Справа № 817/1921/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/54243/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Винокурова К.С.

Кочана В.М.

Ситникова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне Рівненської області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 14 жовтня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне Рівненської області до
Рівненської обласної організації
фізкультури та спорту товариства
„Спартак", третя особа: ОСОБА_4 про
стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного Фонду України в
місті Рівне (далі - УПФ України в місті
Рівне) звернулось до суду з позовом про
стягнення з Рівненської обласної
організації фізкультури та спорту
товариства „Спартак" надмірно
виплачену позивачем та отриману ОСОБА_4
наукову пенсію в розмірі 3785,22 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14 серпня
2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами попередніх інстанцій,
просить судові рішення скасувати і
ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вбачає підстави до часткового її
задоволення з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 як
науковому працівнику у зв`язку зі
зміною виду пенсійного забезпечення, а
саме переведення на пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» був здійснений
перерахунок пенсії виходячи із
спеціального наукового із урахуванням
державної служби стажу у розмірі 31 рік 9
місяців 24 дні.

Виходячи із зазначеного стажу, пенсія
ОСОБА_4 була обрахована в розмірі 90% від
сум заробітної плати наукового
(науково-педагогічного) працівника.

До зазначеного наукового стажу був
включений період роботи із 01 січня 1969
року по 18 жовтня 1972 року в Рівненській
обласній організації
фізкультурно-спортивного товариства
«Спартак». Підставою для зарахування
зазначеного періоду роботи в
Рівненській обласній організації
фізкультури та спорту товариства
„Спартак" в науковий стаж слугувала
видана відповідачем довідка № 69 від 21
червня 2010 року, за змістом якої ОСОБА_4
здійснював тренерсько-викладацьку та
науково-дослідницьку діяльність в
ДЮСШ, впроваджував наукові розробки в
навчально-тренувальний процес та
організаційно-методичне забезпечення,
що відповідає галузі науки, за якою
присуджена наукова ступінь.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Рівненська обласна
організація фізкультурно-спортивного
товариства «Спартак» не відноситься до
суб'єктів наукової і науково-технічної
діяльності, а тому взагалі не вправі
була видавати довідку № 69 від
21 червня 2010 року про підтвердження
наукового стажу, у зв'язку з чим рішення
УПФ України в місті Рівне скасовано про
включення періодів його роботи у
Рівненській обласній організації
фізкультури та спорту товариства
„Спартак" з 01 січня 1969 року по 18 жовтня
1972 року до стажу, що дає право на
призначення наукової пенсії. Таким
чином, стаж наукової діяльності ОСОБА_4
зменшився до 28 років 9 місяців 6 днів та
розмір пенсійної виплати змінився із 90%
до 88 % сум заробітної плати працівника
(із 11 до 8 повних років робота науковця
понад норму), що і зумовило виникнення
переплати пенсії за період із 01 січня
2011 року по 30 листопада 2012 року.

Проте, дана позиція судів попередніх
інстанцій є помилковою та такою, що
базується на невірному застосуванні
норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-IV суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 101 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» органи, що призначають
пенсії, мають право вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій і окремих осіб, а також в
необхідних випадках перевіряти
обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

При цьому слід звернути увагу на те, що
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 КАС, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Однак, за встановлених судами обставин
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а діяв як установа, яка
надавала документи, необхідні для
перерахунку пенсії іншими органами, що
призначають пенсії.

Таким чином, правова оцінка наведених
норм в сукупності дає підстави
стверджувати, що в даному випадку
правовідносини, що склалися між
сторонами спору, щодо стягнення
матеріальної шкоди, завданої органу
Пенсійного фонду України внаслідок
безпідставно виплачених коштів за
своєю правою природою мають
цивільно-правовий характер, а не
адміністративний.

Подібна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 18 червня 2013 року у справі
№ 21-204а13, приписи якої, відповідно до
норм ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є обов'язковими для всіх судів
України

Разом з тим, суди попередніх інстанцій,
які розглянули спір по суті, на
наведені положення закону та
встановлені обставини уваги не
звернули.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судові рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього
Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 157, 220, 222, 223, 227, 228, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області задовольнити
частково.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від
14 серпня 2013 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року скасувати, а провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

В.М. Кочан

О.Ф. Ситников