Справа № 9101/108775/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 рокусправа № 2а/0470/2281/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової
Ю.В. Мельника В.В.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області

на постанову: Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.03.2012 р.

у справі № 2а/0470/2281/12

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області

про скасування податкового
повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2012 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якому позивач просив скасувати рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області (далі
Західно-Донбаська ОДПІ) про відмову у
видачі свідоцтва платника єдиного
податку від 02.02.2012 року №2809-17/1;
зобов'язати Західно-Донбаську ОДПІ
видати фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, свідоцтво платника єдиного
податку згідно поданої заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.03.2012 р. позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області №2809-17/1 від
02.02.2012 року "Про відмову у видачі
свідоцтва про сплату єдиного податку".
Зобов'язано Західно-Донбаську
об'єднану державну податкову інспекцію
Дніпропетровської області прийняти
рішення про видачу фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, свідоцтво про
сплату єдиного податку.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що нормами
Податкового кодексу України прямо не
заборонено суб'єктам господарювання
бути платником єдиного податку, у разі
здійснення діяльності із роздрібної
торгівлі годинниками та ювелірними
виробами.

Відповідач, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.03.2012 р. та винести нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що абзацом
четвертим підпункту 291.5.1 пункту 291.5
статті 291 Глави 1 розділу ХІV
Податкового кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
видобуток, виробництво, реалізацію
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння, у тому числі органогенного
утворення, не можуть бути платниками
єдиного податку.

Представники сторін, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, до суду не прибули.

Дослідивши матеріали справи, доводи та
вимоги апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 24.01.2012 року
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до Західно-Донбаської ОДПІ
із заявою про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності на 2012 рік.

У п.10 вказаної заяви позивач зазначив
наступні обрані ним згідно КВЕД ДК 009:2005
види діяльності, а саме: роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах без переваги продовольчого
асортименту (52.12.0); посередництво в
торгівлі товарами широкого
асортименту (51.19.0).

02.02.2012 року відповідачем було винесено
рішення №2809-17/1 про відмову у видачі
свідоцтва про сплату єдиного податку.
Відмову відповідача вмотивовано тим,
що не можуть бути платниками єдиного
податку фізичні особи - підприємці, які
здійснюють роздрібну торгівлю
ювелірними виробами.

З зазначеним не можна погодитись,
виходячи з такого.

Податковим кодексом України (із
змінами, внесеними Законом України від
04.11.2011 N 4014 "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності",
який набрав чинності з 1 січня 2012 року)
встановлено правові засади
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності
певними категоріями юридичних осіб
і фізичних осіб - підприємців.

Однією з умов, з якими пов'язана
можливість застосування цими
особами спрощеної системи
оподаткування, є вид господарської
діяльності, (пункт 291.4 стаття
291 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що господарська
діяльність -це діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Системний аналіз норм
Податкового Кодексу свідчить про
те, що у деяких випадках вид
господарської діяльності визначається
прямим посиланням на національний
класифікатор видів економічної
діяльності ДК 009:2005 (КВЕД ДК
009:2005) (статті 48, 154, 209, 291, 298,
підрозділ 4 розділу XX Податкового
кодексу України).

При цьому, відповідно до пункту 298.3
статті 298 та пункту 299.11 статті 299
Податкового кодексу України вид
господарської діяльності згідно з КВЕД
безпосередньо зазначається у заяві та
свідоцтві платника єдиного
податку - фізичної особи -
підприємця.

Податковим кодексом України
встановлено, що не можуть бути
платниками єдиного податку,
зокрема, суб'єкти господарювання,
які здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів
і дорогоцінного каміння, у
тому числі органогенного утворення
(підпункт 4 підпункту 291.5.1 пункту 291.5
статті 291 цього Кодексу).

Правові основи і принципи державного
регулювання видобутку, виробництва,
використання, зберігання дорогоцінних
металів і дорогоцінного каміння та
контролю за операціями з ними регулює
Закон України "Про державне
регулювання видобутку, виробництва і
використання дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння та контроль за
операціями з ними".

Статтею 1 цього Закону, визначено, що
дорогоцінними металами є: золото,
срібло, платина і метали платинової
групи паладій, іридій, родій, осмій,
рутеній) у будь-якому вигляді та стані
(сировина, сплави, напівфабрикати,
промислові продукти, хімічні сполуки,
вироби, відходи, брухт тощо) (пункт 1);

- дорогоцінним камінням - природні та
штучні (синтетичні) мінерали в
сировині, необробленому та
обробленому вигляді (виробах) (пункт 2);

- дорогоцінним камінням органогенного
утворення - перли і бурштин в сировині,
необробленому та обробленому
вигляді (пункт 3);

- видобутком дорогоцінних металів -
вилучення дорогоцінних металів з надр
і відходів гірничо-збагачувального
або металургійного виробництва (хвости
збагачення, відвали, шлаки, шлами,
недогарки) усіма можливими способами
(пункт 5);

- видобутком дорогоцінного каміння та
напівдорогоцінного каміння - вилучення
дорогоцінного каміння та
напівдорогоцінного каміння з гірських
порід усіма можливими способами (пункт
6);

- виробництвом дорогоцінних металів -
вилучення дорогоцінних металів із
комплексних руд, концентратів та
інших напівпродуктів, відходів і
брухту, що містять ці метали, та
афінаж дорогоцінних металів (пункт
7);

- афінажем дорогоцінних металів -
металургійний процес одержання
дорогоцінних металів високої чистоти
шляхом відділення від них забруднюючих
домішок (пункт 19).

Згідно із КВЕД ДК 009:2005 діяльність
щодо видобутку дорогоцінних металів
належить до підкласу 13.20.0 "Добування
руд інших кольорових металів" , а
діяльність щодо видобутку
дорогоцінного каміння - до
підкласу 14.50.0 "Інші галузі добувної
промисловості, не віднесені до інших
групувань".

Діяльність щодо виробництва
дорогоцінних металів належить до
підкласу 27.41.0, що включає виробництво
та афінаж необроблених дорогоцінних
металів: золота, срібла, платини
тощо; виробництво сплавів з
дорогоцінних металів;
виробництво напівфабрикатів з
дорогоцінних металів; нанесення
покриття з срібла на
недорогоцінні метали; нанесення
покриття з золота на
недорогоцінні метали та срібло;
нанесення покриття з платини або
металів платинової групи на
золото, срібло та
недорогоцінні метали.

При цьому, цей підклас не містить робіт,
які б включали або були б пов'язані з
виготовленням ювелірних та побутових
виробів з драгоцінних металів.
Зазначені види діяльності не
передбачають наявність як результату
їх провадження кінцевого продукту
(товару) у вигляді ювелірних та
побутових виробів з драгоцінних
металів, що можуть бути реалізовані.

Таким чином, не можуть обрати спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності юридичні особи і фізичні
особи - підприємці, які здійснюють
видобуток, виробництво, реалізацію
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння, у тому числі органогенного
утворення, за сферою регулювання
Закону України "Про державне
регулювання видобутку, виробництва
і використання дорогоцінних
металів і дорогоцінного каміння та
контроль за операціями з ними" та
вищевказаними кодами КВЕД
ДК 009:2005.

Щодо сфери торгівлі ювелірними
виробами з дорогоцінними металами та
дорогоцінним камінням у КВЕД ДК
009:2005 визначені:

- підклас 51.47.9 "Оптова торгівля
іншими непродовольчими товарами
споживчого призначення, н. в. і. г.". Цей
підклас включає:

- оптову торгівлю
неелектричними музичними
інструментами та нотами,
фотографічними та оптичними товарами,
іграми та іграшками, годинниками,
ювелірними виробами,
спортивними товарами,
велосипедами, їх частинами та
належностями, виробами зі шкіри та
дорожніми належностями, іншими
непродовольчими товарами споживчого
призначення;

- підклас 51.52.4 "Оптова торгівля
золотом та іншими
дорогоцінними металами";

- підклас 51.56.0 "Оптова
торгівля іншими проміжними
продуктами", що включає оптову
торгівлю коштовним камінням;

- підклас 52.12.0 "Роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах без переваги продовольчого
асортименту". Цей підклас включає:

- роздрібну торгівлю в
універсальних магазинах
широким асортиментом товарів без
переваги продовольчих товарів:
одягом, меблями, побутовими
електротоварами, залізними
виробами, косметичними товарами,
ювелірними виробами, іграшками,
спортивними товарами тощо;

- підклас 52.48.2 "Роздрібна
торгівля годинниками та
ювелірними виробами".

При цьому, Податковим кодексом
України не встановлено обмежень на
застосування спрощеної системи
оподаткування суб'єктами
господарювання, що здійснюють
діяльність з роздрібної торгівлі
ювелірними виробами, та роздрібної
торгівлі годинниками.

Таким чином, достатніми умовами
для застосування спрощеної системи
оподаткування відповідно до
норм Податкового кодексу
України є здійснення розбірної
торгівлі годинниками та ювелірними
виробами . При цьому, про такі види
діяльності фізична особа - підприємець
зазначає у заяві при обранні спрощеної
системи оподаткування.

Окремо суд зазначає, що фізичні особи -
підприємці, які надають побутові
послуги населенню, зокрема з
виготовлення ювелірних виробів за
індивідуальним замовленням та послуги
з ремонту ювелірних виробів, мають
право застосовувати спрощену систему
оподаткування (підпункт 28 та 29 пункту
291.5.8 статті 291 Кодексу).

Таким чином, норми Податкового кодексу
України в одному випадку не дозволяють
суб'єктам господарювання, які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів
і дорогоцінного каміння (і
виробів з них), у тому числі
органогенного утворення, перебувати на
спрощеній системі оподаткування, в
іншому випадку дозволяють суб'єктам
господарювання, які здійснюють
виготовлення ювелірних виробів за
індивідуальним замовленням та послуги
з ремонту ювелірних виробів,
перебувати на спрощеній системі
оподаткування.

В свою чергу нормами Податкового
кодексу України прямо не заборонено
суб'єктам господарювання бути
платником єдиного податку, у разі
здійснення діяльності із роздрібної
торгівлі годинниками та ювелірними
виробами.

У відповідності до п.56.21 статті 56
Податкового кодексу України у разі
коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Суд враховуючи норми пунктів 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу
України щодо презумпції правомірності
рішень платника податків у разі
неоднозначного (множинного)
трактування його прав і
обов'язків, а також пункту 56.21
статті 56 Податкового кодексу України,
за яким у таких випадках рішення
приймається на користь
платника податків, вважає, що
фізичні особи - підприємці
при здійсненні розбірної торгівлі
годинниками та ювелірними виробами
мають право обрати спрощену систему
оподаткування, обліку та
звітності та зареєструватися
платниками єдиного податку відповідно
до норм Податкового кодексу України.

Зазначена правова позиція
підтверджується також узагальнюючою
податковою консультацією щодо
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктами господарювання - фізичними
особами, які здійснюють виробництво та
продаж ювелірних виробів ,
затвердженої наказом ДПС України від
06.07.2012 року № 596.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача щодо порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ст.200 КАС суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.03.2012 р. - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга на судове
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
судового рішення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення судового рішення в
повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
В.В. Мельник