Справа № П/805/185/14
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
справа №П/805/185/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Яковенко М.М., при секретарі Мартакові
О.А., за участю позивача ОСОБА_4,
представника відповідача Пашкарьової
Г.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 р. у справі № П/805/185/14 за
позовом ОСОБА_4 до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу № Ф-857-17 від
16.12.2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-857-17 від 16.12.2013 року.

В обґрунтування вимог зазначив, що він
є фізичною особою-підприємцем,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є пенсіонером за віком
та у відповідності до приписів ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» його
звільнено від сплати єдиного внеску.
Просив визнати протиправною та
скасувати вимогу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф-857-17
від 16.12.2013 року про сплату боргу в
розмірі 8 154,51 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
р. у справі № П/805/185/14 позовні вимоги
задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-857-17 від 16.12.2013 року у
розмірі 8 154,51 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, представника
відповідача, яка підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити, позивача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач - ОСОБА_4
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців підприємців (а.с. 9-10).

Він також зареєстрований в Горлівській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області як
платник страхових внесків.

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку серія НОМЕР_1 фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 перебуває на
спрощеній системі оподаткування (а.с.
11).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням від 12.09.2002 року (а.с. 8).

З 04.10.2011 року він перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області як платник єдиного
внеску за реєстраційним номером
05-10-11-8037.

16.12.2013 року відповідачем була прийнята
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-857-17 про сплату заборгованості зі
сплати єдиного внеску станом на 31.10.2013
року у розмірі 8154,51 грн. за період з 2012
року по 3 квартал 2013 року (а.с. 13).

Визначення правових та організаційних
засад забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, встановлено
Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (надалі - Закон
№ 2464).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року платниками єдиного внеску є
у тому числі: фізичні особи-підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною
особою-підприємцем, якщо виконувані
роботи (надавані послуги) відповідають
видам діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
(далі - Закон № 1058) визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом та
поняття «пенсіонер» - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства); 3)
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Колегія суддів вважає, що аналіз норм
наведених законів дає підстави для
висновку, що «пенсіонер за віком» - це
та особа, яка перебуває на обліку у
відповідному територіальному
управлінні Пенсійного фонду України та
отримує пенсію за віком, незважаючи на
те, що її вік менший ніж визначений
частиною першою статті 26 Закону № 1058,
оскільки норми діючого пенсійного
законодавства при наявності певних,
визначених законом умов, передбачають
призначення пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону № 1058.

Статтею 4 ч.4 Закону № 2464 встановлено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу і
в ній не встановлено ніяких
затверджень, зокрема, що не можуть бути
звільнені від сплати єдиного внеску
особи, яким призначено пенсію за віком
на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач має право
застосовувати ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та бути
платником єдиного внеску виключно за
умови добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
р. у справі № П/805/185/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
р. у справі № П/805/185/14- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після складення
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 18.03.2014
року.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко