Справа № 822/209/14
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/209/14
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Мельник-Томенко Ж.
М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області на ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі Хмельницької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
прорфесійних захворювань України в
Полонському районі про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Полонському
районі, в якому просило стягнути
заборгованість в сумі 574539,90 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 04.02.2014 року
позовну заяву залишено без розгляду. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
вказане рішення та справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п.2 ч.1
ст.197 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено встановлений
законом строк звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
строк звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів. Це,
насамперед, обумовлено специфікою
спорів, які розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
розпочинається від дня виникнення
права на адміністративний позов, тобто
коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для правильного вирішення питання про
застосування строку звернення до суду
потрібно з'ясувати, яким саме рішенням,
дією чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень були порушені права особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Виходячи із змісту адміністративного
позову, позовні вимоги зводяться до
стягнення заборгованість в розмірі
574539,90 грн. на підставі актів щомісячної
звірки витрат за січень 2012 року по
грудень 2012 року. З матеріалів справи
слідує, що останні між сторонами
підписаний в період з січня по грудень
2012 року.

Відтак з матеріалів справи слідує, що
про порушення своїх прав позивач
повинен був знати, оскільки не
отримував вказаної заборгованості за
січень - грудень 2012 року, проте до суду
звернувся лише 21.01.2014 року, тобто з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду. В свою чергу,
позивачем не надано до суду першої та
апеляційної інстанції жодного
належного та допустимого доказу в
підтвердження поважності пропуску
строку звернення до суду з
адміністративним позовом.

Згідно зі ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановлюється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Із змісту даних норм слідує, що суд,
який вирішує публічно-правовий спір,
самостійно повинен перевірити чи
пропущено позивачем встановлений
строк звернення до суду, якщо так, то чи
є в матеріалах адміністративного
позову докази поважності причин його
пропуску.

Суд першої інстанції вирішуючи дану
справу, правильно врахував вказані
положення закону та дав оцінки факту
пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що строки в
адміністративному судочинстві
встановлені з метою дисциплінування
учасників процесу та створення їм
рівних умов для захисту своїх
оспорюваних, порушених чи не визнаних
прав та інтересів.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали
адміністративної справи, наведені
доводи в апеляційній скарзі,
враховуючи відсутність належних та
допустимих доказів щодо поважності
причин пропуску строку звернення до
суду, не знаходить підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про залишення
позовної заяви без розгляду. Доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199, ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі Хмельницької області, -
залишити без задоволення, а ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
17 березня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Мельник-Томенко Ж. М.