Справа № 801/10256/13-а
Суддя: Цикуренко Антон Сергійович
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/10256/13-а

05.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Цикуренка А.С.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Мунтян О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/10256/13-а за апеляційною скаргою
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Кримвід
18.12.13

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління міндоходів в АР Крим (вул.
Борзенко, буд.40, м. Керч, Автономна
Республіка Крим,98300)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.12.13 відмовлено в
задоволенні адміністративного позову
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління міндоходів в АР Крим про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Також, 13.01.2014 р. додатковою постановою
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим стягнуто з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) решту суми
судового збору за подання
адміністративного позову майнового
характеру - 4129,19грн. (чотири тисячі сто
двадцять дев'ять гривень) 19 копійок на
належні реквізити: рахунок 4002,
одержувач: Держаний бюджет міста
Сімферополя, 22030001, , МФО 824026,
банк одержувача: ГУ ДКСУ в АР Крим,
призначення платежу: «Код 35174235, судовий
збір, пункт 3.1».

Не погодившись з даною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.12.13 та прийняти
нове рішення по справі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином та
своєчасно. Від позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи. Судова колегія відмовила у
задоволенні клопотання у зв'язку з тим,
що позивач не надав суду доказів
поважних причин, щодо відкладення
розгляду справи.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Крім того, згідно з частиною четвертою
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи
те, що сторони викликалися в судове
засідання, але в суд не з'явилися, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності їх представників.

Відповідно статті 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

На підставі та за правилами
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають істотне
значення для справи. Заявник
апеляційної скарги наполягає на тому,
що у зв'язку з неприйняттям
реєстраційних заяв відповідачем, він
не мав можливості виписувати податкові
накладні для подальшого формування сум
ПДВ, визначення податкових зобов'зань з
ПДВ. податкового кредиту з ПДВ для
складання декларації з ПДВ..

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до
Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндходів в АР Крим про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Керченської ОДПІ від 02.07.2013 № на
суму 170,00 грн., від 02.07.2013 № на суму
286770,00 грн.

На підставі наказу № 243 від 25.03.13 "Про
проведення документальної планової
виїзної перевірки", Керченською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
міндоходів в АР Крим проведено
документальну планову виїзну
перевірки позивача з питання
дотримання вимог податкового
валютного та іншого законодавства за
період діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2012, про
що складено акт від 22.05.2013 № 768/17.2/НОМЕР_1
(т.1.а.с.55).

Згідно акту перевірки від 22.05.2013 №
768/17.2/НОМЕР_1 відповідач дійшов висновку
про порушення позивачем п.187.1 ст. 187
Податкового Кодексу України, в
результаті чого донараховано податку
на додану вартість у загальній сумі
191180,00 грн., у тому числі за 2012 липень -
86588,00 грн., серпень 2012- 51211,00 грн.,
вересень 2012 - 36716,00 грн., жовтень 2012 -16665,00
грн. та п.181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183
Податкового Кодексу України в частині
дотримання граничного терміну
реєстрації платником ПДВ.

На підставі акту перевірки від 22.05.2013 №
768/17.2/НОМЕР_1 відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення від
02.07.2013 № про визначення грошового
зобов'язання з ПДВ в сумі 191180,00 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
95590,00 грн.(а.с.10), та податкове
повідомлення - рішення № про
визначення податкового зобов'язання зі
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
170,00 грн.

Судова колегія, дослідивши матеріали
справи, погоджується з висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Згідно матеріалам справи позивач
перебуває на податковому обліку з
01.10.2009, в періоді з 27.01.2011 по 01.12.2012,
позивач перебував на загальній системі
оподаткування, відповідно до виписок
банку, книги обліку розрахункових
операцій, звітів про обсяг виручки за
період травень 2011 по квітень 2012 було
встановлено, що загальний обсяг
виручки становив - 719492,67 грн.

На 13.04.2012 відбулось перевищення
загальної суми виручки в розмірі 300000,00
грн., починаючи з 10.05.2012 позивач повинен
був зареєструватись платником податку
на додану вартість, подавши відповідну
заяву.

Позивачем реєстраційну заяву подано не
було, у зв'язку з чим заниження
податкового зобов'язання становить
191180,00 грн.

Відповідач визначив базу
оподаткування податком на додану
вартість, виходячи з наступного:

- липень 2012- сума доходу - 432941,48 грн., яка
надійшла відповідно до виписок банку
на розрахунковий рахунок №0847 за
платіжними дорученнями від 02.07.2012 № 967
від ДП «Ялтинський морській
торгівельний порт» в якості сплати за
замер остаточної товщині у сумі 12000,00
грн.; від 03.07.2012 № 54445 в якості сплати
кошітв за продаж 1700000 рублів по курсу
0,2478 на загальну суму 420412,48 грн.; а також
за даними книги обліку розрахункових
операцій та звітів про обсяг виручки
отримано доходу у вигляді виручки у
сумі 529,00 грн.. Податкові зобов'язання з
ПДВ становлять - 86588,00 грн.;

- серпень 2012 - сума доходу - 256054,50 грн. ,
яка надійшла згідно виписок банку на
розрахунковий рахунок №0847 за
платіжним дорученням від 31.08.2012 №55512 в
якості зарахування коштів за продаж
1000000 рублів по курсу 0,249 на загальну
суму 248292,00 грн., а також за даними книги
обсягу розрахункових операцій та
звітів про обсяг виручки отримано
доходу у вигляді виручки у сумі 7562,50
грн. Податкові зобов'язання з ПДВ
складають - 51211,00 грн.;

- вересень 2012 - сума доходу 183582,08 грн.,
яка надійшла згідно виписок банку на
розрахунковий рахунок №0847 за
платіжним дорученням від 14.09.2012 № 290005 в
якості коштів за продаж 700000рубілв по
курсу 0,2628 на загальну суму 183582,08 грн.
Податкові зобов'язання з ПДВ - 36716,00 грн.;

- жовтень 2012 - сума доходу в розмірі
83322,74 грн., яка надійшла згідно виписок
банку на розрахунковий рахунок
№0847 за платіжними дорученнями
від 17.10.2012 №514 в якості сплати ДП
«Ялтинський морський торгівельний
порт» за ремонт т/х «Чехов» в сумі 4850,00
грн., від 15.10.2012 № 32604 в якості коштів
запродаж 300000 рублів по курсу 0,2621 на
загальну суму 78472,74 грн. Податкові
зобов'язання з ПДВ - 16665,00 грн.

Позивачем надано документи
фінансово-господарської діяльності,
які були використані при перевірці
(т.1.а.с.85-250, т.2 а.с.1-37), відповідно до яких
позивач не заперечує щодо показників
отриманої виручки січня 2011-грудня 2012,
встановлених фактів перевищення 300000,00
грн., та виникнення у нього обов'язку з
10.05.2012 зареєструватись в якості
платника податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 180 Податкового
Кодексу України платниками податку на
додану вартість є, зокрема, будь-яка
особа, що зареєстрована або підлягає
реєстрації як платник податку.

Стаття 181 Податкового Кодексу України
передбачає умови, за якими платник
податку зобов'язаний зареєструватись
як платник податку на додану вартість,
а саме: у разі якщо загальна сума від
здійснення операцій з постачання
товарів/послуг, що підлягають
оподаткуванню згідно з цим розділом, у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку.

Згідно ст. 183 Податкового Кодексу
України будь-яка особа, що підлягає
обов'язковій реєстрації чи прийняла
рішення про добровільну реєстрацію як
платника податку, подає до органу
державної податкової служби за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
реєстраційну заяву.

У разі обов'язкової реєстрації особи як
платника податку реєстраційна заява
подається до органу державної
податкової служби не пізніше 10 числа
календарного місяця, що настає за
місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у статті 181 цього
Кодексу.(п.183.2).

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Звітним податковим періодом
відповідно до ст.202 Податкового кодексу
України є один календарний місяць, а у
випадках, особливо визначених цим
Кодексом, календарний квартал, з
урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник
податку з іншого дня, ніж перший день
календарного місяця, першим звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня такої
реєстрації та закінчується останнім
днем першого повного календарного
місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи
анулюється в інший день, ніж останній
день календарного місяця, то останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається з першого дня
такого місяця та закінчується днем
такого анулювання.

Згідно п.202.2 Податкового Кодексу
України платники податку, які
відповідно до підпункту "б" пункту 154.6
статті 154 цього Кодексу мають право на
застосування нульової ставки податку
на прибуток, на період з 1 квітня 2011 року
до 1 січня 2016 року можуть вибрати
квартальний податковий період. Заява
про вибір квартального податкового
періоду подається податковому органу
разом з декларацією за наслідками
останнього податкового періоду
календарного року. При цьому
квартальний податковий період починає
застосовуватися з першого податкового
періоду наступного календарного року.

Відповідно до п.117.1 ст. 117 Податкового
Кодексу України неподання у строки та у
випадках, передбачених цим Кодексом,
заяв або документів для взяття на облік
у відповідному контролюючому органі,
реєстрації змін місцезнаходження чи
внесення інших змін до своїх облікових
даних, неподання виправлених
документів для взяття на облік чи
внесення змін, подання з помилками чи у
неповному обсязі, неподання відомостей
стосовно осіб, відповідальних за
ведення бухгалтерського обліку та/або
складення податкової звітності,
відповідно до вимог встановлених цим
Кодексом, тягнуть за собою накладення
штрафу на самозайнятих осіб у розмірі
170 гривень.

Виходячи з вищенаведеного, позивач з
10.05.2012 повинен був зареєструватись в
якості платника податку на додану
вартість, отже в розумінні Податкового
Кодексу України він є платником
податку на додану вартість, якій має
обов'язок сплачувати податкові
зобов'язання з ПДВ.

Що стосується доводів позивача, щодо
невиконання обов'язків відповідачем,
відповідно до не розгляду
реєстраційних заяв від 02.04.2012 р. та
09.08.2013 р. поданих позивачем, суд
зазначає наступне.

Як вбачається з реєстраційних заяв від
02.04.2012 р. та 09.08.2013 р. (т.1. а.с. 34, т.2 а.с. 39)
подання їх безпосередньо до органу
податкової служби не підтверджується,
оскільки не містять відповідних
доказів, а саме: на реєстраційних
заявах не має штампу вхідної
кореспонденції податкового органу, а
також відсутні підписи особи, яка їх
прийняла.

Також, відповідачем на підтвердження
того, що позивачем не було надано йому
реєстраційних заяв, представлено
журнал вхідної кореспонденції
(т.2.а.с.72-78), за вказані позивачем дати,
та встановлено, що наведені позивачем
заяви не було зареєстровано в журналі
вхідної кореспонденції.

Позивачем також, не надано суду доказів
оскаржування дії чи бездіяльності
відповідача, пов'язані з розглядом заяв
позивача про реєстрацію платником
податку на додану вартість.

Посилання позивача на норми Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість
, затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 № 1492, та п.
203.2 ст. 203 Податкового Кодексу України в
обґрунтування неможливості сплачувати
податкові зобов'язання через
неможливість подання декларації з ПДВ
за відсутності факту реєстрації в
якості платника податку на додану
вартість, є необґрунтованими, оскільки
відсутність свідоцтва про реєстрацію
платника ПДВ позбавляє права позивача
на формування податкового кредиту з
ПДВ, а не обов'язку сплачувати
податкові зобов'язання з ПДВ.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем правомірно
нараховано податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 191180,00
грн. відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 02.07.2013 №
та штрафні (фінансові) санкцій в сумі
170,00 грн. за неподання у строки та у
випадках, передбачених цим Кодексом,
заяв або документів для взяття на облік
у відповідному контролюючому органі
відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 02.07.2013 №
. Також, відповідачем правомірно
винесено податкове
повідомлення-рішення від 02.07.2013 №
, яким позивачу визначено суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
95590,00 грн.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам матеріального
права, а доводи апеляційної скарги щодо
їх неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін.
У ст. 200 КАС України наведені підстави
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

У зв'язку з чим колегія судів вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
18.12.13 у справ № 801/10256/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх. копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
А.С. Цикуренко

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис О.І. Мунтян

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
А.С. Цикуренко