Справа № 812/10617/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тихонов І.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
справа №812/10617/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Старосуда М.І.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Ленінської об'єднаної державної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року у справі № 812/10617/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Ленінської об'єднаної державної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області про визнання
нечинною вимоги та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Ленінської об'єднаної
державної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області (далі
Ленінської ОДПІ у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області), в
якому просила: визнати нечинною
повністю винесену Ленінською ОДПІ у
м.Луганську ГУ Міндоходів Луганської
області про сплату суми боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 1194, 02
гривень № Ф-866 від 15 листопада 2013 року;
зобов'язати Ленінську ОДПІ у м.
Луганську ГУ Міндоходів Луганської
області утриматися від вчинених певних
дій - примушення до сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; судовий збір у
розмірі 240,87 стягнути з відповідача (а.
с. 2-6).

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково,
а саме: визнано протиправною та
скасовано вимогу Ленінської ОДПІ в м.
Луганську ГУ Міндоходів у Луганській
області про сплату боргу (недоїмки) від
15.11.2013 року № Ф-866 в частині суми 1194,02
грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 судові
витрати в сумі 172,05 грн. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено (а. с.
78-80).

Відповідач оскаржив постанову суду в
частині задоволених позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовував
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову суду першої інстанції,
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. В обґрунтуванні доводів
апеляційної скарги зазначив, що особа,
яка обрала спрощену систему
оподаткування і, яка отримує пенсію,
але не досягла віку, визначеного ст.26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не звільняється від
сплати за себе єдиного внеску згідно п.4
ст.4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (а. с.
86-88).

Позивач надала письмові заперечення на
доводи апеляційної скарги, просила
постанову суду першої інстанції
залишити без змін та розглянути праву
без її участі (а. с. 97-101, 106).

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснений в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, вивчила доводи
апеляційної скарги, перевірила
матеріали справи і дійшла до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 26.02.1998 року
виконавчим комітетом Луганської
міської ради, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, що підтверджується копією
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_2
(а. с. 12).

Відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_3 позивач з
01.01.2012 року перебуває на спрощеній
системі оподаткування (а. с. 13)

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за
віком, пенсія призначена на пільгових
умовах за Списком №2, що
підтверджується протоколом
призначення пенсії від 05.07.2013 року №
717795, розпорядженням про призначення
пенсії від 30.08.2013 року № 166630 та
пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_4 (а.
с. 11, 74, 75).

У розпорядженні УПФУ в Ленінському
районі м. Луганська № 166630 від 30.08.2013
року та протоколі про призначення
пенсії № 717795 від 05.07.2013 року зазначено,
що позивачеві призначено вид пенсії
«за віком», умови призначення - робота
за Списком №2, дата звернення 21.06.2013 (а.
с. 74, 75).

15 листопада 2013 року Ленінською ОДПІ у м.
Луганську ГУ Міндоходів у Луганській
області було сформовано вимогу № Ф- 866
про сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску відносно ОСОБА_2, який
утворився за 3 квартал 2013 року, і станом
на 01.11.2013 року становить 1194,02 грн. (а. с. 14,
42).

Встановлені обставини підтверджені
матеріалами справи і не є спірними.

Спірним питанням у справі є наявність
правових підстав у позивача для
звільнення від сплати за себе єдиного
внеску згідно ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609-VI
від 07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464
було доповнено ч.4 такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі
Закон №1058) визначене поняття «пенсія» -
як, щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом та
поняття «пенсіонер - особа, які
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно ст. 26 Закону №1058 особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Частиною 1 статті 30 Закону №1058 пенсія
по інвалідності призначається в разі
настання інвалідності, що спричинила
повну або часткову втрату
працездатності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства) за наявності страхового
стажу, передбаченого статтею 32 цього
Закону.

Згідно ч.1. ст. 36 Закону №1058 пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Отже, нормами Закону №1058 встановлено
загальне правила набуття (призначення)
пенсії.

Правовою нормою, яка міститься в ч. 4 ст.
4 Закону № 2464, рівно як і іншими
нормами права не встановлено, що
звільненню від сплати єдиного внеску
підлягають лише ті фізичні
особи-підприємці, які є пенсіонерами за
віком відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до абз. 2 п. 16 Прикінцевих
положень Закону № 1058 положення Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788)
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Статтею 14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №
1788-XII ( далі Закон №1788) встановлено, що
працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (
включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших копалин, на будівництві шахт і
рудників та металургії , - за списком
робіт, професій, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років, а працівники
провідних професій на цих роботах;
робітники очисного забою, прохідники,
вибійники на відбійних молотках,
машиністи гірничих виймальних машин,
сталевари, горнові, агломератники,
вальцювальники гарячого прокату,
оброблювачі поверхневих дефектів
металу (вогневим засобом вручну) на
гарячих дільницях, машиністи кранів
металургійного виробництва ( відділень
нагрівальних колодязів та стриперних
відділень), - за умови, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Такий же порядок пенсійного
забезпечення поширюється і на
працівників, безпосередньо зайнятих
повний робочий день на підземних
роботах ( включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) на шахтах
по видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших копалин, що реструктуризуються
або знаходяться в стадії ліквідації,
але не більше 2 років.

З системного аналізу положень ст. ст.
12-18 Закону № 1788 слідує, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, пільгові умови призначення
пенсії за віком, а також особливі умови
призначення цього виду пенсії окремим
категоріям громадян (працівникам,
зайнятим на підземних і відкритих
гірничих роботах та в металургії,
громадянам, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи, інвалідам,
учасникам війни, сім'ям загиблих
(померлих) військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо).

Аналіз норм наведених законів дає
підстави для висновку, що «пенсіонер за
віком» - це та особа, яка перебуває на
обліку у відповідному територіальному
управлінні Пенсійного Фонду України та
отримує пенсію за віком, незважаючи на
те, що її вік менший ніж визначений
частиною першої статті 26 Закону №1058,
оскільки норми діючого пенсійного
законодавства при наявності певних,
визначених законом умов, передбачають
призначення пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону №1058.

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Позивачеві призначена пенсія за віком
на пільгових умовах з 21.06.2013 року на
підставі ст.14 Закону №1788.

З огляду на викладене, суд дійшов
правильного висновку, що ОСОБА_2
призначений такий вид пенсії як
«пенсія за віком», і незважаючи на
пільговий характер умов її
призначення, позивач є «пенсіонером за
віком» і відповідно до ч.4 ст. 4 Закону №
2464 підлягає звільненню від слати
єдиного внеску, а отже вимога
Ленінської ОДПІ у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-866 від 25.11.2013
року зі сплати єдиного внеску в розмірі
1194,02 грн. є протиправною і підлягає
скасуванню.

Справа розглянута в межах доводів
апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції постановив обґрунтоване та
законне рішення, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
першої інстанції, підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м.Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року у справі № 812/10617/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Ленінської об'єднаної державної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області про визнання
нечинною вимоги та зобов'язання
вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
Л.А.Василенко

Судді
М.М. Гімон

М.І. Старосуд