Справа № 2-а-528/11/2113
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-528/11/2113

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Таранцов Сергій Петрович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області на постанову
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 26 січня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області про стягнення
одноразової компенсації за шкоду
здоров'ю, причинену внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 26 січня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради щодо
недонарахування ОСОБА_1. у проведенні
одноразової компенсації за шкоду
здоров'ю, внаслідок Чорнобильської
катастрофи - неправомірними.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1.
недоплачену одноразову компенсацію за
шкоду, причинену здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як учаснику ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, інваліду третьої групи
захворювання.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, відповідач в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції з
винесенням нової постанови про відмову
у задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Судом першої інстанції справа була
розглянута в порядку скороченого
провадження, в зв'язку з чим, відповідно
до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції розглядається апеляційним
судом в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, особою, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1), що
підтверджується посвідченням (серія
НОМЕР_1) та вкладкою до нього (НОМЕР_2).

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК
№092863 від 16.03.2010 року ОСОБА_1.
встановлена ІІІ група інвалідності,
причина інвалідності - захворювання,
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Довідкою
№006523 про результати визначення
ступеня втрати працездатності у
відсотках від 16.03.2010 року встановлено 50
% втрати працездатності.

Експертним висновком
Дніпропетровської регіональної
міжвідомчої експертної комісії від
28.01.2010 року позивачу встановлений
основний діагноз: злоякісне
новоутворення верхньої долі лівої
легені та відповідно висновку
захворювання пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивачу 16.03.2010 року встановлено ІІІ
групу інвалідності та надано статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, І категорії
(посвідчення НОМЕР_1, вкладка НОМЕР_2 від
25.03.2010 року).

08.11.2010 року позивач звернувся до
управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради для виплати одноразової
компенсації в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наявності у
позивача права на одноразову
компенсацію за шкоду здоров'ю,
причинену внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Крім того, суд першої
інстанції також взяв до уваги те, що
відповідачем було відмовлено у вимогах
позивача, на підставі Постанови
Кабінету Міністрів від 26.07.1996 року №836
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою встановлено розмір
одноразової компенсації інвалідам ІІІ
групи в розмірі 18960 тис. карбованців і
зазначено, що йому виплачена
одноразова компенсація в розмірі 189,60
грн. Зазначено, що виконання Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у тому числі в частині виплат у
розмірах, встановлених від мінімальної
заробітної плати, залежить від
ресурсів доходної частини Державного
бюджету України. Тому, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
нарахування та виплата одноразової
компенсації особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
повинна здійснюватися виходячи з
розмірів, встановлених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Згідно ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
одноразова компенсація особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується в таких розмірах:
інвалідам І групи - 60 мінімальних
заробітних плат, інвалідам ІІ групи - 45
мінімальних заробітних плат, інвалідам
ІІІ групи - 30 мінімальних заробітних
плат. Виплата здійснюється з
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності.

На підставі ч.3 ст. 46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України(ст. 64 Конституції
України).

Таким чином, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
нарахування та виплата одноразової
компенсації особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
повинна здійснюватися виходячи з
розмірів, встановлених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Конституційним Судом України
визначено, що закон про Державний
бюджет України як правовий акт, чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану
формування та використання фінансових
ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших
законів України - він стосується
виключно встановлення доходів та
видатків держави на загальносуспільні
потреби, зокрема і видатків на
соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія
чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове)
правове регулювання відносин, що є
предметом інших законів України. Метою
і особливістю закону про Державний
бюджет України є забезпечення належних
умов для реалізації положень інших
законів України, які передбачають
фінансові зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій.
Отже, при прийнятті закону про
Державний бюджет України мають бути
дотримані принципи соціальної,
правової держави, верховенства права,
забезпечена соціальна стабільність, а
також збережені пільги, компенсації і
гарантії, заробітна плата та пенсії для
забезпечення права кожного на
достатній життєвий рівень (стаття 48
Конституції України). Оскільки предмет
закону про Державний бюджет України
чітко визначений у Конституції
України, Кодексі, то цей закон не може
скасовувати чи змінювати обсяг прав і
обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанцій дійшов вірного висновку про
часткове задоволення позовних вимог та
виплату ОСОБА_1одноразової компенсації
у зв'язку встановленням третьої групи
інвалідності у розмірі, встановленому
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, інваліду третьої групи.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області - залишити без задоволення, а
постанову Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 26 січня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов