Справа № 2а-7592/11
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-7592/11 Головуючий у
1-й інстанції: Саламон О. Б.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Мєзєнцева
Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва за позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва (далі
відповідач, УПФУ) про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва
звернулася ОСОБА_2 з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій щодо неправильного
нарахування підвищення до пенсії
протиправними, зобов'язання зробити
перерахунок та виплату пенсії, як
дитині війни, стягнення з відповідача
заборгованості по пенсії у розмірі 5337,50
грн.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 21.11.2011 року позов
задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанцій,
позивач перебуває на обліку у
відповідача, має статус Дитина війни і,
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Однак, як свідчать матеріали справи,
відповідач нараховував підвищення
державної соціальної допомоги у
розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів україни № 530 від 28.05.2008 року
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Позивач, не погоджуючись з таким
розрахунком, звернувся з позовом до
суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії", основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою
забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
До числа основних державних соціальних
гарантій включається мінімальний
розмір пенсії за віком. Виключно
законами України визначається
мінімальний розмір пенсії за віком
(статтею 19 вказаного Закону). Будь-яким
іншим законом, крім Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії не встановлений, а тому відсутні
правові підстави для застосування
іншої величини для розрахунку
підвищення пенсії позивачу як дитині
війни.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу, ніж постанова Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тому
застосуванню підлягають саме норми
Закону.

Крім того, колегія суддів зауважує, що 14
червня 2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України N 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
пунктом 7 частини I якого Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України "Про внесення змін до
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011
прийнята постанова № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Оскільки ані положення Закону «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» не
скасовані та не визнані
неконституційними, суд підкреслює, що
кінцевою датою проведення перерахунку
позивачу доплат, передбачених ст. 6 ЗУ
"Про соціальний захист дітей війни", є
22.07.2011 року, оскільки вказана постанова
Уряду набула чинності з 23.07.2011 року,
тобто щомісячна грошова допомога у
розмірах, передбачених ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", підлягає виплаті виключно до
22.07.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
адміністративний позов задоволений в
межах строку позовної давності, а саме
в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС
України, а отже, вірним є висновок про
задоволення позовних вимог з 19.04.2011
року по 22.07.2011 року.

Однак, оскільки ані позивач, ані суд не
наділений правом щодо обрахування сум
заборгованості по пенсії, що є
виключними повноваженнями
відповідача, позовна вимога щодо
стягнення з відповідача
заборгованості по пенсії у розмірі 5337,50
грн не підлягає задоволенню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається апелянт, та вважає, що
судом першої інстанції повно
встановлені обставини справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від
21.11.2011 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 21.11.2011 року - без змін.

Ухвала є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.