Справа № 813/298/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 876/1568/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю «Стрийагромаш» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Стрийагромаш» про
стягнення боргу,-

в с т а
н о в и в:

У січні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області (далі - УПФУ)
звернулося з адміністративним позовом
до Товариства з додатковою
відповідальністю «Стрийагромаш» (далі
- відповідач) про стягнення
заборгованості з відшкодування сум
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій в розмірі 19704,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до чинного законодавства
відповідач зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду
виплачені працівникам боржника суми
пільгових пенсій, проте витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій за
липень-грудень 2013 року відповідачем
сплачено не було.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
ТзДВ «Стрийагромаш» оскаржило
постанову в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, неповного
з'ясування обставин справи, що
відображається в покладенні на
відповідача, як на останнього
роботодавця, обов'язку повного
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії особі, яка
працювала у різних роботодавців. Це
суперечить положенням чинного
законодавства, оскільки стаж роботи у
ТзДВ «Стрийагромаш» має враховуватись
лише в частині, необхідній для
призначення пенсії на пільгових
умовах. Такий факт суттєво впливає на
розмір заборгованості, а його
неврахування призвело до
неправильного вирішення справи, тому
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати і прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки відповідач є платником збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, то відповідно до чинного
законодавства зобов'язаний
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві. УПФУ було
направлено розрахунки фактичних
витрат на виплату і доставку пенсії
працівникам відповідача, відповідно
до яких підприємство щомісяця до 25
числа поточного місяця зобов'язано
відшкодувати пільгові пенсії, однак,
витрати позивачу на виплату і доставку
пільгових пенсій за липень-грудень 2013
року в сумі 19704,34 грн. відповідачем
сплачено не було.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками з наступних мотивів.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач відповідно до вимог ст.ст. 14,
15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -
Закон № 1058) зареєстрований як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 1 статті 2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР
визначено, що об'єктом оподаткування
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону є, -
фактичні витрати на оплату праці
працівників, які включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі -
Закон № 1788) визначено категорії осіб,
які на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи.

Відповідно до пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону № 1058
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
роботах, передбачених Списками № 1 і №
2, та за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788.

Згідно п.п. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 (далі - Інструкція)
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону № 1058.

Положення п.п.6.4. п.6 Інструкції
передбачають, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону № 1058, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених
(перерахованих) пенсій.

За п. 6.8. Інструкції підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У випадку призначення пенсій на
пільгових умовах особам, які мають
необхідний стаж роботи не за місцем
призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення для
зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації (пункт 6.9 Інструкції).

УПФУ було направлено відповідачу
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пенсії (а.с. 4-19), проте
добровільно заборгованість погашена
не була.

Колегія суддів не бере до уваги
заперечення відповідача про
покладення на нього обов'язку повного
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, оскільки
згідно направлених розрахунків ТзДВ
«Стрийагромаш» відшкодовує лише
частину витрат, а саме за ОСОБА_1 - 25,3%, за
ОСОБА_2 - 64,2%, за ОСОБА_3 - 44%, за ОСОБА_4 - 67%,
тобто лише за період роботи названих
пенсіонерів на підприємстві.

Разом з тим суд апеляційної інстанції
відзначає, що відповідачем не
оспорювались суми надісланих
розрахунків витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, а отже такі
суми, вважаються такими, що
узгодженими та такими, що підлягають до
сплати.

Оскільки підстав для звільнення
відповідача від сплати вказаних
платежів в судовому засіданні не
встановлено, вказана заборгованість
підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Стрийагромаш» слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в
а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Стрийагромаш» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року у справі № 813/298/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула