Справа № 161/726/13-а, 2а-161/112/13
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Справа № 6944/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 13.02.13 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області про
стягнення недоплаченого підвищення до
пенсії як дитині війни,

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2013 року ОСОБА_2 через свого
представника ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області про стягнення
недоплаченого підвищення до пенсії як
дитині війни.

Позивач посилався на те, що в 2012
році відповідач при виплаті йому
пенсії не виплачував підвищення до
пенсії як дитині війни всупереч
положенням ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та п. 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про державний бюджет України на 2012
рік».

Позивач просив зобов'язати
відповідача виплатити на його користь
недоплачену як дитині війни доплату до
пенсії в розмірі 7% мінімальної пенсії
за віком з врахуванням ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» починаючи з 11.07.2012 року.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 13.02.13 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила представник позивача ОСОБА_1,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що постанова суду першої інстанції є
необґрунтована та винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Висновки суду першої інстанції, що
належність ОСОБА_2 до категорії дітей
війни належним чином не підтверджена,
суперечить обставинам справи, оскільки
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того,
постановою Луцького міськрайонного
суду волинської області від 26.04.2011 року
у справі 2а-4639/11 визнано неправомірними
дії УПФ України в м. Луцьку щодо
нездійснення нарахування та виплати
ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 7.10.2009 року по 21.03.2011
року.

Апелянт просить скасувати постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 13.02.13 року та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для її розгляду в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 не надав суду доказів, що
засвідчують його належність до
категорії дітей війни, що свідчить про
безпідставність позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам матеріального права та є
помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
дитиною війни є особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років.

Згідно матеріалів справи, позивач
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином
України (а.с. 5).

Відповідно до постанови Луцького
міськрайонного суду волинської
області від 26.04.2011 року у справі 2а-4639/11
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
як дитині війни починаючи з дати
поновлення пенсії по 21.03.2011 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що ОСОБА_2 є
дитиною війни, оскільки даний статус
позивача вже був встановлений
постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26.04.2011 року
у справі 2а-4639/11.

Розмір соціальної виплати відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» становить 30%
мінімальної пенсії за віком.
Мінімальна пенсія за віком відповідно
до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Розмір нарахування та виплати
підвищення «дітям війни» в 2012 році
визначено постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», якою визначено, що з метою
здійснення у 2012 році заходів щодо
поетапного до 2015 року підвищення рівня
найбільш вразливих верств населення
установити, що дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» і «Про жертви
нацистських переслідувань») до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність.

Ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом
11.01.2013 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2
в частині нарахування та виплати
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 7% прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність в межах строку
звернення до суду, тобто починаючи з
11.07.2012 року.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального права,
тому її належить скасувати та прийняти
нову постанову про задоволення
позовних вимог з наведених вище
підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області
задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 13.02.13 року
по справі №161/726/13-а скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області в частині
відмови ОСОБА_2 в нарахуванні та
виплаті підвищення до пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 починаючи з 11.07.2012
року підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський