Справа № 804/11251/13-а
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 рокусправа № 804/11251/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточого В.О.

за участю:

представника позивача: Нещерет Л.Г.

представника відповідача: Ковальчука
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області та
Відкритого акціонерного товариства
«Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
гірничорудного машинобудування з
Дослідним заводом»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2013 року у справі № 804/11251/13-а за
позовом Державної фінансової
інспекції у Дніпропетровській області
до Відкритого акціонерного товариства
«Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
гірничорудного машинобудування з
Дослідним заводом», за участю третьої
особи: Південної міжрайонної державної
податкової інспекції у м.Кривому Розі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2010 року Державна фінансова
інспекція у Дніпропетровській області
звернулася до суду з адміністративним
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог (т.2 а.с.29-30)
просила суд зобов'язати Відкрите
акціонерне товариство
«Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
гірничорудного машинобудування з
Дослідним заводом» виконати
обов'язкові вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
м.Кривому Розі від 20.05.2009 р. №2-15/1121, в
частині усунення порушень, виявлених в
ході ревізії на загальну суму 226 409,35
грн., а саме:

- відшкодувати в повному обсязі
порушення, що призвели до недотримання
фінансових і матеріальних ресурсів
(орендної плати) в сумі 11 636,36 грн., які
виникли внаслідок не вірного
застосування індексу інфляції при
розрахунку орендної плати СПД ОСОБА_3, в
тому числі за рахунок винних осіб,
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок товариства або
сплати в касу товариства;

- відшкодувати в повному обсязі
порушення, що призвели до втрат
фінансових і матеріальних ресурсів на
суму 206 921,79 грн., які виникли внаслідок
відчуження основних засобів включених
до статутного фонду ВАТ
"КриворіжНДПІрудмаш", продаж яких
заборонено законодавством, у тому
числі за рахунок винних осіб, шляхом
звернення до суду щодо визнання
недійсним правочину купівлі-продажу,
поверненням майна, внесення коштів в
касу товариства, або на розрахунковий
рахунок товариства;

- відшкодувати в повному обсязі
порушення, що призвели до втрат
фінансових і матеріальних ресурсів на
суму 7 851,20 грн., які виникли внаслідок
покриття за рахунок коштів
підприємства витрати сторонніх осіб
(профспілкового комітету) в результаті
зайвої виплати частки матеріальної
допомоги працівникам в порушення
умов Колективного

договору, у тому числі за рахунок
коштів профспілкового комітету або
винних осіб, шляхом внесення коштів в
касу товариства, або на розрахунковий
рахунок товариства. /а.с.29, 30 том ІІ/.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що ДФІ було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача, за результатами якої
встановлено ряд порушень та винесено
вимогу про вжиття заходів щодо
усунення фінансових порушень.
Враховуючи, що відповідачем не в
повному обсязі виконано обов'язкові
вимоги Інспекції, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2013 року адміністративний позов
задоволено частково: зобов'язано
Відкрите акціонерне товариство
"Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
гірничорудного машинобудування з
Дослідним заводом" виконати
обов'язкові вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
м.Кривому Розі від 20.05.2009 року №2-15/1121 в
частині усунення порушень, виявлених в
ході ревізії, а саме: відшкодувати в
повному обсязі порушення, що призвели
до недотримання фінансових і
матеріальних ресурсів (орендної плати)
в сумі 11 636,36 грн., які виникли внаслідок
невірного застосування індексу
інфляції при розрахунку орендної плати
СПД ОСОБА_3, в тому числі за рахунок
винних осіб, шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
товариства або сплати в касу
товариства. У задоволенні решти позову
- відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Державна фінансова
інспекція у Дніпропетровській області
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині відмовлених
позовних вимог та прийняти нову, якою
задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
факт встановлених порушень є
доведеним, а відповідно до ст.15 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
України» законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються. Враховуючи, що вимога
ДФІ не скасована та не визнана
протиправною в установленому законом
порядку, позивач вважає, що відповідач
зобов'язаний виконати усі вимоги.

Відкрите акціонерне товариство
«Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
гірничорудного машинобудування з
Дослідним заводом» також подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду в частині задоволених позовних
вимог та прийняти нову про відмову в
позові у повному обсязі. Апеляційна
скарга обґрунтована тим, що
відповідачем вчинено всі необхідні
заходи щодо відшкодування
недоотриманої суми орендної плати з
ОСОБА_3, що свідчать про виконання вимог
позивача та відсутність правових
підстав для задоволення позову в цій
частині. Також посилається на те, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про визнання відповідачем
вимоги ДФІ, та заперечує проти її
законності.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційних скарг з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що посадовими
особами Контрольно-ревізійного
управління в Дніпропетровській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Відкритого акціонерного товариства
«Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
гірничорудного машинобудування з
Дослідним заводом» за період з 01.04.2007 по
31.12.2008р., за результатами якої складено
Акт №2-20/026 від 08.04.2019р. (а.с.10-35)

В Акті ревізії зроблено висновки про
порушення відповідачем, зокрема:

- коригування орендної плати проведено
не з наростаючим підсумком, а за кожен
місяць окремо, що призвело до
недоотримання доходу в загальній сумі
44 231,37 грн. по орендарям відповідача, а
саме: ЮФ ВАТ "Піраміда", ТОВ "Плата
Трейдінг Лімітед", ТОВ "Альянс Груп", ТОВ
"Проект", ТОВ "Інтерметтехнологія", ТОВ
"Промвтормет Сервіс", ПП

"Промпобутсервіс", ТОВ "Промисловий
Альянс", ТОВ "Промрудмаш", СПД ОСОБА_3,
ТОВ "НПК ЧНК", чим порушено пункти 12, 13
"Методики розрахунку та використання
плати за оренду державного майна",
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 року № 786;

- ревізією питання правильності та
законності відчуження (продажу)
основних засобів встановлено, що за
період з 01.04.2007 року по 31.12.2008 року
відповідачем незаконно відчужено
основні засоби первісною вартістю 622 607
грн., залишковою 206 921,79 грн.;

- ВАТ "КриворіжНДПІрудмаш", в порушення
ст.15 Закону України "Про оплату праці"
від 24.03.1995 року №108/95, ст.94 Кодексу
Законів про Працю України від 10.12.1971
року №332-VІІІ (зі змінами) та п.4.33
Колективного договору на 2007-2008 роки, п.1,
п.8 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-ХІV, зайво виплачена працівникам
матеріальна допомога на оздоровлення в
сумі 7 851,20 грн.

У зв'язку зі встановленими порушеннями
позивачем 20.05.2009р. за №2-15/1121 пред'явлено
відповідачу обов'язкові для виконання
вимоги.

На час розгляду справи, позивачем
стосовно недоотримання доходу по
орендарям відповідача заявляються
лише вимоги щодо відшкодування в
повному обсязі порушення, що призвело
до недотримання фінансових і
матеріальних ресурсів (орендної плати)
в сумі 11636,36 грн., які виникли внаслідок
не вірного застосування індексу
інфляції при розрахунку орендної плати
СПД ОСОБА_3, в тому числі за рахунок
винних осіб, шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
товариства або сплати в касу
товариства.

Вирішуючи спір між сторонами та
частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що сам
факт звернення до господарського суду
з позовом вказує лише про намір щодо
відшкодування встановлених ревізією
порушень, а не фактичне відшкодування
при розрахунку орендної плати із СПД
ОСОБА_3 З цих підстав суд першої
інстанції дійшов висновку про
необхідність зобов'язання відповідача
виконати обов'язкову вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
м.Кривому Розі від 20.05.2009 року №2-15/1121 в
частині усунення порушень, виявлених в
ході ревізії, а саме: відшкодувати в
повному обсязі порушення, що призвели
до недотримання фінансових і
матеріальних ресурсів (орендної плати)
в сумі 11 636,36 грн., які виникли внаслідок
невірного застосування індексу
інфляції при розрахунку орендної плати
СПД ОСОБА_3, в тому числі за рахунок
винних осіб, шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
товариства або сплати в касу
товариства. Відмовляючи в задоволенні
решти позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено наявність порушень, за
наслідками яких відповідачу
пред'явлено вимоги.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з акту ревізії №2-20/026 від
08.04.2009 року, позивачем встановлено
порушення з боку відповідача вимог п.12,
13 "Методики розрахунку та використання
плати за оренду державного майна",
затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995
року №786, а саме: коригування орендної
плати проведено не з наростаючим
підсумком, а за кожен місяць окремо, що
призвело до недоотримання доходу
відповідачем в загальній сумі 44 231,37
грн.

Відповідно до п.12, 13 "Методики
розрахунку та використання плати за
оренду державного майна" розмір
місячної орендної плати за перший
місяць після укладення договору оренди
чи перегляду розміру орендної плати
розраховується за формулою:

Опл

Опл.міс. = ------ х Іп.р. х Ім,

12

Опл. - річна орендна плата, визначена за
цією Методикою, грн.; Іп.р. - індекс
інфляції за період з початку поточного
року (у разі оренди нерухомого майна - з
дати проведення експертної оцінки) до
дати укладення договору оренди або
перегляду розміру орендної плати; Ім. -
індекс інфляції за перший місяць
оренди.

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що факт
порушення відповідачем Методики є
доведеним та відповідачем не
заперечувався.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні», який був чинним на момент
проведення перевірки та пред'явлення
вимоги, законні вимоги службових осіб
органу державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Посилання відповідача на те, що ним
вчинено всі необхідні заходи щодо
відшкодування недоотриманої суми
орендної плати з ОСОБА_3, зокрема,
шляхом звернення до суду з позовом, суд
до уваги не приймає, оскільки, як
встановлено судовим розглядом, даний
позов у справі №31/269-10 було залишено без
розгляду ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 16.11.2010р.
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом ухвалою від
03.02.2011р. було відмовлено відповідачу в
поновлення строку подання апеляційної
скарги та залишено її без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідачем не вчинено всіх
необхідних заходів щодо відшкодування
недоотриманої суми орендної плати,
оскільки вимогою було зобов'язано
відповідача відшкодувати спірну суму
за рахунок винних осіб, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок підприємства або сплати в касу
підприємства. Проте, в даному випадку,
такого перерахування не відбулося.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що дана вимога не є
законною, а тому не підлягає виконанню,
суд апеляційної інстанції вважає
безпідставними, оскільки, по-перше,
таке твердження відповідачем заявлено
лише в апеляційній скарзі, а по-друге, у
своїх запереченнях на
адміністративний позов, а так само і в
запереченнях на додаткові пояснення,
відповідач посилається на відсутність
підстав для задоволення позову в цій
частині з тих підстав, що підприємством
вчинено всіх необхідних заходів щодо
виконання вимоги ДФІ в частині
відшкодування недоотриманої суми
орендної плати. Натомість, вказаним
обставинам, як зазначено вище, судом
першої інстанції надано належну
правову оцінку.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про наявність
підстав для задоволення позову в цій
частині та відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги
відповідача.

Щодо решти вимог контролюючого органу,
суд зазначає наступне.

Відповідно до протоколів проведення
цільового аукціону з продажу майна, що
знаходиться у податковій заставі та
належить ВАТ "КриворіжНДПІрудмаш" від
19.11.2007 року та від 12.12.2008 року, майно
позивача реалізоване на аукціоні за
його відсутності.

Відповідач наголошує, що його
засновником є держава в особі
Міністерства промислової політики, яке
вивело об'єкти нерухомості із
цілісного майнового комплексу та
надало згоду на його реалізацію.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи (а.с.46-50,149-152)

В силу ст.1 Закону України "Про перелік
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації" від 07.07.1999
р. № 847-ХІV, затверджено:

-перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації, згідно з додатком 1;

-перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації, але можуть бути
корпоратизовані, згідно з додатком 2.

Дія п.9 ст.11 Закону України "Про
управління об'єктами державної
власності" щодо встановлення заборони
на відчуження майна для господарських
організації поширюється лише на
об'єкти державної власності, що не
підлягають приватизації з додатком № 1.
На відповідача дана заборона не
поширюється, так як він віднесений до
підприємств згідно з додатком 2.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
позивач необґрунтовано посилається на
п.5 Порядку відчуження об'єктів
державної власності, затвердженого
Постановою кабінету Міністрів України
від 06.06.2007 р. № 803, який визначає
механізм та способи відчуження

об'єктів державної власності,
затвердженого наказом Міністерства
промислової політики України від 15.06.2007
р. № 341, оскільки продаж активів
відповідача, було проведено в рамках
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, який в
силу ст.1 є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Так, відповідно до п.7.3 ст.7 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами". Положення про порядок
віднесення майна до такого, що
включається до складу цілісних
майнових комплексів державних
підприємств, які не підлягають
приватизації, в тому числі казенних
підприємств, затвердженого Наказом
Фонду державного майна України від
05.05.2001 р. №787 спірне майно було виведено
з цілісного майнового комплексу за
згодою Мінпромполітики України. /а.с.35-38
том ІІ/.

У відповідності до п.11.1 ст.1 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", у разі, коли платник податків,
який перебуває у державній або
комунальній власності, не погашає суму
податкового боргу у строки,
встановлені цим законом, податковий
орган здійснює заходи щодо продажу
активів такого платника податків, які
не входять до складу цілісного
майнового комплексу, що забезпечує
здійснення основної діяльності
платника податків.

Пунктом 11.2 ст.11 Закону встановлено, що у
разі, коли податковим боржником
визнається платник податків, який не
підлягає приватизації, податковий
орган здійснює заходи щодо продажу
його активів, які не входять до складу
цілісного майнового комплексу, що
забезпечує ведення його основної
діяльності.

Таким чином, відчуження будівлі
стендових випробувань, лабораторії
техніки буріння та будівлі їдальні
було здійснено Південною міжрайонною
державною податковою інспекцією у
м.Кривому Розі відповідно до вимог
Закону та за погодженням Міністерства
промислової політики.

Як зазначає позивач, що не
заперечується відповідачем, згідно
п.4.33 Колективного договору на 2007 - 2008
роки, джерелом виплати матеріальної
допомоги на заводі є прибуток. Надання
матеріальної допомоги за рахунок
засобів: підприємства - 60%, профсоюзного
комітету - 40%. Позивач зазначає, що у
2007-2008 роках, згідно даних звіту форми
№2, відповідач прибутків не мав. Однак в
матеріалах справи відповідна форма
звіту за ревізуємий спірний період
відсутня.

Представником відповідача суду надані
акти про знищення документів, строк
зберігання яких минув. (т.2 а.с.50, 51, 53, 54).
За такої обставини встановити юридичну
дійсність цього твердження, що у 2007-2008
роках, згідно даних звіту форми №2,
відповідач прибутків не мав, не є
можливим.

Враховуючи, що судом не встановлено
законності вимог позивача в цій
частині, а відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», обов'язковими для виконання є
саме законні вимоги службових осіб
органу державної
контрольно-ревізійної служби, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновків суду в цій
частині.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області та
Відкритого акціонерного товариства
«Науково-дослідний та
проектно-конструкторський

інститут гірничорудного
машинобудування з Дослідним заводом»
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2013 року у справі № 804/11251/13-а
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

(Ухвалу у повному обсязі складено
07.03.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов