Справа № К/9991/32835/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/32835/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Штульмана І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до комунальної установи
«Одеська обласна філармонія» про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11
серпня 2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 травня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року Одеське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з позовом
до комунальної установи «Одеська
обласна філармонія», у якому просило
стягнути з відповідача на користь
позивача суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2009
році в розмірі 29962,12 грн. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 476,4 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2011
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Одеське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно «Звіту про зайнятість на
працевлаштування інвалідів за 2009 рік»
середньооблікова чисельність штатних
працівників у комунальної установи
«Одеська обласна філармонія», склала
132 особи, в зв'язку з чим норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у відповідності до статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» склав
5 робочих місць. Проте на підприємстві у
2009 році працювало 4 особи, яким
встановлено інвалідність.

Відповідно до статті 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»,
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
ума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, комунальної установи
«Одеська обласна філармонія» згідно
довідки про включення розпорядника до
Єдиного реєстру розпорядників та
одержувачів бюджетних коштів, виданої
10 лютого 2010 року ГУДКУ в Одеській
області, довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України серії АА №090587, виданої
Головним управлінням статистики в
Одеській області, довідки управління
культури і туризму Одеської обласної
державної адміністрації №07-29/978 від 30
травня 2007 року, копії Статуту
комунальної установи «Одеська обласна
філармонія», відповідач є
неприбутковою організацією, яка
фінансується за рахунок бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 вище наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Таким чином, відмовляючи позивачу у
задоволенні позову, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, що положення частини 1 статті
20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» не поширюється на
підприємства, установи і організації,
що повністю утримуються за рахунок
коштів державного або місцевих
бюджетів.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: