Справа № 826/1053/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2014 року 10:17 № 826/1053/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Каракашьяна С.К.,
при секретарі Бабич Г.Ю., розглянув у
відкритому судовому засіданні за
участі представника позивача
Анкудінової А.Б. (директор), Завірюхіна
М.В., відповідача Титаренка Т.А.
адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Мін доходів м. Києва
про визнання протиправним та
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємства «Домінокс»
звернулося до суду з позовом, в якому
просить суд Визнати протиправними та
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
Приватному підприємству «Домінокс»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
(з урахуванням штрафних санкцій) 12 084,00
Позовні вимоги мотивовані тим, що
документи господарсько-фінансової
діяльності підприємства виконані у
відповідності до норм чинного
законодавства, а суму коштів
правомірно віднесено до податкового
Відповідачем позовні вимоги
заперечуються з огляду на
правомірність прийнятого рішення.
Розглянувши подані представником
позивача документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ПП «Домінокс», з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«Магреб Україна» за період з 01.05.2012 по
30.06.2012. та складено акт від 06.08.2013 №814
/26-58-22-03-17/36356320, на підставі якого
На підставі акту від 06.08.2013р.
№814/26-58-22-03-17/36356320 «Про результати
документальної невиїзної позапланової
перевірки ПП «Домінокс» з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість по взаємовідносинам із ТОВ
«Магреб Україна» за період з 01.05.2012р. по
30.06.2012р. ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийняте
податкове повідомлення-рішення від
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі (з
урахуванням штрафних санкцій) 12 084,00
Перевіркою встановлено, що згідно з
поданою ПП «Домінокс» до ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва
податковою звітністю з ПДВ за період з
01.05.2012 по 30.06.2012, та за даними
«Податкового блоку», ПП «Домінокс»
задекларовано податковий кредит з
контрагентом ТОВ «Магреб Україна» у
сумі 9667,49.грн, в тому числі по періодам:
- травень 2012-5851,25 грн;
- червень 2012-3816,24 грн.
До ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
надійшов акт від 21.06.2013 року №164/2240/36282249
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Магреб Україна»
з питань взаємовідносин з платниками
податків за період з 01.03.2012 року по
31.08.2012 року ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС, згідно якого ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
«...Службовою запискою від ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС
надано висновок щодо наявності ознак
«фіктивності» та відсутності факту
реального здійснення господарської
діяльності, а також надано пояснення
директора ТОВ «МАГРЕБ УКРАЇНА» ОСОБА_1,
яка пояснила, що не має жодного
відношення до ведення
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «МАГРЕБ УКРАЇНА», чим займається
підприємство та де стоїть на
податковому обліку їй не відомо,
документи фінансово-господарського
характеру не підписувала.»
На підставі вищезазначеного
відповідачем сформульовано висновок
про безпідставність формування
позивачем податкового кредиту, з яким
суд погоджується, виходячи з такого.
Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК, не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).
Пунктом 201.1 ст. 201 ПК визначено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, яка, як
встановлено п. 201.10 цієї ж статті є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із частини другої ст. 3 Закону
України від 16.07.1999 №996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
Частиною першою ст. 9 цього Закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Частиною 2
визначено перелік обов'язкових
реквізитів первинних документів: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Отже, формування валових витрат та
податкового кредиту з ПДВ обумовлено
придбанням товарів, робіт (послуг) з
метою їх використання в межах
господарської діяльності та
реалізується за наявності в платника
належно оформлених підтверджуючих
проведення господарських операцій
первинних документів і податкових
На переконання суду, наявність у
замовника (позивача) первинних
документів, які відповідно до вимог
Податкового кодексу України необхідні
для віднесення певних сум до
податкового кредиту та віднесення до
валових витрат, зокрема, укладених
договорів, податкових накладних, не є
безумовною підставою для віднесення до
валових витрат та включення до
податкового кредиту витрат на
придбання послуг, оскільки податковий
орган довів, що наведені в таких
документах відомості не відповідають
Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати,
зокрема, такі обставини: рух активів у
процесі здійснення господарської
операції; установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
Наведені обставини та досліджені судом
документальні докази суд вважає
достатніми для висновку про те, що
господарські операції з постачання
товарів фактично не мали реального
характеру, постачання оформлене лише
документально та не спрямоване на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені укладеними договорами.
Так, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян