Справа № 812/10235/13-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
справа №812/10235/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді - доповідача Ястребової
Л.В., суддів: Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,

секретар Пенькова А.В.

за участі представника позивача
Мерзлякової В.П.,

представника відповідача Гарбуз К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Луганської митниці Міндоходів на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/10235/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Алчевський коксохімічний завод" до
Луганської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області про визнання митної
вартості товарів, скасування карток
відмови, повернення надмірно
сплаченого ПДВ, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Алчевський коксохімічний завод"
звернулося до Луганського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Луганської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Луганській області про
визнання протиправним та скасування
пішення Лукганської митниці
Міндоходів про визнання митної
вартості товарів № 702020001/2013/000507/2 від
14.08.2013 № 702020001/2013/000602/2 від 09.09.2013,
визнання протиправним та скасування
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
/2013/000102, № 702020001/2013/000125 та
повернення позивачу надмірно сплачене
ПДВ у сумі 1525905,35 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року позов було задоволено частково, а
саме: визнано протиправним та
скасовано рішення Луганської митниці
Міндоходів про визнання митної
вартості товарів № 702020001/2013/000507/2 від
14.08.2013 року, № 702020001/2013/000602/2 від 09.09.2013
року, визнано протиправними та
скасовано картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
702020001/2013/000102, № 702020001/2013/000125; стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Публічного акціонерного товариства
«Алчевський коксохімічний завод»
надмірно сплачене ПДВ у сумі 1525905,35 грн.
(один мільйон п'ятсот двадцять п'ять
тисяч дев'ятсот п'ять гривень 35 коп.);
стягнуто з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Алчевський коксохімічний
завод» судовий збір у сумі 527,62 грн.
(п'ятсот двадцять сім гривень 62 коп.). В
іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач подає апеляційну скаргу в
якій просить скасувати постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року та ухвалити нове рішення яким
відмовити у задоволені позовних вимог
у повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Під час апеляційного розгляду
представник відповідача підтримала
доводи апеляційної скарги, представник
позивача проти доводів апеляційної
скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційної
скарги, і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанцій, 26 грудня 2011 між
позивачем та фірмою "Unicoal AG" (Швейцарія)
укладено зовнішньоекономічний
контракт № U-2012.60.028.01 та доповнення до
контракту та доповнення до контракту
від 22.06.2013 № U2012.60.028.01.22 та від 01.07.2013 №
U2012.60.028.01.23,в межах якого позивачем на
митну територію України в липні 2013 року
на умовах DAP RU станція Соловей
(ІНКОТЕРМС 2010) було ввезено вантаж :
вугілля марки «КС» (том І а.с.32-48).

Товар надійшов для розмитнення на
Луганську митницю. На підставі
зазначеного контракту, доповнень та
додатків до нього позивачем було
заявлено до митного оформлення в
режимі імпорту зазначений товар (ВМД №
702020001/2013/007948, ВМД № 702020001/2013/008800) за ціною
договору, а саме 122,40 долара США за одну
тону, та надано декларації митної
вартості за формою ДМВ-1 і необхідний
пакет документів, передбачений Митним
кодексом України (а.с.41-48,49-56).

14.08.2013 року та 09.09.2013 року Луганською
митницею Міндоходів були прийняти
рішення про коригування митної
вартості №702020001/2013/000507/2 до ВМД
№702020001/2013/007948 (том І а.с.16,17), №
702020001/2013/000602/2 до ВМД№702020001/2013/008800 (том І
а.с.18,19), згідно з якими визначення
митної вартості товару за ціною угоди
щодо товарів, які імпортуються
неможливо, у зв'язку з ненаданням
декларантом інших додатково
запрошених документів. Також,
зазначено, що враховуючи неможливість
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, відповідно
до положень статті 58 Митного кодексу
України, керуючись ст. 57 Кодексу
здійснено коригування митної вартості
оцінюваних товарів за другим методом
відповідно до положень ст. 59 Кодексу на
підставі рівня митної вартості
ідентичного товару «Вугілля кам'яне
бітумінозне коксівне марки «КС» на
однакових умовах поставки із
розрахунку 136 дол. США/тн (МД від 14.08.13р.
№ 702020001/2013/007935, контракт № U-2012.60.028.01 від
26.12.11р., доповнення № U-2012.60.028.01.17 від
22.03.13р.».

Рішення прийнято з урахуванням раніше
визначеної декларантом відповідно до
положень статті 58 Кодексу та визнаної
органом доходів і зборів митної
вартості ідентичного товару,
однакового за всіма ознаками та
ввезеного на тих же комерційних рівнях
із розрахунку 136 дол. СШАт (МД від 01.08.2013
року № 702020001/2013/007485) (а.с.16-19).

14.08.2013 року та 09.09.2013 року Луганська
митниця Міндоходів, картками відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 702020001/2013/000102,
№702020001/2013/000125 відмовив позивачеві в
митному оформленні товару на підставі
п. 2 ч.2 ст.54 Митного кодексу України у
зв'язку з неподанням документів згідно
з переліком та відповідно до умов
зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 Митного кодексу
України. Роз'яснено вимоги, виконання
яких забезпечує можливість прийняття
митної декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску
товарів,транспортних засобів
комерційного призначення : заявити
митну вартість товарів у порядку і на
умовах, визначених розділом ІІІ
Митного кодексу України, з урахуванням
рішення про коригування митної
вартості від 14.08.2013 року № 702020001/2013/000507/2,
від 09.09.2013 року №702020001/2013/000602/2) (том І
а.с.20-29,31).

Для митного оформлення вантажу,
Луганська митниця Міндоходів,
пред'явила позивачу вимогу про надання:

- договору (угоду, контракт) з
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається;

- рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами
визначеними договором (угодою,
контрактом);

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації,
прейскуранти виробника товару;

інші додаткові документи за власним
бажанням.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач, виконуючи вимогу митниці,
звернувся до фірми "Unicoal AG" з проханням
надати договір з третіми особами,
пов'язаний з договором про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається, каталоги, специфікації,
прейскуранти виробника товару, на що
було отримано відповідь про
неможливість надання зазначених
документів, у зв'язку з комерційною
таємницею.

Для підтвердження митної вартості
оцінюваного товару - ціни, що підлягає
сплаті продавцю позивачем були надані
документи, що підтверджують митну
вартість товару, а також: висновки ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» № 3164 від
18.07.13р., № 3906 від 04.09.13р. де зазначено, що
згідно даних видання «Металл Курьер»,
Металл Эксперт. Уголь» та аналітичного
дослідження «Информация по рынку
коксующегося угля и кокса» середній
розрахунковий рівень цін на концентрат
вугільний, на умовах поставки DAP -
кордон Росія - Україна може становити
118-145 доларів США, що не перевищує
заявлену декларантом митну вартість
(заявлена вартість складає 122,40 дол.США
за тн.) (том І а.с.92,93); висновок ДП ДІАЦ №
10/331 від 18.07.2013 року, у якому зазначено,
що рівень цін, що склався на коксівне
вугілля марки «КС» на внутрішньому
ринку та світовому ринку, на умовах
поставки DAP - кордон Росія - Україна може
становити 122,40 дол. США. за тн. (том І
а.с.94); лист № 27 фірми "Unicoal AG" від 14.08.13р.
про неможливість надання контракту з
виробником у зв'язку з комерційною
таємницею (том І а.с.97); лист № 003-1988 від
14.08.13р. ПАТ «Алчевськкокс» про
неможливість надання контракту з
виробником у зв'язку з комерційною
таємницею (том І а.с.95); лист № 37 фірми
"Unicoal AG" від 09.09.13р. про неможливість
надання контракту з виробником в
зв'язку з комерційною таємницею (том І
а.с.98); лист № 003-2179 від 09.09.13р. ПАТ
«Алчевськкокс» про неможливість
надання контракту з виробником у
зв'язку з комерційною таємницею (том І
а.с.30,96); ліцензія на імпорт № 00659,
що підтверджує зазначену вартість
вугілля (том І а.с.99);

Позивачем були надані відповідачу
належним чином оформлені передплатні
рахунки (том І а.с.75-87), а також були
надані: рахунок фірми виробника, де
зазначено ціна виробника на умовах FСА
Тирган у розмірі 55,80 дол. США за тн.;
декларація на товари ЕК (експортна
декларація) (том І а.с.90), проформа -
інвойс (том І а.с.75-87).

Позивачем отримано ліцензію на імпорт
№ 00659 від 11.07.2013 року, яка була
дійсна до 31.12.2013 року, відповідно до
якої вартість вугілля марки КС складає
122,40 дол.США за тн. (том І а.с.99).

На підставі рішень Луганської митниці
про визнання митної вартості товарів №
702020001/2013/000507/2 до ВМД № 702020001/2013/007948, №
702020001/2013/000602/2 до ВМД № 702020001/2013/008800 ПАТ
«Алчевськкокс» було подано до митного
оформлення нові ВМД і декларації
митної вартості - №702020001/2013/008763 від 06.09.13
та №702020001/2013/009731 від 30.09.13, в яких
зазначена митна вартість товарів за
другим методом за ціною визначеною
митним органом в рішенні - 136 дол. США/тн,
та сплачено ПДВ у сумі 15 259 053,66 грн. (том
І а.с.57-74). Позивачем було сплачено до
державного бюджету України за поставку
вугілля марки «КС» митну вартість
визначену у деклараціях із розрахунку
136 дол. СШАт, що не заперечували сторони
по справі.

При вирішенні даного спору колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України, в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є основний
метод - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. (ч. 1 ст. 52 МК
України).

Частиною другою ст.. 53 МК України
визначено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 зазначеної
статті, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Частина 4 передбачає, що лише у разі
якщо митний орган має обґрунтовані
підстави вважати, що існуючий
взаємозв'язок між продавцем і покупцем
вплинув на заявлену декларантом митну
вартість, декларант або уповноважена
ним особа на письмову вимогу митного
органу, крім документів, зазначених у
частинах другій та третій цієї статті,
подає (за наявності) такі документи:
виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті. (ч. 5 ст. 53 МКУ).

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару. (ч. 6 ст. 53 МКУ).

Із змісту вищезазначеної норми
вбачається, що вона не зобов'язує
позивача надати повний перелік
документів відповідно до наведеної
статті , а норма статті вказує на те, що
витребування таких документів може
мати місце у випадку наявності
обґрунтованих підстав для сумніву у
достовірності поданих декларантом
відомостей.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено методи визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Відповідачем не заперечується, що
необхідний пакет документів
відповідно до ст.. 53 МКУ позивачем був
наданий. Разом з тим, у зв'язку з тим, що
товар ввезений за непрямим контрактом
з швейцарською компанією «UNICOAL AG» на
умовах поставки DAP RU станція Соловей
(ІНКОТЕРМС 2010), а також оскільки
приблизно в той же час ціна угоди
ідентичних товарів, оформлених за ВМД
від 14.08.2013 № 702020001/2013/007935 за цим же
контрактом та доповненням № U-2012.60.028.01.17
від 22.03.2013 із розрахунку 136 дол. США/тн,
митним органом у декларації митної
вартості було запропоновано для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
подати договору (угоду, контракт) з
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами визначеними
договором (угодою, контрактом); виписку
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару; інші додаткові
документи за власним бажанням.

Відповідно до ст.. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно умов контракту від 26 грудня 2011
року № U-2012.60.028.01 та доповнень до
контракту від 22.06.2013 № U2012.60.028.01.22 та від
01.07.2013 № U2012.60.028.01.23 між позивачем та
компанією «Unicoal AG» поставка товару
здійснюється на умовах DAP ІНКОТЕРМС 2010
станція призначення Соловей.

Згідно умов Інкотермс 2010 при поставці
товару на умовах DAP (Delivered at Place -
поставка в місці призначення)
продавець зобов'язаний забезпечити
перевезення товару до погодженого
сторонами місця, не розвантажуючи
товар з транспортного засобу у такому
місці. При цьому продавець зобов'язаний
поставити товар шляхом надання його в
розпорядження покупця на прибулому
транспортному засобі, готовому до
розвантаження, в узгодженому пункті,
якщо такий є, в пойменованому місці
призначення в узгоджену дату або
період.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з доводами позовної
заяви, що позивачем не укладалось
жодних договорів з третіми особами на
транспортування вугілля, оскільки
поставка товару здійснювалась за
рахунок продавця. У зв'язку з
відсутністю таких договорів та
відповідних платежів за ними позивач
не мав об'єктивної змоги надати митному
органу додатково витребувані
документи.

Відповідачем такі доводи позивача не
спростовані і суду наявність будь-яких
договорів на транспортування товару
між позивачем та третіми особами не
доведена.

Крім того, компанією «Unicoal AG»
повідомлено, що згідно умов контракту з
виробником вугільного концентрату
вона зв'язана положенням про
конфіденційність і не вправі
розголошувати будь-яку інформацію,
пов'язану з вказаними контрактами, у
зв'язку з чим надати останній не має
можливості.

Законодавством, яке регулює митні
відносини, не передбачено право
митного органу вимагати від декларанта
надання пояснень або документів про
обставини щодо яких декларант не має
фактичної можливості надати пояснень
чи документів та які безпосередньо у
нього не знаходяться і не можуть
знаходитись.

Митна вартість імпортного вугілля
визначена у контракті та додатку до
нього. Згідно умови контракту та умов
поставки, позивач не несе додаткових
витрат, які обумовлюють коригування
митної вартості вугілля відповідно, а
отже - будь-який інший документ, окрім
тих що були надані, не в змозі
підтвердити ціну товару, що сплачена чи
підлягає сплаті на користь
нерезидента-постачальника.

Позивач, відповідно до ст.53 Митного
кодексу України, надав органу доходів і
зборів повний пакет документів для
визначення митної вартості вугілля -
ціни, що сплачена або підлягає до
сплати продавцю.

Документи, які були надані позивачем у
повному обсязі підтверджують ціну, що
ним була сплачена продавцю оцінюваного
товару.

В даному випадку матеріали справи не
містять доказів того, що використані
декларантом відомості при визначенні
митної вартості імпортованого вугілля
за 1-м методом є недостовірними, чи
такими, які не піддаються обчисленню та
є необ'єктивними, тобто такими, які на
думку органу доходів і зборів,
перешкоджають застосуванню 1-го методу
визначення митної вартості
імпортованого товару. Наданими
позивачем документами підтверджена
митна вартість придбаного вугілля в
сумі 122,40 дол. США за 1 т. Оплата за товар
здійснена і ці обставини сторонами не
спростовуються.

Позивачем надано достатньо доказів
обґрунтованості митної вартості
вугілля 122,4 дол. США/т. і ці обставини
наданими відповідачем доказами не
спростовані.

Суд першої інстанції вірно зазначи в,
що митницею, як суб'єктом владних
повноважень суду не наведено
обґрунтованих доказів, чому
представлені документи, які базуються
на об'єктивних даних, не можуть бути
підставою для визначення митної
вартості за 1-м основним методом її
визначення, враховуючи відсутність
умов, що унеможливлюють використання
обраного декларантом методу
визначення митної вартості.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про протиправність та
необґрунтованість рішення митного
органу №702020001/2013/000507/2 до ВМД
№702020001/2013/007948 (том І а.с.16,17), №
702020001/2013/000602/2 до ВМД№702020001/2013/008800 щодо
застосування другого методу
визначення митної вартості товару -
вугілля марки «КС», та відповідно
карток відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
702020001/2013/000102, №702020001/2013/000125.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу
України повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової
та/або надмірної сплати митних
платежів орган доходів і зборів не
пізніше одного місяця з дня виявлення
такого факту зобов'язаний повідомити
платника податків про суми надміру
сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних
платежів сталася внаслідок помилки з
боку посадових осіб органу доходів і
зборів, повернення надміру сплачених
сум митних платежів здійснюється у
першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних
платежів здійснюється також у разі,
якщо: 1) законом передбачено повернення
сум сплаченого мита при поміщенні
товарів у митний режим реімпорту або у
митний режим реекспорту відповідно до
розділу V цього Кодексу, а також в інших
випадках, визначених цим Кодексом; 2) у
випадках та в порядку, визначених цим
Кодексом, здійснюється зміна раніше
заявленого митного режиму, якщо суми
митних платежів, належних до сплати при
поміщенні товарів у новий митний режим,
є меншими, ніж суми митних платежів,
сплачених при поміщенні їх у
попередній митний режим; 3)
відновлюється режим найбільшого
сприяння, вільної торгівлі; 4) митну
декларацію змінено або визнано
недійсною; 5) у товарах, що ввозяться на
митну територію України або вивозяться
за її межі, виявлено дефекти або вони
якимось іншим чином не відповідають
погодженим специфікаціям, за умови, що
ці товари не ремонтувалися і не
використовувалися відповідно на
території України та за її межами (крім
операцій, необхідних для виявлення
дефектів або невідповідності) і
повертаються протягом строку,
визначеного підпунктом "а" пункту 3
частини другої статті 78 цього Кодексу;
6) платником податків подано органу
доходів і зборів документи, які
підтверджують наявність у нього на
день подання органу доходів і зборів
митної декларації для митного
оформлення права на звільнення від
сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у
випадках, передбачених частиною п'ятою
цієї статті, здійснюється у тому самому
порядку, що і повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів за заявою платника податків
за умови, що така заява подається не
пізніше одного року з дня, наступного
за днем виникнення обставин, що тягнуть
за собою повернення сплачених сум
митних платежів.

Повернення сплачених сум митних
платежів здійснюється у валюті
України. Якщо сплата або стягнення
митних платежів здійснювалася в
іноземній валюті, повернення сум
митних платежів здійснюється за курсом
Національного банку України,
встановленим на день, коли відбулася їх
сплата.

Повернення не здійснюється: 1) якщо сума
митних платежів, що підлягає
поверненню, не перевищує 20 гривень; 2) в
інших випадках, встановлених
Податковим кодексом України.

Оформлення Митницею товару згідно з
поданою позивачем вантажною митною
декларацією є дією суб'єкта владних
повноважень, що породжує для позивача
певні правові наслідки й може бути
оскаржено до суду. При цьому право
позивача на оскарження не залежить від
того чи сам він помилково зазначив
ціну, чи в результаті вказівки митного
органу, оскільки останній має діяти
лише в спосіб, на підставі та в межах
закону. Враховуючи те, що саме на
підставі рішень Луганської митниці
Міндоходів про визнання митної
вартості товарів № 702020001/2013/000507/2 до ВМД
№ 702020001/2013/007948, № 702020001/2013/000602/2 до ВМД №
702020001/2013/008800 ПАТ «Алчевськкокс» було
подано до митного оформлення нові ВМД і
декларації митної вартості -
№702020001/2013/008763 від 06.09.13 та №702020001/2013/009731
від 30.09.13, в яких зазначена митна
вартість товарів за другим методом за
ціною визначеною митним органом в
рішенні - 136 дол. США/тн, та сплачено ПДВ
у сумі 15 259 053,66 грн. (замість 13733148,31 грн.
при визначенні митної вартості по ціні
контракту 122,40 дол. США), суд першої
інстанції дійшов вірного висновку що
позивачем здійснено переплату ПДВ із
рахунку 136 дол. США, яка складає 1 525 905,35
грн.

Згідно пп.17.1.10 ст. 17 Податкового кодексу
України платник податків має право на
залік чи повернення надміру сплачених,
а також надміру стягнутих сум податків
та зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Податок на додану вартість, який
сплачений на різницю між базою
оподаткування, визначеною за другим та
першим методом по вищезазначеним ВМД у
сумі 1 525 905,35 грн. є переплатою та таким,
що підлягає поверненню відповідно до
пункту 17.1.10 статті 17 Податкового
кодексу України.

Повернення надміру сплачених митних
платежів з Державного бюджету України
здійснюється шляхом того, що митний
орган добровільно готує висновок про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних
платежів.

Такий порядок повернення надмірно
сплачених платежів встановлено
спільним наказом Державної митної
служби України, Державного
казначейства України від 20 липня 2007
року №611/147, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 р. за №1095/14362 «Про затвердження
Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи».

Даний Порядок регламентує
взаємовідносини митних органів та
органів Державного казначейства
України в процесі повернення помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи.

Відповідно до зазначеного Порядку,
Митний орган на підставі заяви
платника готує висновок про повернення
з Державного бюджету України,
помилково та/або надмірно зарахованих
до бюджету митних та інших платежів,
контроль за справлянням яких
покладається на митні органи (далі -
Висновок про повернення), та не пізніше
п'яти робочих днів від дня прийняття
керівником (заступником керівника)
митного органу рішення про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, направляє його для виконання
відповідному органу Казначейства
разом із супровідним листом, в якому
вказується кількість висновків,
загальна сума, яка підлягає поверненню,
а також наводиться перелік висновків
із зазначенням такої інформації:
номера та дати висновку, найменування
юридичної або ім'я фізичної особи -
платника, ідентифікаційного коду за
ЄДРПОУ платника - юридичної особи або
ідентифікаційного номера за ДРФО
платника - фізичної особи (за
наявності), суми, яка підлягає
поверненню за кожним з висновків.

Висновки про повернення реєструються
органами Казначейства в журналі обліку
висновків, наданих митними органами.

На підставі отриманого Висновку про
повернення відповідний орган
Казначейства готує платіжні документи
на перерахування коштів з рахунку з
обліку доходів державного бюджету на
рахунок, зазначений у Висновку про
повернення, та протягом п'яти робочих
днів від дати отримання Висновку про
повернення здійснює повернення коштів
з бюджету.

Інший спосіб повернення з Державного
бюджету помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних платежів
здійснюється органами Казначейства на
підставі рішення суду.

За таких підстав колегія суддів вважає,
що постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луганської митниці
Міндоходів на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 28
січня 2014 р. у справі № 812/10235/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у № 812/10235/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Колегія суддів:
Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко

С.Ю.Чумак