Справа № 286/1206/14-а
Суддя: Смиковська Л. О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської
Справа № 286/1206/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради про
визнання неправомірними дії та
стягнення невиплачених коштів у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить
визнати дії відповідача щодо невиплати
в повному обсязі коштів, передбачених
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" неправомірними, стягнути з
управління праці та соціального
захисту населення Коростенської
міської ради на його користь
невиплачені кошти, передбачені ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 14048,00 грн. за період з 01.08.2013 року
по 31.01.2014 року, мотивуючи тим, що він
працює, проживає в с. Заськи Овруцького
району Житомирської області. За період
роботи йому виплачувалась доплата, що
встановлена в Законі, не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, а згідно постанови КМ України №
836 від 26.07.96, що призвело до порушення
його прав.

Позивач в судове засідання на з'явився.

Представник відповідача УПСЗН
Коростенської міської ради в судове
засідання на з'явився, будучи належним
чином повідомленим про місце, дату та
час судового розгляду справи про
причини неявки суд не повідомляв, про
розгляд справи у відсутності свого
представника не клопотав, письмових
пояснень або заперечень проти
адміністративного позову не подав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду справи, без поважних
причин або неповідомлення ним про
причини неприбуття, розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши в судовому засіданні
докази, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Згідно довідки № 44 від 12.02.2014 року (а.с.9)
позивач працює у відокремленому
підрозділі Коростенській дирекції
залізничних перевезень (ст. Овруч) і яму
протягом серпень 2013 р. - січень 2014 року
були проведені виплати згідно ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 10 грн.50 коп.

Як вбачається із копії паспорту НОМЕР_1
(а.с.7) та посвідчення НОМЕР_2 (а.с.5)
позивач проживає в с. Заськи Овруцького
району Житомирської області та є
потерпілим від аварії на ЧАЕС 3
категорії.

Переліком населених пунктів
Житомирської і Київської областей,
віднесених до зони радіоактивного
забруднення внаслідок катастрофи,
затвердженого постановою КМ України №
106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ
України № 17 від 12.01.93, м. Овруч
Житомирської області віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачені слідуючи виплати :

- ст.39 Закону - громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата у
зоні гарантованого добровільного
відселення - 2 мінімальні заробітні
плати.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.96
визначено кратність одноразової
компенсації в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати, яка
визначається Законом, встановлено
конкретні розміри таких компенсацій і,
зокрема :

- для доплати громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення у зоні гарантованого
добровільного відселення - 1050 тис. крб.
(10,5 грн. за гр. реф.).

Статтею 62 даного Закону визначено, що
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції
України треба розуміти так, що
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

В аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Із змісту п.3 та п.4 мотивувальної
частини рішення вбачається, що право
Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України може бути надано Верховною
Радою України. Отже, Кабінет Міністрів
України видає нормативно правові акти
у сфері соціального захисту, керуючись,
зокрема, Законами України, якими він на
це уповноважується.

Дія постанови КМ України № 836 від 26.07.96
року не обмежена у часі, а тому вона є
чинною та підлягає застосуванню при
встановлені розміру виплат відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Пунктом 7 статті 3 КАС України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно п.п. 5,6 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 936 від 20.09.05 (далі - Порядок),
нарахування та виплата коштів за ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
проводиться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності без утворення юридичної
особи, установами, організаціями та
військовими частинами відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці, а тому
підприємства, установи, організації та
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності виступають
в даних правовідносинах як суб'єкти
владних повноважень на основі
законодавства.

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
відповідних видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку,
а тому виходячи з викладеного, державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
Коростенська дирекція залізничних
перевезень є належним відповідачем що
стосуються нарахування коштів за ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зважаючи на викладене, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Коростенської міської ради про
визнання неправомірними дії та
стягнення невиплачених коштів у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слід
відмовити за безпідставністю, оскільки
дана юридична особа не є належним
відповідачем по даній справі.

Окрім того, суд звертає увагу позивача,
що у відповідності до ч.4 ст.105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта
владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої
дії;

6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Таким чином, стягнення невиплачених
коштів не є предметом розгляду в
адміністративному судочинстві.

Зважаючи на викладене, суд вважає за
недоцільне, в даній справі, залучати в
якості другого відповідача державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
Коростенська дирекція залізничних
перевезень.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 8-11, 18, 71, 105, 122, 160, 161, 162,
267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради про
визнання неправомірними дії та
стягнення невиплачених коштів у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Овруцький районний суд може бути
подана апеляційна скарга на протязі 10
днів з дня отримання копії постанови, з
одночасним направленням копії скарги
до Житомирського апеляційного
адміністративного суду особою, яка її
подає.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Л. О. Смиковська