Справа № 515/2561/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 515/2561/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Сивоконь Т.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької І.О..

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Татарбунарському районі Одеської
області на постанову Татарбунарського
районного суду Одеської області від 22
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Татарбунарському районі Одеської
області про визнання протиправними
дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої
інстанції з адміністративним позовом,
в якому, просила визнати протиправним
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Татарбунарському районі
Одеської області щодо відмови у
здійсненні перерахунку розміру
довічного щомісячного грошового
утримання судді у відставці, а також
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Татарбунарському
районі Одеської області здійснити
перерахунок та виплатити довічне
грошове утримання судді у відставці,
починаючи з 21 серпня 2012 року,
встановивши його у розмірі 90% грошового
утримання (заробітної плати)
працюючого на відповідній посаді
судді.

Постановою Татарбунарського районного
суду Одеської області від 22 листопада
2013 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Татарбунарському районі щодо відмови
ОСОБА_3 у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Татарбунарському
районі Одеської області провести
ОСОБА_3 перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання з 21 серпня 2012 року відповідно
довідок територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Одеській області з
розрахунку 90 % від заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням фактично
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в
Татарбунарському районі Одеської
області, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 була звільнена з посади судді
Татарбунарського районного суду
Одеської області постановою Верховної
Ради України від 24 травня 2012 року у
зв'язку із виходом у відставку.

З 01.01.2012 року набрали чинності правила
ст. 129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» згідно якої суддівська
винагорода складається із посадового
окладу та доплати за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді; науковий ступінь; роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці. При цьому, посадовий оклад
судді місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно. У зв'язку із вказаним, а також
на підставі рішення Конституційного
суду України № 3р/2013 від 03.06.2013 року,
позивачка просила здійснити
перерахунок його щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у відповідності до ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

З матеріалів справи вбачається, що у
жовтні місяці 2013 року позивачка
дізналась про прийняття відповідачем
рішення № 21/П-02 від 03.10.2013 року про
відмову у перерахунку пенсії, яке, на
думку ОСОБА_3, прийняте без урахування
вищезазначеного Рішення
Конституційного Суду України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції інстанції виходив з
того, що Законом України «Про
судоустрій та статус суддів»
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці, яка не
може бути знівельована в зв'язку з тим,
що органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, з огляду на
наступне.

Статус суддів у відставці визначається
Законом України «Про судоустрій та
статус суддів».

За змістом пункту 8 частини четвертої
статті 47, статей 136-138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
належне матеріальне та соціальне
забезпечення судді, в тому числі і
щомісячне довічне грошове утримання, є
елементами статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" (в
редакції, чинній на момент звільнення
позивача з посади судді) судді, який
вийшов у відставку, після досягнення
пенсійного віку, виплачується пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

В силу частини першої статті 37 і
статті 37-1 Закону України "Про державну
службу" пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Згідно ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в
редакції, чинній на момент звільнення
позивача з посади судді) щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.
За кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання

Частиною четвертою статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" передбачено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
і розмір пенсії колишнього державного
службовця залежать від суми грошового
утримання діючого судді (заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
державного службовця), з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, з серпня 2012 року, у зв'язку з
виходом у відставку, ОСОБА_3 за її
особистою заявою, призначено довічне
грошове утримання судді у відставці у
розмірі 90 відсотків заробітної плати
судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання за нормами ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

В свою чергу, у зв'язку з набранням
чинності 01.10.2011 року Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI,
частину 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» викладено
в новій редакції, відповідно до якої,
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

При цьому, максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина 5 статті 138
Закону).

Слід зазначити, що положення частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в
редакції Закону України від 08 липня 2011
року N 3668-VI визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року N 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України
або якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
не може бути обмежено максимальним
розміром.

В свою чергу, необґрунтованим є
посилання УПФУ в Татарбунарському
районі Одеської області на
неможливість проведення позивачеві
перерахунку довічного грошового
утримання судді у зв'язку з тим, що
Законом України «Про судоустрій та
статус суддів» не передбачено
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
інших судів України при зміні розміру
грошового утримання працюючих суддів,
оскільки згідно принципу єдності
статусу суддів, у разі підвищення
розміру грошового утримання діючого
судді має здійснюватись перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Крім того, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
передбачений на рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання.
Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011 №
384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2
(у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №
5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №
3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про неправомірність дій
відповідача щодо відмови ОСОБА_3 в
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з урахуванням зміни розміру
щомісячної заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що в межах
апеляційної скарги порушень судом
першої нстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана вірно, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст.183-2,195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Татарбунарському районі Одеської
області - залишити без задоволення.

Постанову Татарбунарського районного
суду Одеської області від 22 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Татарбунарському районі Одеської
області про визнання протиправними дій
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.