Справа № 181/187/14-а
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/187/14-а
Провадження № 2-а/181/10/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
смт. Межова

Суддя Межівського районного суду
Дніпропетровської області Літвінова
Л.Ф., розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління соціального захисту
населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління соціального захисту
населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання дій управління соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 13
листопада 2013 року до 18 лютого 2014 року
неправомірними, зобов'язання
відповідача здійснити на її користь
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 13 листопада 2013
року до 18 лютого 2014 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період, зобов'язання відповідача
виплачувати щомісячно, починаючи з 18
лютого 2014 року до закінчення строку
передбаченої законом виплати їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленому законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину - сина
ОСОБА_2 і, згідно Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
вона перебуває на обліку у відповідача
по виплаті допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Але щомісячний розмір цієї допомоги, на
думку позивачки, не відповідає вимогам
вказаного Закону.

Так, згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Але всупереч вимогам вказаного Закону
відповідач сплачує їй допомогу на
дитину в розмірах менших ніж вказано в
Законі.

Позивачка просить визнати дії
управління соціального захисту
населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 13
листопада 2013 року до 18 лютого 2014 року
неправомірними, зобов'язання
відповідача здійснити на її користь
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 13 листопада 2013
року до 18 лютого 2014 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період, зобов'язання відповідача
виплачувати щомісячно, починаючи з 18
лютого 2014 року до закінчення строку
передбаченої законом виплати їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленому законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, надавши суду заперечення, в
якому зазначив, що Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21 листопада 1992 року № 2811-XII (із змінами
та доповненнями) відповідно до
Конституції України встановлено
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення,
а саме: ст. 15 вищезазначеного Закону
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. На сьогоднішній день стаття 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» діюча та залишається в
цій редакції.

11 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління із заявою та пакетом
документів для нарахування допомоги по
вагітності та пологам, допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Допомоги нараховані в
розмірах відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». Допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
нарахована та виплачується в сталому
розмірі (130 гривень). За перерахунком
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
збільшеному розмірі ОСОБА_1 не
зверталась. Про допомоги у збільшеному
розмірі ОСОБА_1 повідомлена, про що
засвідчила підписом в заяві.

Відповідно нарахування, проведені
управлінням соціального захисту
населення у 2013-2014 роках з виплати
допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку є
правомірними.

Тому жодних підстав для перерахунку
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з листопада 2013
року по 18 лютого 2014 року, з урахуванням
виплачених сум за цей період немає.

Вимоги позивача щодо зобов'язання
управління соціального захисту
населення, починаючи з 18 лютого 2014 року
виплачувати надалі на її користь
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років до досягнення
дитиною 3-х років є безпідставними.
Оскільки відповідно до ст. 2 Кодексу
Адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних прав, а не
тих прав, які виникнуть в майбутньому.

Просять у задоволенні позову відмовити
у повному обсязі.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, встановлено
наявність достатніх підстав для
прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги за період з 13
листопада 2013 року підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1, згідно свідоцтва про
народження є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
отримує грошову допомогу, як
застрахована особа, у розмірі 130
гривень, виплату якої здійснює
управління соціального захисту
населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, що не
заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення дитиною
трирічного віку.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» (Закон №2240).

Статтею 1 Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням», страховий випадок - подія,
з настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до ст.ст.4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону №2240-111 та
виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону№ 107-VІ, в тому числі й пункт 25
розділу 11 Закону №107-VІ щодо виключення
статей 40-44 Закону №2240-111.

Пунктом 2 розділу 111 Закону №107-VІ було
передбачено, що розділ 11 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №2240-111,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
№2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 №835-VІ «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VІ «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон №2154-VІ) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону №2240-111
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751
саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону №2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону №2240-111 на
виконання статті 45 Закону № 2154-УІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані Законом України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», не
встановлювалось на 2011 рік та на 2012 рік
інший, ніж у Законі №2240-ІІІ розмір
допомоги, а положення Постанови КМУ
№1751 «Про порядок призначення та
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 27 грудня 2001 рік було
затверджене саме на виконання Закону
№2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (п.1), то застосовувати
зазначену постанову Кабінету
Міністрів України до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» також не встановлювався інший
розмір вказаного виду допомоги, ніж у
Законі України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням».

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що оскільки спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
заперечення відповідача є
необґрунтованими, а позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160, 163, 1832 КАС
України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 13 листопада 2013
року до 18 лютого 2014 року.

Зобов'язати управління соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення дитиною
трирічного віку в розмірі,
передбаченому ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», за
період з 13 листопада 2013 року до 18 лютого
2014 року з урахуванням проведених
виплат.

Зобов'язати управління соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області виплачувати
ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 18 лютого
2014 року, до закінчення строку
передбаченої законом виплати, державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, передбаченому ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
державного бюджету судовий збір в сумі
73 (сімдесяти трьох) гривень 08 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Межівський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:
Л. Ф. Літвінова