Справа № 815/4400/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4400/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2 та
представника 3-ї особи Котелевської
В.Ф., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління освіти і науки Одеської
обласної державної
адміністрації(правонаступник -
Департамент освіти і науки Одеської
ОДА)та 3-ї особи Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Одеси про зобов'язання вчинити певні
дії,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління освіти і науки
Одеської обласної Державної
адміністрації (правонаступник -
Департамент освіти і науки Одеської
обласної Державної адміністрації), в
якому просила суд:

- зобов'язати відповідача надати їй
відомості щодо суми заробітної плати
за 1997 р. для перерахування пенсії та
надати роз'яснення щодо причин
ненадання довідки відповідного зразку
у березні 2012 р.;

- стягнути з відповідача матеріальну та
моральну шкоду в розмірі різниці.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що в наданих
Управлінням освіти і науки Одеської
ОДА довідках про заробітну плату для
обчислення пенсії протиправно не
вказано її заробіток за 1997 рік, у
зв'язку із чим, їй була призначена
пенсія у значно меншому розмірі, що,
відповідно, спричинило їй матеріальну
і моральну шкоду.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, 07.10.2013р.
ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій
зазначено, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 19.09.2013 року, прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги позивача в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала, посилаючись на
відсутність з боку Управління освіти
будь-яких порушень чинного
законодавства під час надання довідки
про заробітну плату. Відомості ж щодо
заробітної плати за 1997р., в свою чергу,
не можуть бути надані позивачці у
зв'язку із відсутністю в архівних
документах відповідача особових
рахунків за вказаний період.

Представник 3-ї особи в судовому
засіданні також заперечував проти
позову та зазначив, що оскільки у
наданій відповідачем у 2012р. довідці про
заробітну плату позивача не було
зазначено суму її заробітної плати за
1997 рік, то підтвердження її страховий
стаж за 1997р. можливо лише при наявності
відповідної довідки про заробітну
плату. Але, разом з тим, на думку 3-ї
особи, діями відповідача не спричинено
заниження розміру пенсії ОСОБА_1

Заслухавши суддю - доповідача, виступи
сторін та перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність належних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

20.03.2012р. ОСОБА_1 звернулась до
Управління освіти і науки Одеської ОДА
із заявою про надання довідки про її
заробітну плату для обчислення пенсії
за період її роботи в структурному
підрозділі Управління освіти і науки
Одеської ОДА -
Психолого-медико-педагогічній
консультації та за часи роботи за
сумісництвом у КЗ «Одеська спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат №7 І-ІІ
ступенів для дітей з наслідками
поліомієліту і церебральними
паралічами» для пред'явлення цієї
довідки до відповідного Управління
Пенсійного фонду України.

Разом зі супровідним листом від 30.03.2012р.
№Ш-85-07-09, ОСОБА_1 були надані
витребувані довідки.

Але, як вбачається з наданої
відповідачем довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії,
розшифровка сум заробітної плати
надана за 1993р. - 1996р. та 1998р.- 2004р. Згідно
примітки у вказаній довідці, в архівних
документах Управління відсутні
особові рахунки за період з вересня по
грудень 1992 р. та за 1997 р.

На повторне звернення позивачки щодо
надання відомостей про її заробітну
плату за 1997 р., їй були надані відповіді
від 25.06.2012р. №Ш-85/2-07-06 та від 13.08.2012р.
№Ш-85/3-07-09, в яких причина відсутності
відомостей по заробітній платі
позивачки за 1997 р. пояснюється тим, що в
архівних документах Управління освіти
відсутні особові рахунки за період з
вересня по грудень 1992р. та за весь 1997
рік.

Також, відповідачем наданий лист
Департаменту архівної справи та
діловодства ОМР від 16.01.2009р., згідно
якого, документи Одеської центральної
обласної
психолого-медико-педагогічної
консультації після створення
ліквідаційної комісії не надходили на
зберігання до департаменту і їхнє
місцезнаходження невідомо.

Тобто, на підставі викладеного,
відповідачем фактично повідомлено про
неможливість надати їй дані по
заробітній платі за вказаний період.

Не погоджуючись з вказаними вище діями
та відповідями відповідача, позивачка
оскаржила їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
1-ї інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог та
відповідно, з обґрунтованості
оскаржуваних відповідей відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
1-ї інстанції і вважає їх
обґрунтованими та заснованими на
законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Так, порядок визначення заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії у
разі втрати документів про її
нарахування та виплату, затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
№919 від 05.07.2006р.

Цей Порядок встановлює механізм
визначення заробітної плати (доходу)
для призначення пенсії застрахованої
особи, страховий стаж якої починаючи з 1
липня 2000 р. становить менш як 60 місяців,
за основним місцем роботи за період
страхового стажу до 1 липня 2000 р. за
умови відсутності заробітної плати
(доходу) за будь-які інші 60 календарних
місяців страхового стажу підряд
незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у
разі втрати первинних документів про
нарахування та виплату підприємствами,
установами, організаціями заробітної
плати (доходу) у зв'язку із стихійним
лихом, аваріями, катастрофами або з
інших незалежних від застрахованої
особи обставин.

Як слідує зі змісту вказаного Порядку
№919, за період до 1 січня 1998 р. та у разі
відсутності даних у Державному реєстрі
фізичних осіб - платників податків і
Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування заробітна
плата (дохід) застрахованої особи за
кожний місяць страхового стажу, який
враховується під час призначення
пенсії, визначається:

- за наявності підприємства, установи,
організації, де працювала особа, або їх
правонаступника - виходячи з розміру
середньої заробітної плати за
відповідною професією (посадою) на
зазначеному підприємстві, в установі,
організації, що склалася у кожному
місяці роботи, за який втрачено
документи про нарахування та виплату
заробітної плати (доходу).

- за відсутності на підприємстві, в
установі, організації або в їх
правонаступника відповідної професії
(посади) заробітна плата визначається
виходячи з розміру середньої
заробітної плати за аналогічною
професією (посадою) на зазначеному
підприємстві, в установі, організації
або в їх правонаступника, що склалася у
кожному місяці роботи, за який втрачено
документи.

- у випадку повної втрати первинних
документів про нарахування та виплату
підприємствами, установами,
організаціями заробітної плати
(доходу) за відповідний період
заробітна плата визначається за
відповідною професією (посадою) на
зазначеному підприємстві, в установі,
організації за календарний рік, що
передує року, з якого призначається
пенсія.

Відсутність на підприємстві, в
установі, організації або в їх
правонаступника документів про
нарахування та виплату заробітної
плати (доходу), а також час та причини,
що призвели до втрати таких документів,
підтверджується довідкою роботодавця,
правонаступника органу вищого рівня,
або відповідної архівної установи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи та самого позову, позивачка
фактично не ставить питання щодо
перерахунку її пенсії з урахуванням
довідки про заробітну плату за 1997р. або
щодо підтвердження її страхового стажу
і, відповідно, жодних позовних вимог до
Управління ПФУ не заявляє.

Таким чином, оскільки у Департаменту
освіти і науки Одеської обласної
Державної адміністрації об'єктивно
відсутня будь-яка можливість надати
позивачці відповідну довідку із
зазначенням розміру її заробітної
плати за 1997 рік у зв'язку з відсутністю
в архівних документах Управління
особових рахунків за цей період, а тому,
вимога позивача щодо зобов'язання
відповідача надати вказані відомості є
безпідставною та дійсно не підлягає
задоволенню, адже у разі її задоволення
дане судове рішення в подальшому
неможливо буде виконати.

При цьому, слід зазначити, що будь-яких
вимог про визнання протиправними дій
або бездіяльності Департаменту освіти
і науки Одеської ОДА, пов'язаних з
неналежним зберіганням або втратою
особових рахунків за 1997р. позивачкою
теж не заявлялося, і підстав для виходу
за межі позовних вимог суд не вбачає.

Також, не підлягають задоволенню і
позовні вимоги про зобов'язання надати
роз'яснення щодо причин ненадання
довідки відповідного зразку у березні
2012р., оскільки такі роз'яснення з цього
питання були надані позивачці, як у
письмових відповіддях, так і в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи, в зв'язку із чим, права позивача
в цій частині фактично не порушені та,
відповідно до ст.2 КАС України, не
потребують судового захисту.

Крім того, з огляду викладене, не
підлягають задоволенню й позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
матеріальної та моральної шкоди,
розмір якої, серед іншого, позивачем
жодним чином не визначено, не
обґрунтовано та не надано
беззаперечних доказів її спричинення.

До того ж, судова колегія звертає увагу
ще й на те, що відповідно до приписів
ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія,
діючи виключно в межах позовних вимог
та доводів апеляційної скарги,
відповідно до ст.200 КАС України, залишає
цю апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко