Справа № 817/4377/13-а
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4377/13-а

11 березня 2014 року 17год. 25хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Горовенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_4 до Дубенська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_4 (далі -
Позивач) звернулась до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Дубенської об'єднаної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Рівненській області (далі -Відповідач)
в якому просить визнати протиправними
та скасувати повідомлення-рішення,
винесені Дубенською ОДПІ:

- № від 30.07.2013р., яким
Позивачудонараховано зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 556
230,46 грн. та застосовано штрафну санкцію
в розмірі 278 115,23 грн.

- № від 30.07.2013р., яким
Позивачу донараховано зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб на суму
319 337,95 грн. та застосовано штрафну
санкцію в розмірі 159 668,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що Відповідачем
безпідставно донараховано
зобов'язання з податку на додану
вартість та податку з доходів фізичних
осіб.

Висновки податкового органу, про те,
що Позивачем було порушено вимоги ч. 5
ст. 203, ч. 1,2 ст. 216 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, здійснених ФОП ОСОБА_4 при
придбані товарів у ТОВ «АРС Трейд», , ТОВ «Викуп», , у ТОВ «Лідерком», .
Вважає висновки податкового органу не
ґрунтуються на достовірних,
об'єктивних та належним чином
встановлених і відображених у акті
даних, не відповідають фактичним
обставинам, що суперечать чинному
законодавству.

Зазначає, що податкові зобов'язання
Позивачем сформовано на підставі
належним чином оформлених первинних
документах, які підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами.

У судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги підтримав
повністю та суду пояснив, що
господарські операції з ТОВ «АРС
Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ «Лідерком»
мають реальний товарний характер, що
підтверджується договорами,
видатковими накладними та податковими
накладними, актами приймання-передачі,
платіжними дорученнями про здійснення
оплати. Отримані у вказаних
контрагентів товари та послуги
використані позивачем у своїй
господарській діяльності. Відтак,
Позивачем правомірно сформовано
податковий кредит за наслідками
вказаних господарських операцій.
Вказує, проте що Відповідачем не
зібрано жодного доказу на
підтвердження факту нереальності
господарських операцій позивача з ТОВ
«АРС Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ
«Лідерком».

Представник Позивача позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, надав суду
відповідні пояснення, просив
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Відповідач проти позову заперечив,
подавши суду письмові заперечення. В
обґрунтування своїх заперечень проти
позову відповідач зазначив, що
господарські операції фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 з ТОВ «АРС
Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ «Лідерком» є
безтоварними, а правочини такими, що
здійсненні без мети реального настання
правових наслідків, лише з метою
заниження об'єкта оподаткування та
несплати податків. Такі висновки
Дубенською об'єднаною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
зроблені відповідно до актів перевірок
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Відповідно до вказаних актів,
правочини укладені позивачем з ТОВ "АРС
Трейд" в червні 2011р., з
ТОВ "Викуп", в
вересні-жовтні 2011р., з ТОВ "Лідерком",
в листопаді 2011р. не
спрямовані на реальне настання
наслідків.

Також, відповідачем зазначено, що під
час перевірки не підтверджено об'єкт
оподаткування з ПДВ при придбанні
товарів (послуг) за липень 2011р.,
вересень 2011 р., жовтень 2011р. та листопад
2011р., чим порушено п.198.3 ст.198, п.198.4, 198.6
ст.198 Податкового Кодексу України від
02.12.2010 року №2755-ІV (із змінами та
доповненнями), в загальній сумі
556230,46грн.

Вказав, що згідно інформації та актів
перевірок, які надійшли на адресу
Дубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області, вищперелічені
контрагенти з яким перебувала ФОП
ОСОБА_4 в господарських відносинах, не
знаходяться за податковою адресою, а
тому все це вказує на нікчемність
правочину та безтоварність вказаних
господарських операцій позивача,
неправомірність формування
податкового кредиту, що призвело до
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за
відповідний період. Відтак,
нарахування відповідного грошового
зобов'язання є правомірним та законним,
тому просить суд в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази
наявні в матеріалах, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності у
виконавчому комітеті Дубенської
міської ради Рівненської області
19.01.2007р., отримала свідоцтво про
державну реєстрацію серії НОМЕР_4 номер
запису про державну реєстрацію
0000625, на податковому обліку в
Дубенській ОДПІ перебуває з 20.01.2007р.,
зареєстрована платником ПДВ
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 11.01.2008р. № 100088259, яке видане
Дубенською ОДПІ.

Згідно з реєстраційними даними, видами
господарської діяльності ФОП ОСОБА_4
визначено основний вид діяльності -
оптова торгівля паливом (51.51.0), оптова
торгівля машинами і устаткуванням для
добувної промисловості та будівництва
(51.82.0), інші види оптової торгівлі (51.12.0),
посередництво в торгівлі паливом,
рудами, металами та хімічними
речовинами (51.12.0), діяльність у сфері
бухгалтерського обліку (74.12.0).

На підставі наказу про проведення
перевірки № 11 від 11.06.2013р. та
направлення виданого Дубенською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Рівненській області
проведено позапланову документальну
невиїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ «АРС Трейд»,
за червень 2011р., ТОВ
«Викуп», за вересень та
жовтень 2011р., ТОВ «Лідерком», за листопад 2011р,

За наслідком проведеної перевірки
Дубенською ОДПІскладено акт від 05
липня 2013 року № 25/17-39/НОМЕР_3.

Згідно висновків до даного акту,
податковим органом встановлено
порушення Позивачем:

- ч. 5 ст. 203, ч.1,2 ст. 216 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ФОП ОСОБА_4 при
придбані товарів (послуг) у ТОВ «АРС
Трейд», в червні 2011р.,
ТОВ «Викуп», , в
вересні-жовтні 2011 р., у ТОВ «Лідерком»,
, в листопаді 2011 р. -
товар (послуги), по вказаних правочинах
не були передані в порушення ст. 662, 655 та
656 ЦК України.

- не підтверджено об'єкт оподаткування
з ПДВ при придбанні товарів (послуг) за
липень 2011 р., вересень 2011 р., жовтень 2011
р. та листопад 2011 р., чим порушено п. 198.3
ст. 198, п. 198.4, 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-IV
(із змінами та доповненнями), в
загальній сумі 556230,46 грн., а саме:

· за липень 2011 р. на загальну суму
7260 грн., у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг), які проведено на
підставі нікчемного правочину з ТОВ
«АРС Трейд»;

· за вересень 2011 р. на загальну
суму 76683,33 грн. та за жовтень 2011 р. на
загальну суму 104402,14 грн. у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), які
проведено на підставі нікчемного
правочину ТОВ «Викуп»;

· за листопад 2011 р. на загальну
суму 293165,56 грн. та за грудень 2011 р. на
загальну суму 74719,43 у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), які
проведено на підставі нікчемного
правочину ТОВ «Лідерком».

- п. 167.1 ст. 167, п .177.2 ст. 177 Податкового
кодексу України № 2755 від 02.12.2010 р. (зі
змінами та доповненнями), у разі чого
донараховано податок на доходи
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2011 р. в
сумі 319337,95 грн.

За результатами перевірки Дубенською
ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- № від 30.07.2013р., яким
Позивачу донараховано зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 556
230,46 грн. та застосовано штрафну санкцію
в розмірі 278 115,23 грн.

№ від 30.07.2013р., яким Позивачу
донараховано зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 319 337,95
грн. та застосовано штрафну санкцію в
розмірі 159 668,98 грн.

Вказані порушення пов'язуються з
придбанням Позивачем у ТОВ «АРС Трейд»,
ТОВ «Викуп», ТОВ «Лідерком» вугілля
різних сортів.

На думку посадових осіб податкового
органу, ТОВ «АРС Трейд», ТОВ «Викуп»,
ТОВ «Лідерком» не мали фактичної
можливості здійснювати господарські
операції з поставки товару (вугілля)
оскільки за даними ДПІ у Печерському
районі м. Києва, одержаними під час
перевірки цих юридичних осіб (акти
перевірки від 17.05.2013р. № 1698/22-8/35197074, від
17.05.2013р. № 1698/22-8/35197680, від 12.11.2012р.
№4802/22-10/35917680, від 13.05.2013р. № 1623/22.8/35917680,
від 17.05.2013р. № 1700/22.8/37451200), у цих
контрагентів позивача відсутні
необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби,
місцезнаходження не встановлено,
згідно до частини 1,5, ст.203, п.1,2 ст.215,
ст.228 Цивільного кодексу України
зазначені правочини мають ознаки
нікчемності. Крім того, представник
Відповідача пояснив, що отримання і
реалізація цінностей зі складу при
використанні автоперевезень повинні
підтверджуватися відповідними
накладними на відпускання цінностей,
та товарно-транспортними накладними,
які для перевірки не надано.

З наведених фактів посадовими особами
Дубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області зроблено висновок
про те, що діяльність ФОП ОСОБА_4 була
спрямована на здійснення операцій,
пов'язаних з незаконним отриманням
податкової вигоди, а угоди на поставку
товару, що укладені між позивачем та
ТОВ «АРС Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ
«Лідерком» суперечать інтересам
держави і суспільства, а тому є
нікчемними.

Суд вважає, що вищевказані податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню з огляду на
таке.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, впродовж 2011 року
Позивач отримав у ТОВ «АРС Трейд», ТОВ
«Викуп», ТОВ «Лідерком»
товарно-матеріальні цінності.

Так, 06.04.2011 між ФОП ОСОБА_4 (Покупець) та
ТОВ "Арс-Трейд" (Продавець) було
укладено договір купівлі-продажу №
06/04-1, згідно з яким Продавець
зобов'язувався передати у власність
Покупця, а Покупець в порядку та на
умовах визначених цим договором,
зобов'язувався прийняти й оплатити
вугілля кам'яне.

На виконання умов договору було
поставлено вугілля на загальну суму 43
560,00 грн., постачальником виписано
видаткові накладні та податкові
накладні № 482 від 29.06.2011р. та № 483 від
29.06.2011р. Згідно платіжних доручень № 964
від 25.07.2011р. на суму 16 300,00 грн. та № 969 від
01.08.2011р. на суму 27 260,00 грн. за вугілля
було проведено повний розрахунок.

Суму податку на додану вартість
позивачем було включено до складу
податкового кредиту на підставі
податкових накладних.

02.08.2011р. між ФОП ОСОБА_4 (Покупець) та ТОВ
"Викуп" (Продавець) було укладено
договір купівлі-продажу № 02/08-1, згідно
з яким Продавець зобов'язувався
передати у власність Покупця, а
Покупець в порядку та на умовах
визначених цим договором,
зобов'язувався прийняти й оплатити
вугілля кам'яне.

На виконання умов вказаного договору
ТОВ "Викуп" було поставлено для
позивача товар (вугілля) загальною
вартістю 773 306,43 грн. (у т.ч. ПДВ128 885,00
грн.).

Поставка вугілля на вказану суму
підтверджується видатковими
накладними № РН-9-01012 від 01.09.2011р., №
РН-9-01014 від 01.09.2011р., № РН-9-01013 від
01.09.2011р., № РН-10-0338 від 03.10.2011р., № РН-10-0339
від 03.10.2011р., № РН-10-0340 від 03.10.2011р., №
РН-10-0341 від 03.10.2011р.

За наслідками вказаних господарських
операцій ТОВ "Викуп" для ФОП ОСОБА_4
виписано податкові накладні № 13 від
01.09.2011р., № 16 від 01.09.2011р., № 15 від 01.09.2011р.,
№ 9 від 03.10.2011р., № 10 від 03.10.2011р., № 11 від
03.10.2011р., № 12 від 03.10.2011р.

Розрахунки позивачем з ТОВ "Викуп"
здійснено в повному обсязі у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок контрагента, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 1001 від 20.09.2011р. на суму 330
100,00 грн., № 1002 від 20.09.2011р. на суму 130 000,00
грн., № 1027 від 16.11.2011р. на суму 50 000,00 грн.,
№ 1030 від 16.11.2011р. на суму 11767,03 грн., № 1026
від 16.11.2011р. на суму 50 237,68 грн., № 1029 від
16.11.2011р. на суму 150356,52 грн., № 1028 від
16.11.2011р. на суму 50 845,20 грн. про які
зазначено на с. 18 Акту перевірки.

Суми податку на додану вартість
сформовані на підставі вказаних
податкових накладних та включені
позивачем до складу податкового
кредиту відповідних періодів.

Між ФОП ОСОБА_4 (Покупець) та ТОВ
"Лідерком" (Продавець) було укладено
договір купівлі-продажу № 14/09-1 від
14.09.2011р., згідно з яким Продавець
зобов'язувався передати у власність
Покупця, а Покупець в порядку та на
умовах визначених цим договором,
зобов'язувався прийняти й оплатити
вугілля кам'яне.

На виконання умов вказаного договору
ТОВ "Лідерком" було поставлено для
Позивача товар (вугілля) загальною
вартістю 2 207 309,94 грн., в т. ч. ПДВ 367 884,99
грн.

Поставка вугілля підтверджується
видатковими накладними № РН-11-0124 від
01.11.2011р., № РН-11-0123 від 01.11.2011р., № РН-11-0406
від 04.11.2011р., № РН-11-0504 від 08.11.2011р., №
РН-11-0125 від 01.11.2011р., № РН-11-1017 від
10.11.2011р., № РН-11-0911 від 09.11.2011р.

За наслідками вказаних господарських
операцій ТОВ "Лідерком" для ФОП ОСОБА_4
виписано податкові накладні № 28 від
01.11.2011р., № 27 від 01.11.2011р., № 96 від 04.11.2011р.,
№ 164 від 08.11.2011р., № 29 від 01.11.2011р., № 237
від 10.11.2011р., № 203 від 09.11.2011р.

Розрахунки з ТОВ "Лідерком" здійснено
Позивачем у безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок контрагента на загальну суму 1
442 600,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 1035 від
15.12.2011р. на суму 136 000,00 грн., № 1036 від
15.12.2011р. на суму 179 400,00 грн., № 1034 від
15.12.2011р. на суму 185700,00 грн., № 1040 від
19.12.2011р. на суму 172 900,00 грн., № 1037 від
19.12.2011р. на суму 189 000,00 грн., № 1039 від
19.12.2011р. на суму 185 600,00 грн., № 1038 від
19.12.2011р. на суму 176 500,00 грн., № 1041 від
26.12.2011р. на суму 129 900,00 грн., № 1042 від
26.12.2011р. на суму 87 600,00 грн., про які
зазначено на с. 12 Акту перевірки. Отже,
на момент проведення перевірки Позивач
заборгував ТОВ "Лідерком" кошти за
придбане вугілля в розмірі 403 000,00 грн.

Вугілля постачалося транспортом
постачальників та за їх кошти на
орендований склад позивача у с. Літовеж
Волинської області, що підтверджується
умовами договорів купівлі-продажу.
Відповідно до договору зберігання від
03.01.2011р., укладеного з ФОП ОСОБА_5, ФОП
ОСОБА_6 (Зберігач) зобов'язувався
приймати на відповідальне зберігання
вугілля, а ФОП ОСОБА_4 (Поклажодавець)
зобов'язувалася оплачувати вартість
зберігання.

Факт передачі на зберігання
підтверджується актами
приймання-передачі на відповідальне
зберігання від 29.06.2011р., 01.09.2011р., 09.09.2011р.,
03.10.2011р., 01.11.2011р., 04.11.2011р., 08.11.2011р.,
10.11.2011р.,

Суми податку на додану вартість на
підставі вказаних податкових
накладних за придбання товару включені
Позивачем до складу податкового
кредиту відповідних періодів.

Надаючи правову оцінку відносинам, суд
зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Спірні правовідносини на момент їх
виникнення регулювались Податковим
кодексом України із змінами та
доповненнями, та положеннями
Цивільного кодексу України щодо
недійсності правочинів.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину
встановлена законом, такий правочин
вважається нікчемним (ч. 2 ст. 215 ЦК
України).

В силу статті 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Вищий Адміністративний суд України в
своєму листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11
зазначив, що умовою для визнання
нікчемним правочину, який суперечить
інтересам держави і суспільства, є
встановлення умислу в діях осіб, що
уклали такий правочин.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» зазначено:

Перелік правочинів, які є нікчемними як
такі, що порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 ЦКУ:

1) правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України; правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими,що порушують
публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як встановлено судом, факт поставки ТМЦ
позивачу від ТОВ «АРС Трейд», ТОВ
«Викуп», ТОВ «Лідерком»
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображено у бухгалтерському і
податковому обліку Позивача та його
податковій звітності; право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
підтверджується договорами
купівлі-продажу, видатковими та
податковими накладними, договором
зберігання, актами приймання-передачі
ТМЦ, платіжними дорученнями про оплату
вартості товару.

Подальше використання позивачем у
своїй господарській діяльності
придбаного вугілля кам"яного, свідчить
його подальша реалізація. Дане
підтверджується договорами на
поставку вугілля, договорами на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом та платіжними дорученнями
про оплату ТМЦ. (копії документів
додані до матеріалів справи).

Враховуючи наведене, висновки
податкового органу про нікчемність
правочинів, укладених між Позивачем та
ТОВ «АРС Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ
«Лідерком», є безпідставними.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

В силу положень підпункту 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України не
відносяться до складу податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними або
оформленими з порушеннями вимог, чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Відповідно до пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкту оподаткування визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Крім того, судом встановлено, що на
момент укладання договорів
купівлі-продажу ТОВ «АРС Трейд», ТОВ
«Викуп», ТОВ «Лідерком» були належним
чином зареєстровані в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.(ТОВ «АРС
Трейд» - дата запису: 27.12.2010р., номер
запису: 1 042297, ТОВ "Лідерком" -
дата запису: 13.06.2007р., номер запису: 1 028574, ТОВ "Викуп" - дата запису:
12.05.2008р., номер запису: 1 033087),
знаходились на податковому обліку в
органах державної податкової служби та
належним чином зареєстровані, як
платники ПДВ.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15 травня
2003 року № 755-IV, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Тобто, на
момент виникнення та фактичної
реалізації договірних відносин
вказані контрагенти були
зареєстровані, як юридичні особи в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Щодо доводів відповідача про те, що
правочини позивача з ТОВ «АРС Трейд»,
ТОВ «Викуп», ТОВ «Лідерком» порушують
публічний порядок та направлені на
незаконне заволодіння майном держави у
вигляді несплати податку на додану
вартість внаслідок безпідставного
формування податкового кредиту і
валових витрат на підставі правочинів,
що відображені у первинних документах
лише для виду, без фактичного їх
виконання, то такі висновки можуть мати
місце лише при встановленні обставин
щодо наявності вини та умислу у
платника податку на незаконне
заволодіння майном держави.

Вина та умисел на заволодіння майном
держави юридичних осіб у вчиненні
таких діянь може бути доведена не
інакше, як через встановлення
обвинувальним вироком суду обставин
щодо наявності вини та названого
умислу у фізичних осіб, котрі діяли, як
уповноважені особи від імені названих
вище юридичних осіб. Згідно ст. 62
Конституції України, особа вважається
невинуватою у вчиненні діяння яке
містить ознаки злочину, доки її вину не
буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. При цьому, вина особи не може
ґрунтуватися на припущеннях. Усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи та акту перевірки
відповідача, вбачається, що підставою
для винесення спірних податкових
повідомлень-рішень не були
обвинувальні вироки судів, котрими
встановлені обставини щодо наявності
вини, умислу (направленого на незаконне
заволодіння майном держави) у діях
фізичних осіб, котрі діяли, як
уповноважені особи від імені названих
контрагентів.

Стосовно визначення зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до вимог 177.6 Податкового
кодексу України у разі якщо фізична
особа - підприємець отримує інші
доходи, ніж від провадження
підприємницької діяльності, у межах
обраних ним видів такої діяльності,
такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
цим Кодексом для платників податку -
фізичних осіб.

Згідно п.п 139.1.9. Податкового кодексу
України витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку не враховуються
при визначенні оподатковуваного
прибутку.

Як зазначалося вище, впродовж 2011 року
Позивач отримав у ТОВ «АРС Трейд», ТОВ
«Викуп», ТОВ «Лідерком»
товарно-матеріальні цінності - вугілля.
Придбання товарів відбувалось на
підставі видаткових та податкових
накладних, що виписувались ТОВ «АРС
Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ «Лідерком».
Оплата за придбаний товар
здійснювалася по перерахунку згідно
платіжних доручень. В подальшому
поставлений товар реалізовувася
покупцям зі складу. Усі ці обставини
встановлені судом на підставі належним
чином оформлених документів.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС
України).

В супереч зазначеного, Відповідач не
довів правомірності визначення
позивачу зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб внаслідок
віднесення до складу витрат сум
придбання товару Позивачем у ТОВ «АРС
Трейд», ТОВ «Викуп», ТОВ «Лідерком» та,
відповідно, не довів у цій частині
правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Отож, відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) і додержання законів про
оподаткування повинен нести
безпосередньо той платник податків і
зборів (обов'язкових платежів), що
допустив правопорушення.

Позивач не може нести відповідальності
за діяння контрагента та третіх осіб, у
тому числі державного реєстратора та
посадових осіб державної податкової
служби, що видали контрагенту позивача
свідоцтво про державну реєстрацію та
свідоцтво про реєстрацію платником
податку на додану вартість.

Відповідачем не було встановлено
обізнаності Позивача щодо
протиправного характеру діяльності
його контрагентів, прямої чи
опосередкованої причетності до такої
протиправної діяльності з метою
отримання податкової вигоди.

У рішенні ж Європейського суду з прав
людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії" (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж таки
застосовують негативні наслідки до
отримувача оподатковуваної ПДВ
поставки, який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про обгрунтованість вимог
позивача, відтак податкові
повідомлення-рішення відповідача від
30.07.2013 року № та №
визнаються протиправними та
підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України
понесені витрати позивачем у вигляді
сплати судового збору присуджуються
позивачу із Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області № та №000341702 від 30.07.2013
року.

Присудити на користь позивача Фізична
особа - підприємець ОСОБА_4 із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 458,80 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.