Справа № 320/1412/14-а
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.03.2014
Справа № 320/1412/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„17" березня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі справу,
відкриту за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС з
обслуговування СП № 4 роти ДПС при УДАІ
в АРК молодшого сержанта міліції
Антіфєєва Геннадія Анатолійовича про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень при винесенні постанови по
справі про адміністративне
правопорушення від 08 лютого 2014 року
протиправними та скасування цією
постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати дії суб'єкта владних
повноважень при винесенні постанови
про адміністративне правопорушення
від 08 лютого 2014 року інспектора ДПС
взводу ДПС з обслуговування СП № 4 роти
ДПС при УДАІ в АРК молодшого сержанта
міліції Антіфєєва Геннадій
Анатолійовича, протиправними та
скасувати винесену ним постанову серії
ПС1 № 055964, як незаконну, провадження по
справі закрити, зазначивши, 08 лютого 2014
року, він дійсно, керуючи автомобілем
Тайота-Кемрі, д/н НОМЕР_2, рухався по
автошляху М-18
Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта та був
зупинений робітником міліції на його
вимогу, який повідомив, що він на іншій
дорозі перевищив встановлену
швидкість руху та у відношенні нього
була складена постанова у справі про
адміністративне правопорушення. Однак
з вказаною постановою він не згоден,
оскільки йому не зрозуміло вислів, який
був зазначений в постанові, а саме «на
іншій дорозі», також не зазначено за
допомогою якого пристрою перевірялась
швидкість руху автомобіля. Крім того,
протокол про адміністративне
правопорушення йому вручено не було.
Також зазначив, що вказаний інспектор
не наділений повноваженнями
розглядати справи про адміністративне
правопорушення та застосовувати
відповідні стягнення.

Позивач в судове засідання не з'явився,
від нього надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності. Позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, від нього надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.
Позовні вимоги не визнав в повному
обсязі про що надав письмові
заперечення, відповідно яких Законом
України «Про міліцію» міліція наділена
правом припиняти адміністративні
правопорушення і здійснювати
провадження у справах по них, а також
використовувати передбачені
нормативними актами технічні засоби
для виявлення та фіксації порушень
правил дорожнього руху. Зазначив, що 08
лютого 2014 року за допомогою вимірювача
швидкості TruCam (свідоцтво №22-2/1311327 від
26.11.2013 року), який відповідно до наказу
МВС України № 33 від 01.03.2010 року є
технічним засобом для визначення
швидкості, було зафіксовано порушення
швидкісного режиму водієм
транспортного засобу Тайота-Кемрі, д/н
НОМЕР_2, ОСОБА_1, в результаті чого
відносно позивача був складений
протокол серії АА2 № 491022 про
адміністративне правопорушення.
Вказаний протокол був вручений
позивачу, про що свідчить його
особистий підпис в протоколі. Таким
чином вважає, що у задоволенні позову
слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, в
зв'язку з заявою сторін про розгляд
справи за їх відсутності, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, враховуючи доводи позивача, що
викладені в позовній заяві, дослідивши
інші матеріали справи, вважає, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції
України чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини та основних
свобод кожен при вирішенні питання
щодо його цивільних прав та обов'язків
… має право на справедливий і
відкритий розгляд упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з
прав людини та основних свобод кожна
людина, права і свободи якої викладені
у цій Конвенції, порушуються, має
ефективний спосіб захисту у
відповідному національному органі
незалежно від того, що порушення було
вчинене особами, які діяли в офіційній
якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність, Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України,
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС
України адміністративні справи з
приводу оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Постановою інспектора ДПС взводу ДПС з
обслуговування СП № 4 роти ДПС при УДАІ
в АРК молодшого сержанта міліції
Антіфєєва Геннадій Анатолійовича
серії ПС1 № 055964 від 08.02.2014 року ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за
те, що він 08.02.2014 року о 13 годині 12 хвилин
на автошляху М-18-548км+400м на іншій дорозі
перевищив встановлену швидкість руху 90
км/г більш ніж на 20 км/г, рухався зі
швидкістю 113 км/г, чим порушив п. 12.6 «г»
ПДР України.

Вказаною постановою на ОСОБА_1
накладено штраф в сумі 255 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Підставою для винесення постанови по
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 055964 від
08.02.2014 року став протокол про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №491022 від 08.02.2014 року.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанова по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена - до
вищестоящого органу (вищестоящій
посадовій особі) або до районного,
міського районного в місті, міського
або міськрайонного суду, в порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути подано
протягом 10 днів з дня винесення
постанови. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України,
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган,
(посадова особа), при розгляді скарги на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність та
обґрунтованість винесеної постанови
та може змінити міру стягнення в
рамках, передбачених нормативним актом
про відповідальність за
адміністративне правопорушення, але,
щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при
малозначності скоєного
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважена
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності та обмежитись усним
зауваженням.

З урахуванням пом'якшуючих обставин,
зокрема того, що скоєне ОСОБА_1,
правопорушення не потягло настання
будь-яких негативних наслідків, суд
приходить до висновку, що
правопорушник усвідомив
протиправність своєї поведінки і є всі
підстави вважати, що він не буде більш
допускати такої поведінки, тому вважає
можливим в даному випадку досягти
виховних та попереджувальних заходів
без застосування до нього заходів
адміністративного впливу, звільнивши
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності передбаченої ст. 122 ч.
1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 11, 18, 19, 69, 71, 162, 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 14-1, 22, 122 ч. 1, 258, 289, 293
КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС з
обслуговування СП № 4 роти ДПС при УДАІ
в АРК молодшого сержанта міліції
Антіфєєва Геннадія Анатолійовича про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень при винесенні постанови по
справі про адміністративне
правопорушення від 08 лютого 2014 року
протиправними та скасування цією
постанови - задовольнити частково.

Змінити постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 055964 від 08.02.2014 року, звільнивши
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності передбаченої ст. 122 ч.
1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
Н.В.Кучеренко