Справа № 2а-651/11; 1314/129/12; 8а/1314/2/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
Справа
№ 9104/50567/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Мостиському районі Львівської області
на ухвалу Мостиського районного суду
Львівської області від 06 лютого 2012 року
у справі за заявою управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Мостиського районного суду
Львівської області від 23.05.2011 року у
справі № 2а-651/11 ,-

В С Т А Н О В И В :

26.01.2012р. управління Пенсійного фонду
України у Мостиському районі
звернулось до суду першої інстанції із
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Мостиського
районного суду Львівської області від
23.05.2011 року у справі № 2а-651/11, якою
зобов'язано управління ПФУ у
Мостиському районі здійснити
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, передбаченої ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 26.10.2010 р. по 26.04.2011 р.

Ухвалою Мостиського районного суду
Львівської області від 06.02.2012 р. заяву
управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі Львівської області
про перегляд за нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області оскаржило
його в апеляційному порядку, вважає, що
судом неповно з'ясовано обставини
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, а ухвала винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що 19
червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011 року №3491 -VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
яким передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення статі 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вище зазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.07.2011 №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011р.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 26.12.2011 №20 рп/2011 у справі за
конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» вищезазначені нормі визнані
такими, що відповідають Конституції
України (є конституційними).

Враховуючи вище наведене, з огляду на
зміст резолютивної частин рішення
Конституційного Суду України від 06.07.2011
№20-рп/2011, підстави для застосування
судами статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» при
вирішенні справ за адміністративними
позовами про перерахунок пенсії
відповідно до наведених норм
зазначених Законів, відсутні.

За таких умов, на підставі прийнятого
26.12.2011р. рішення Конституційного Суду
України №20-рп/2011 виникає юридично
обґрунтоване твердження, що при
вирішенні справ за адміністративними
позовами чорнобильців та дітей війни
суди повинні були застосувати
постанови Кабінету Міністрів України,
які на час виникнення спірних
правовідносин встановлювали розміри
пенсійних виплат зазначеним
категоріям громадян.

Отже, з прийняттям Конституційним
Судом України рішення від 26.12.2011
№20-рп/2011 виникли істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

На підставі викладеного просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що
заявник як на підставу для перегляду
постанови Мостиського районного суду
Львівської області за нововиявленими
обставинами посилається на прийняття
Конституційним Судом України рішення
№ 20-рп/2011 від 26.12.2011р.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами суд першої
інстанції правильно вказав, що як
нововиявлені можуть розглядатися
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, які існували на час
постановлення рішення, ухвали,
постанови, але про них не знали і не
могли знати заявник і суд. Не можуть
бути визнані нововиявленими нові, або
такі, що виникли чи змінилися після
постановлення рішення обставини. Отже,
нововиявлені обставини за своєю
юридичною сутністю є фактичними
даними, що спростовують факти, які було
покладено в основу рішення. Тобто, якби
нововиявлена обставина була відома
суду під час винесення судового
рішення, то вона б обов'язково вплинула
на остаточні висновки суду.
Необхідними ознаками нововиявлених
обставин є, по-перше, їх наявність на
час розгляду справи, по-друге, про ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини необхідно
відрізняти від юридично значущих
фактів, що виникли після винесення
рішення. Рішення повинно відповідати
фактам, що існували на момент його
винесення. Факти, що виникли згодом, не
можуть свідчити про неправильність
рішення, тому вони можуть слугувати
підставою для пред'явлення нового
позову.

Оскільки рішення Конституційного Суду
України від 26.12.2011р. № 20-рп/2011 не
існувало на час винесення Мостиським
районним судом Львівської області
постанови від 23.05.2011р., воно не може
розглядатися як нововиявлена
обставина в розумінні ст.245 КАС України.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
заяву управління ПФУ у Мостиському
районі Львівської області про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Мостиського районного суду
Львівської області від 23.05.2011р. по
справі № 2а-651/11 слід залишити без
задоволення.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
ухвала відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області - залишити
без задоволення, а ухвалу Мостиського
районного суду Львівської області від
06 лютого 2012 року по справі № 1314/129/2012
(2а-651/2011) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин