Справа № 2а-3667/11/0370
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 59024/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.,

представника позивача
Мартинюка С.І.,

представника відповідача
Савчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року у справі за позовом приватного
акціонерного товариства
«Волиньхолдінг» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2011 року приватне акціонерне
товариство «Волиньхолдінг» (далі -
ПрАТ «Волиньхолдінг») звернулося до
суду з адміністративним позовом, у
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції (далі - ОДПІ) від 12.12.2011 року №
, яким позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток в розмірі 229242 грн., з яких за
основним платежем 229241 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року у справі № 2а/0370/3667/11 позов було
задоволено повністю.

У своїй апеляційній скарзі ОДПІ
просить вказану постанову суду
скасувати та прийняти нову про відмову
у задоволенні позову ПрАТ
«Волиньхолдінг» у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
оскільки контрагент позивача ТОВ «ЛКТ»
не знаходиться за юридичною адресою, а
аналіз його податкової звітності,
реєстраційних документів, звітів та
інших документів свідчить про
відсутність у нього необхідних умов
для досягнення результатів
підприємницької діяльності, то
виходячи з приписів ст.ст. 203, 215, 228
Цивільного кодексу України договір
поставки № 10/90 від 20.12.2010 року,
укладений ПрАТ «Волиньхолдінг» з ТОВ
«ЛКТ» має ознаки нікчемності, носить
безтоварний характер, а його
результати не підлягають відображенню
у податковому обліку позивача.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянта у
їх сукупності, апеляційний суд
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ПрАТ
«Волиньхолдінг», суд першої інстанції
виходив із того, що між ТОВ «ЛКТ»
(Постачальник) та ПрАТ «Волиньходінг»
(Покупець) було укладено договір
поставки від 20.12.2010 року № 10/90, згідно з
умовами якого постачальник
зобов'язався систематично поставляти і
передавати у власність покупцю
натуральні ароматизатори виробництва
«Givaudan Deutschland GmbH» (Німеччина) відповідно
до замовлень.

На виконання умов договору позивачем
було придбано ароматизатор вершки - 10400
кг за ціною 88,17 грн. (без ПДВ) на суму
1100361,60 грн., у тому числі ПДВ 183393,60 грн.,
що підтверджується податковою
накладною № 26 від 25.01.2011 року та
видатковою накладною № 26 від 25.01.2011
року. Товар позивачем було
оприбутковано згідно з прибутковим
ордером № від 27.01.2011 року.

Товар супроводжувався висновком
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи, специфікаціями,
сертифікатом аналізу, протоколом
контролю сировини.

Розрахунок за отриманий товар згідно з
наявним в матеріалах справи платіжним
дорученням № 535082 від 01.03.2011 року
проведені повністю, факт поставки
підтверджується товарно-транспортною
накладною перевізника ФОП ОСОБА_3 № Р26
від 25.01.2011 року.

Факт використання позивачем
придбаного товару у господарській
діяльності стверджується податковим
органом в довідці перевірки від 28.07.2011р.
№6115/23-2/20134889.

Відтак суд дійшов висновку, що
позивачем правомірно віднесено до
складу валових витрат у І кварталі 2011
році 916968 грн., сплачених при придбанні
товару у ТОВ «ЛКТ» і підстав для
висновку про нікчемність договору
поставки № 10/90 від 20.12.2010 року,
укладеного між ПрАТ «Волиньхолдінг» та
ТОВ «ЛКТ» немає.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянтів, що
викладені у поданих апеляційних
скаргах, апеляційний суд виходить із
такого.

Відповідно до приписів пп. 5.1, 5.2.1 п. 5.2
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
валовими витратами виробництва та
обігу є сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

ОДПІ було проведено позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
правомірності валових витрат по
взаємовідносинах з ТОВ «ЛКТ» за період
з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року (акт
перевірки від 25.11.2011 року № 9490/2302/20134889),
у ході якої зроблено висновок про
заниження позивачем податкових
зобов'язань з податку на прибуток з
огляду на безпідставне включення до
валових витрат позивача за наслідками
операцій з ТОВ «ЛКТ» на виконання
договору поставки № 10/90 від 20.12.2010 року.

Вказаний висновок податковий орган
обґрунтовує даними, зазначеними ДПІ у
Жовківському районі Львівської
області у довідці від 31.03.2011 року
№453/23-0/37030109, у якій зазначено про
відсутність ТОВ «ЛКТ» за юридичною
адресою, відсутність основних засобів,
а також 6 працівників на товаристві у IV
кварталі 2010 року.

При цьому суд першої інстанції
безспірно встановлено, що між ТОВ «ЛКТ»
(Постачальник) та ПрАТ «Волиньходінг»
(Покупець) було укладено договір
поставки від 20.12.2010 року № 10/90 про
поставку натуральних ароматизаторів
виробництва «Givaudan Deutschland GmbH»
(Німеччина) відповідно до замовлень.

Поставка ароматизатора «вершки» у
кількості 10400 кг за ціною по 88,17 грн. (без
ПДВ) на суму 1100361,60 грн., у тому числі ПДВ
183393,60 грн. на виконання умов вказаного
договору підтверджується податковою
накладною № 26 від 25.01.2011 року,
видатковою накладною № 26 від 25.01.2011
року, рахунком на оплату № 27 від 25.01.2011
року. Поставлений товар оприбутковано
згідно з прибутковим ордером №
від 27.01.2011 року.

Окрім того, судом першої інстанції
безспірно встановлено, що вказана
поставка товару супроводжувалася
висновком державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, специфікаціями,
сертифікатом аналізу, протоколом
контролю сировини.

Розрахунок за вказаний товар позивачем
проведено у повному обсязі згідно із
наявним у матеріалах справи платіжним
дорученням № 535082 від 01.03.2011 року.

Факт поставки товару підтверджується
товарно-транспортною накладною
перевізника ФОП ОСОБА_3 № Р26 від 25.01.2011
року.

Факт використання зазначеного
ароматизатора у господарській
діяльності ПрАТ «Волиньхолдінг» при
виготовленні майонезів, кетчупів,
гірчиць, соусів та іншої продукції
товариством стверджується податковим
органом в довідці перевірки від 28.07.2011
року №6115/23-2/20134889.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції погоджується із висновком
суду першої інстанції про
правомірність віднесення ПрАТ
«Волиньхолдінг» до складу валових
витрат у І кварталі 2011 році 916968 грн.,
сплачених при придбанні товару у ТОВ
«ЛКТ».

Окрім того, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що обґрунтованість
врахування у податковому обліку ПрАТ
«Волиньхолдінг» результатів договору
поставки з ТОВ «ЛКТ» від 20.12.2010 року №
10/90 та його реальний характер була
встановлено постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
17.10.2011 року у справі № 2а-2716/11/0370,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22.05.2013 року.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року у справі № 2а/0370/3667/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 06
березня 2014 року.