Справа № 872/5359/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2014 рокусправа № 1170/2а-4348/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Корпорації "ХХІ
століття"

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2013 р. у справі № 1170/2а-4348/12

за позовом Корпорації "ХХІ століття"

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2012 р. Корпорація "XXI століття" (далі -
Корпорація) звернулась до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби (далі -
Кіровоградська ОДПІ) від 25.07.2012 р. №
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної чи
комунальної власності в загальному
розмірі 344 761, 37 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
орендна плата за земельні ділянки
сплачувалась позивачем у розмірах
визначених договорами оренди землі зі
змінами внесеними додатковими угодами
до зазначених договорів, що
передбачено ст.288 ПК України і підстав
для донарахування зобов'язань
відповідач відповідно не мав.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2013
р. у справі № 1170/2а-4348/12 (суддя Момонт Г.
М.) у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
розмір плати за землю, сплачений
позивачем відповідно до договору є
меншим ніж визначено нормами
податкового законодавства, відповідно
до цього рішення податкового органу
щодо визначення грошового зобов'язання
з орендної плати за змелю є таким, що
винесено правомірно та в межах наданих
законом повноважень.

Не погодившись з постановою суду,
Корпорацією "XXI століття" подано
апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2013
р. у справі № 1170/2а-4348/12, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає, що суд першої
інстанції не врахував того, що норми
Податкового кодексу України не
передбачають автоматичної зміни
розміру орендної плати, а є тільки
підставою для зміни умов договору, які
повинні здійснюватись у відповідності
до норм чинного законодавства за
взаємною згодою сторін. Крім того,
скаржник зазначає, що податкове
законодавство не встановлює обов'язку
орендаря сплачувати орендну плату в
розмірі, який не відповідає розміру
визначеному договором та сплачувати її
в більшому розмірі в разі зміни
граничного розміру цієї сплати до
внесення змін до самого договору
оренди.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання представники
сторін не з'явились, процесуальним
правом на участь в судовому засіданні
не скористались, що з урахуванням
наявних в справі матеріалів, та
приписів ч.4 ст. 196 КАС України, не
перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до матеріалів справи, за
хронологією подій , обставини справи
свідчать про наступне:

16 травня 2006 р. між Кіровоградською
міською радою (Орендодавець) та
Корпорацією «ХХІ століття» (Орендар)
укладено договори оренди землі № 169 та
№ 168, за умовами яких Корпорація
приймає в строкове платне користування
земельні ділянки розташовані в місті
Кіровограді по проспекту Правди, 28 в
парку культури і відпочинку ім.50-річчя
Жовтня площею 4999,99 кв. м (для розміщення
огорожі з вбудованими об'єктами
комерційного призначення) і 25250,45 кв. м
(для розміщення та обслуговування
мережі атракціонів, ігрових
майданчиків, господарських будівель і
споруд) (а. с.23-26, 27-30).

01.04.2010 р. між сторонами договорів
укладено Додаткові угоди № 705 та № 706 до
зазначених договорів оренди земельної
ділянки, якими визначено, що орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та розмірі 1 % від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, що
становить за земельну ділянку площею
4999,99 кв. м - 2 323,27 грн. на місяць та за
земельну ділянку площею 25 250,45 кв. м - 6
994,58 грн. (а. с.80-81, 82-83).

31.01.2011 р. Корпорацією подано до
податкового органу податкову
декларацію орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за 2011 рік, якою задекларовано
орендну плату на 2011 рік згідно з
договорами оренди в розмірі 111 814,20 грн.,
до складу якої віднесено орендну плату
в розмірі 27 879,24 грн. (2 323,27 грн. х 12) за
земельну ділянку площею 4 999,99 кв. м,
орендовану згідно договору оренди від
16.05.2006р. № 169 та 83 934,96 грн. (6 994,58 грн. х 12)
за земельну ділянку площею 25250,45 кв. м,
орендовану згідно договору оренди від
16.05.2006 р. № 168 (а. с.76-79, 108-111).

17.04.2012 р. Корпорацією подано до
податкового органу уточнюючу
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2012 рік, якою
уточнено задекларовану суму орендної
плати на 2012 рік, зокрема, задекларовано
орендну плату за січень-квітень 2012 року
в розмірі 37 271,40 грн. (а. с.65-68, 115-116).

06.07.2012 р. Кіровоградською ОДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Корпорації «ХХІ
століття» з питання достовірності
нарахування орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за 2011 рік, січень-квітень 2012
року, за результатами якої складено акт
№ 00050/153/31919835 від 06.07.2012 р. (а. с.7, 8).

Так, згідно акту перевірки від 06.07.2012 р.
податківцями встановлено заниження
Корпорацією податкового зобов'язання з
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності в
сумі 298 171,12 грн., у тому числі 223 628,40 грн.
за 2011 рік та 74542,80 грн. за січень-квітень
2012 року.

При цьому, податківцями не
заперечується своєчасна та повна
сплата Корпорацією задекларованих сум
орендної плати за Договором за 2011 рік
та за січень-квітень 2012 року.

25.07.2012 р. на підставі даного акту
перевірки Кіровоградською ОДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
Корпорації збільшено суму грошового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності в розмірі 344 761,37
грн., у тому числі 298 171,12 грн. основного
платежу та 46 590,25 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) (а. с.10).

Корпорація «ХХІ століття»,
вважаючи вищевказане податкове
повідомлення-рішення протиправним,
звернулась до суду з даним
адміністративним позовом.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга Корпорації «ХХІ
століття» підлягає задоволенню з
таких підстав:

На час укладення договору діяв Закон
України від 03.07.92 р. № 2335-ХІІ "Про плату
за землю", який втратив чинність з 01
січня 2011 р. в зв'язку з набрання
чинності Податковим кодексом України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

Згідно ст.58 Конституції України закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, а тому до
правовідносин, які виникли у цій
справі, слід застосовувати норми
законів, які діяли на момент виникнення
спірних правовідносин, зокрема, у
момент укладення договорів оренди та
додаткових угоди до цих договорів
(червень 2006 року та квітень 2010 року),
тобто Закон України «Про плату за
землю» (чинний у 2009 р., 2010 р.) та норми
Податкового кодексу України, виходячи
з того, що податкова звітність з
орендної плати за землю, в т. ч.
уточнююча, подавалась позивачем у
січні 2011 р. та квітні 2012 р.

Відповідно до ст.27 Закону
України «Про плату за землю» контроль
за правильністю обчислення і
справляння орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності здійснюють органи державної
податкової служби.

Згідно ст.2 Закону України «Про плату за
землю» використання землі в Україні є
платним, плата за землю справляється у
вигляді земельного податку або
орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель. За
земельні ділянки, надані в оренду,
справляється орендна плата.

Згідно ст.13 Закону України «Про
плату за землю» підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

Відповідно до ст.19 Закону України
«Про плату за землю» розмір, умови і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за угодою сторін
у договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності).

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про
оренду землі» від 06.10.98 р. № 161-XIV орендна
плата із зазначенням її розміру,
індексації, форм платежу, строків,
порядку її внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату
належить до істотних умов договору
оренди землі.

Як зазначено вище, з 01 січня 2011 р.
питання оподаткування земельних
ділянок та сплати орендної плати за
землю урегульоване Податковим
кодексом України.

Так, за визначенням п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК
України плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК
України земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів (далі -
податок для цілей розділу XIII цього
Кодексу), а згідно п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК
України орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності - обов'язковий платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою (далі
у розділі XIII - орендна плата).

За приписами п.п.269.1.1, 269.1.2 п.269.1
ст.269 ПК України платниками податку є:
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.

Згідно положень п.п.270.1.1, 270.1.2 п.270.1
ст.270 ПК України об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

З наведених норм вбачається, що
орендна плата за землю за своєю
правовою природою є податком, контроль
за справлянням якого, а отже і
відповідністю розміру чинному
законодавству, покладено на органи
ДПС.

При цьому, у відповідності до п.п.288.5.1.
п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної
плати встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу: не може
бути меншою:

для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом.

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення та
донарахування позивачеві грошового
зобов'язання зі сплати орендної плати
за землю стала відмінність розміру
орендної плати, встановленої в
додатковій угоді до договору оренди
земельної ділянки та мінімального
розміру орендної плати, встановленої
п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Так, судом першої інстанції з
підтриманням позиції податкового
органу встановлено, що розмір орендної
плати за вказані земельні ділянки
згідно договорів оренди від 16.05.2006р. №
168 та № 169 у 2011 році повинен становити 335
442,60 грн. (2 323,27 грн. + 6994,58 грн.) х 3 х12), у
той час як позивачем задекларовано 111
814,20 грн., що свідчить про заниження
Корпорацією грошового зобов'язання з
орендної плати за 2011 рік у розмірі 223628,40
грн. (335 442,60 грн. - 111 814,20 грн.).

Розмір орендної плати за вказані
земельні ділянки у період з січня по
квітень 2012 року повинен становити 111
814,20 грн. (2 323,27 грн. + 6 994,58 грн.) х 4 х 3), у
той час як позивачем задекларовано 37
271,40 грн., що свідчить про заниження
Корпорацією грошового зобов'язання з
орендної плати за період з січня по
квітень 2012 року у розмірі 74 542,80 грн. (111
814,20 грн. - 37 241,40 грн.).

Проте, судом першої інстанції і
відповідачем не врахована специфіка
регулювання відносин з орендної
земельних ділянок державної і
комунальної власності.

Колегія суддів зазначає, що
положення Податкового кодексу України
щодо розміру орендної плати за
земельну ділянку повинні
застосовуватись до орендних
правовідносин, які виникають після
набрання ним чинності, тобто до
договорів (і відповідно, розмірів
орендної плати), які укладаються після
набрання ним чинності.

Щодо договорів, укладених до
набрання чинності Податковим кодексом
України, то зміна розміру орендної
плати можлива лише на умовах та з
підстав, передбачених договором, або
якщо законом встановлена відповідна
умова, при настанні якої орендна плата
підлягає перегляду.

Враховуючи відсутність у Податковому
кодексі України вимог щодо приведення
умов раніше укладених договорів оренди
землі (в частині розміру орендної
плати) у відповідність з цим кодексом,
його положення не підлягають
застосуванню в даному випадку,
оскільки в силу вимог ст.58 Конституції
України ст.288 ПК України не має
зворотної дії до спірних орендних
правовідносин.

Пункт 288.1 статті 288 ПК України в
якості єдиної підстави для нарахування
орендної плати за земельну ділянку
визначає договір оренди такої
земельної ділянки.

Відповідно до п.288.4 ст.288 ПК
України розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем і
орендарем.

Згідно ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

В силу ст.652 ЦК України у разі істотної
зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст.13 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

В силу приписів ст.30 Закону України
«Про оренду землі» зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Таким чином, виходячи зі змісту
ст.288 ПК України та умов вищевказаних
договорів оренди, розмір орендної
плати може бути переглянутий
сторонами, що свідчить про
неможливість безумовного та
самостійного перегляду податковим
органом розміру орендної плати і
перевищення відповідачем повноважень,
наданих чинних законодавством.

Оскільки сторонами в договорах оренди
передбачена можливість збільшення
орендної плати, законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Отже, затверджені Податковим кодексом
України зміни щодо розмірів сплати
орендної плати за земельні ділянки є
лише підставою для внесення змін до
укладених договорів оренди земельних
ділянок.

При цьому, згідно приписів ст.654 ЦК
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Таким чином, за наведених обставин
розмір орендної плати може бути
переглянутий лише сторонами договору
шляхом внесення відповідних змін, у
тому числі і у разі законодавчої зміни
граничного розміру цієї плати,
визначеної Податковим кодексом
України.

За приписами ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З огляду на викладені обставини справи,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про те, що судом першої
інстанції допущено неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та ухвалено рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду з прийняттям нової щодо
задоволення позовних вимог Корпорації
про визнання протиправним та
скасування спірного податкового
повідомлення-рішення відповідача від
25.07.2012 р. № .

На підставі ч.1 ст.94 КАС України
присудити до стягнення на користь
позивача судовий збір з Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корпорації "XXI
століття" на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2013
р. у справі № 1170/2а-4348/12 задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2013
р. у справі № 1170/2а-4348/12 скасувати та
прийняти нову про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 25.07.2012 р. № .

Стягнути судовий збір з Державного
бюджету України на користь Корпорації
"XXI століття" 2 146 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко