Справа № 810/6937/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві у відповідності до положень ст.41
КАС України без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною та
скасувати вимогу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Київській області від 21 листопада 2013
року №Ф-2352.

В обґрунтування
адміністративного позову, позивач
вказує на те, що оскаржувана вимога
відповідача є протиправною, оскільки
вона звільнена від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, так як
є пенсіонером за віком.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить дану
постанову та прийняти нову про відмову
в задоволенні адміністративного
позову, посилаючись на те, що суд першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач вказує
на те, що позивач не має права на пільги
по звільненню від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
оскільки є пенсіонером за віком з
застосуванням положень ст.55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа -
підприємець та перебуває на спрощеній
системі оподаткування.
Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_1 позивач є пенсіонером за
віком.

Білоцерківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Київській області
позивачу направлено вимогу від 21
листопада 2013 року №Ф-2352, якою визначено
зобов'язання зі сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 8 658,71
грн.

Вважаючи таку вимогу
протиправною, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач як фізична особа-підприємець,
що є пенсіонером за віком та
зареєстрована платником єдиного
податку. А відтак, позивач не повинна
сплачувати єдиний внесок, - у зв'язку з
чим вимога про сплату боргу від 21
листопада 2013 року №Ф-2352 є протиправною
та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіологічного контролю, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи фотокопією посвідчення серії
НОМЕР_2, з огляду на що має право вийти
на пенсію раніше, ніж встановлено
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З матеріалів справи вбачається, що
пенсія за віком позивачу призначена
починаючи з 13 квітня 2011 року з
застосуванням положень ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Проте, ця обставина не спростовує того
факту, що позивач вийшов на пенсію саме
за віком, хоча і на пільгових умовах.

Колегія суддів звертає увагу, що
знижений граничний вік виходу на
пенсію осіб, які підпадають під дію
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», не є підставою для
висновку про виплату пенсії позивачу з
інших підстав і вона є пенсіонером в
розумінні визначення поняття
«пенсіонер», яке наведено у Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». А тому
на позивача як на пенсіонера у
розумінні норм наведеного Закону
поширюються положення ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
висновками про протиправність
оскаржуваної вимоги та про
необхідність її скасування. Суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.