Справа № 2а/0570/6270/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/51237/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 липня 2011
року по справі за позовом ПАТ
"Донецькокс" до Донецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року ПАТ «Донецьккокс»
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
виконавчої дирекції Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення №158
від 22.02.2011 року в частині донарахування
страхових внесків у сумі 483,01 грн. та
штрафу у розмірі прихованої суми
заробітної плати 25 180 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26.05.2011 року
у задоволені позовних вимог ПАТ
«Донецьккокс" - відмовлено у повному
обсязі.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 08.07.2011 року рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано
рішення №158 від 22.02.2011 року, прийняте
виконавчою дирекцією Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, в частині
донарахування до бюджету Фонду
страхових внесків з заниженої
(прихованої) суми заробітної плати у
розмірі 483,01 гривня, штрафу у розмірі
прихованої (заниженої) суми заробітної
плати (100%) у розмірі 25 180,00 грн.

Вказуючи на допущені судом
апеляційної інстанції, на думку
відповідача, неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
просить його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У свою чергу, позивач, надіслав
письмові заперечення на касаційну
скаргу, просить її вимоги залишити без
задоволення.

Розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження
відповідно до статті 222 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Відповідно до ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»базою для здійснення
нарахувань страхових внесків до Фонду
є суми фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, що включають
витрати на виплату основної та
додаткової заробітної плати, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами.

Виконавчої дирекцією Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності проведена
перевірка ПАТ «Донецьккокс» з питань
повноти нарахування, своєчасності
перерахування страхових внесків, інших
платежів до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, використання коштів
Фонду за результатами якої складено
акт від 17.02.2011 року (а.с.10-21).

За результатами перевірки
відповідачем встановлено, що у період з
01.01.2010 року по 31.12.2010 року згідно
складених списків по цехам
підприємства за рахунок коштів
роботодавця були придбані та видані
білети на футбол працівникам
підприємства на загальну суму 43 015,00
грн. (1 півріччя 2010 року у сумі 17 835,00 грн.
та 2 півріччя 25 180,00 грн.).

За висновками акту встановлено, що
позивач протягом 2010 року за рахунок
власних коштів придбав та видав квитки
на футбол працівникам підприємства на
загальну суму 43 015,00 грн., в тому числі в
першому півріччі 2010 року на суму 17 835, 00
грн. та у другому півріччі 25 180, 00 грн.

Зазначені суми включені до складу
загального оподаткованого доходу
працівникам та обкладені податком з
доходів фізичних осіб. У першому
півріччі 2010 року на суму 17 835,00 грн.
позивачем нараховані страхові внески,в
другому півріччі на суму 25 180,00 грн.
страхові внески не нараховані.

Відповідно до п.4.4. ст.4 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» базою для нарахування
збору до фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян є заробітна плата платника
цього податку.

Статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» визначені складові
заробітної плати: основна заробітна
плата, додаткова заробітна плата та
інші заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Надання квитків на футбол
працівникам ПАТ «Донецьккокс» є
додатковим благом згідно п.п.«а» п.4.2.9.
ст..4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», відповідно до
якого дохід, отриманий платником
податку від його працедавця як
додаткове благо має вигляд, зокрема,
вартості інших об'єктів матеріального
або нематеріального майна, наданих
платнику податку в безоплатне
користування, за винятком, коли таке
надання зумовлене виконанням
платником податку трудової функції чи
передбачене нормами трудового
договору (контракту) або відповідно до
закону, у встановлених ними межах.

Як вбачається з матеріалів справи
квитки на футбол були придбані
позивачем у ТОВ «Донбас Арена» на
підставі листа та довіреності на
працівника підприємства.

Вартість квитків у розмірі 25 180,00
грн. списана на статтю бухгалтерського
обліку 949 «інші операційні витрати».
Перелік осіб, які отримали квитки за
період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року
наданий до матеріалів справи.

Сума вартості квитків була
оподаткована податком з доходів
фізичних осіб та об'єкт оподаткування
визначений як вартість такого
нарахування, помножений на коефіцієнт
відповідно до вимог п.3.4. ст..3 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Відповідач в обґрунтування своїх
доводів, що витрати на квитки на футбол
працівникам відносяться до інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат відповідно до ст..2 Закону
України «Про оплату праці», і входять
до складу фонду оплати праці послався
на Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України №5 від
13.01.2004 року.

Абзацом 2 п.1.1. зазначеної
інструкції передбачено, що вона не
застосовується для визначення
складових фонду оплати праці як бази
(об'єкта) для нарахування внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Таким чином, вартість квитків на
футбол не належить до витрат на оплату
праці найманих працівників, оскільки
надання робітникам товариства квитків
на футбол не було пов'язано з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, не передбачено трудовим
договором, не було винагородою за
підсумками роботи працівників, не
носило особистий (індивідуальний)
характер, квитки надавалися усім
робітникам товариства за їх бажанням
без обмеження в кількості.

Тобто витрати на квитки не
включаються до складу витрат фонду
заробітної плати, не є складовою
заробітної плати, не є базою для
нарахування та утримання внесків до
фонду обов'язкового соціального
страхування.

А тому вартість квитків не
приймається до визначення розміру
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
оскільки є додатковим благом
відповідно до вимог Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» і
якщо додаткове благо надається у
формах, відмінних від грошової об'єкт
оподаткування обчислюється за
правилами, визначеними п.3.4 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду про задоволення позову, оскільки
висновок відповідача про порушення ПАТ
"Донецьккокс" п.2.2 ст.27 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» є необґрунтованим та
безпідставним.

З огляду на викладене, висновки
суду є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, зазначених висновків суду та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 липня 2011
року по справі за позовом ПАТ
"Донецькокс" до Донецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування
рішення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников