстрованим у встановленому
законом порядку.

Відповідно до пункту а) частини першої
статті 17 Земельного кодексу України /у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин/ до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Пунктом а) частини третьої статті 122
Земельного кодексу України
передбачено, що районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності (крім випадків,
визначених частиною сьомою цієї
статті) у власність або у користування
у межах сіл, селищ, міст районного
значення для всіх потреб та за межами
населених пунктів для
сільськогосподарського використання.

Згідно частини першої статті 123
Земельного кодексу України надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що межі
земельної ділянки, переданої в оренду
згідно розпорядження від 25 липня 2012
року №246, не були встановлені в натурі
(на місцевості).

За таких обставин розпорядження
Великобагачанської районної державної
адміністрації від 25 липня 2012 року №246,
яким надано земельну ділянку в оренду
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання документа,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою, а не на підставі
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, прийнято з
порушенням вимог частини першої статті
123 Земельного кодексу України.

Згідно статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

В силу приписів частини п'ятої
статті 126 Земельного кодексу України
право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено,
що договір оренди на підставі
розпорядження від 25 липня 2012 року №246
між Великобагачанською районною
державною адміністрацією та ОСОБА_1 не
укладався та відповідно не
реєструвався.

З огляду на викладене, право
користування земельною ділянкою,
зазначеною у оскаржуваному
розпорядженні, у гр. ОСОБА_1 не виникло,
розпорядження не виконано.

Відповідно до частини третьої
статті 43 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації" розпорядження
голови державної адміністрації, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, іншим
актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, Кабінетом
Міністрів України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Частиною першою статті 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що позивач може
відмовитися від адміністративного
позову, а відповідач - визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Частиною третьою вказаної статті
визначено, що судове рішення у зв'язку з
відмовою від адміністративного позову,
визнанням адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

В силу положень частини третьої
статті 112 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі повного
визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

За таких обставин та беручи до
уваги той факт, що відповідачем позов
визнано у повному обсязі, а
розпорядження від 25 липня 2012 року №246
суперечить вимогам статті 123
Земельного кодексу України, позовні
вимоги про визнання його протиправним
та скасування є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно із частиною четвертою
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови
Великобагачанської районної державної
адміністрації "Про розгляд технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку на умовах
оренди" від 25 липня 2012 року №246.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
С.С. Бойко