Справа № 826/17399/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Власенкова
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.12.13р. у справі №826/17399/13-а за позовом
Республіканського вищого професійного
училища фізичної культури до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
незаконною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 16.10.13р. №454/13.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.12.13р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
Інспекцією у спосіб та у межах
повноважень, передбачених законом,
визначено категорію складності
самовільно збудованого об'єкта.

У судове засідання учасники процесу не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи, у зв'язку з чим
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
заступником начальника Інспекційного
відділу на підставі запиту Прокуратури
Деснянського району м. Києва від 09.09.13р.
№2174/40/13вих, проведено позапланову
перевірку дотримання позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, за
результатами якої складено акт від
03.10.13р.

Перевіркою встановлено, що за адресою
вул. Матеюка, 4 у Деснянському районі м.
Києва відповідно до укладеного
договору № 01 про поліпшення та
часткову реконструкцію спортивного
майданчика з тимчасовим накриттям від
20.08.09р. між забудовником:
Республіканським вищим училищем
фізичної культури та ТОВ
«Інтера-Україна» самовільно виконані
будівельні роботи із реконструкції
спортивного майданчика під корти для
великого тенісу із накриттям
каркасно-тентовою конструкцією, який
на момент перевірки експлуатувався без
прийняття в експлуатацію (категорія
складності об'єкта ІІ на підставі касу
наслідків такого об'єкта будівництва
відповідно до ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та
зміст проектної документації на
будівництво», ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» та постанови від 27 квітня 2011
року № 557, ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013» Визначення
класу наслідків (відповідальності) на
категорії складності об'єктів
будівництва), чим порушено частину 1
статті 34, частину 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Позивач факт наявності встановленого
перевіркою порушення не заперечував.

На підставі акту перевірки,
відповідачем винесено припис від
03.10.13р. про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
вимогами: заборонити експлуатацію
зазначеного об'єкту з 03.10.13р. до
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у встановленому
законодавством порядку.

За результатами розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (акту перевірки, припису та
протоколу), відповідачем прийнято
постанову №454/13 від 16.10.13р. про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у
розмірі 51 615 грн. відповідно до абз.3 п.6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність у сфері
містобудівної діяльності».

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
віднесення об'єктів будівництва до
І-ІІІ категорії складеності не
належить до повноважень відповідача,
оскільки визначається суто проектними
організаціями і замовниками
будівництва.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 41 Закону
України від 17.02.2011 № 3038-VІ "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(із змінами та доповненнями, далі -
Закон № 3038-VІ) державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», який набрав чинності з 12
березня 2011 року, усі об'єкти
будівництва поділяються на I, II, III, IV і V
категорії складності. Категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до державних
будівельних норм та стандартів на
підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорії складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 27 квітня 2011 року № 557 «Про
затвердження Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV та V категорій
складності» під час проведення
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єктах самочинного
будівництва (у разі відсутності
проектної документації) категорія
складності таких об'єктів визначається
посадовими особами
Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат.

Відтак, віднесення об'єктів
будівництва до І-ІІІ категорії
складності не належить до повноважень
Інспекції, оскільки визначається
виключно проектними організаціями та
замовниками будівництва.

Згідно з доводами позивача документи,
якими визначено категорію складності
об'єкта перевірки, відповідачу не
надавалися у зв'язку з їх відсутністю,
що останнім не заперечується.

Накладаючи на позивача штраф,
Інспекція самостійно визначила
категорію складності об'єкта
перевірки, посилаючись на пункт 7
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2011 року № 557 «Про
затвердження Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV та V категорій
складності». При цьому відповідач
виходив з того, що відповідно до ДБН
А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво», ДБН
В.1.2-14:2009 «Загальні принципи
забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ», ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідальності) на
категорії складності об'єктів
будівництва)» об'єкт перевірки
належить до ІІ категорії складності.

Однак, посилання відповідача на
згадану постанову Кабінету Міністрів
України в обґрунтування доводів про
наявність повноважень щодо визначення
ІІ категорії складності об'єкта
перевірки - не заслуговують на увагу
суду, оскільки вказаний законодавчий
акт врегульовує правовідносини щодо
віднесення об'єктів будівництва до IV і V
категорій складності, а тому не
підлягає застосуванню у спірних
правовідносинах.

Безпідставне визначення Інспекцією ІІ
категорії складності об'єкта
перевірки, за експлуатацію якого
позивачем без прийняття в
експлуатацію в установленому порядку
на нього накладено штраф, зумовлює
необхідність скасування оскаржуваної
постанови про накладення цього штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові ВАСУ від 16.05.13р. у справі
К/9991/59322/12р.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС
України Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 12.12.13р. у справі №826/17399/13-а -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 12.12.13р. у справі №826/17399/13-а -
без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особами, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.