Справа № К/9991/47023/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/47023/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Калашнікової О.В.

Конюшка К.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Львівської філії відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
на постанову Господарського суду
Львівської області від 01 вересня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року у справі за позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області до
відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Львівської філії
відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком» про стягнення
економічних санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2008 року Державна інспекція з
контролю за цінами у Львівській
області звернулась до суду з позовом до
відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі центру
електрозв'язку № 4 міста Червоноград
Львівської філії відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
про стягнення економічних санкцій у
розмірі 1126,08 грн.

Постановою Господарського суду
Львівської області від 01 вересня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ВАТ «Укртелеком» в особі
центру електрозв'язку № 4 міста
Червоноград Львівської філії
відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком» в дохід державного
бюджету міста Червоноград 1126,08 грн.
економічних санкцій.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відкрите
акціонерне товариство «Укртелеком» в
особі Львівської філії відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити державній
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Державною інспекцією з
контролю за цінами у Львівській
області проведено перевірку ВАТ
«Укртелеком» в особі ЦТКП
електрозв'язку № 4 Львівської філії
«Укртелеком» щодо порядку
застосування тарифів на
загальнодоступні (універсальні)
телекомунікаційні послуги та тарифів
на надання в користування каналів
електрозв'язку операторів
телекомунікацій, які займають
монопольне (домінуюче) становище на
ринку цих послуг.

За результатами даної перевірки
складено акт № 000124 від 29.02.2008 року, яким
встановлено факт здійснення
відповідачем за період з 01.01.2007 року до
01.02.2008 року нарахування плати за
користування телефонним апаратом ТОВ
«ЮЕКС» за тарифами, встановленими для
категорії «Інші підприємства і
організації» у розмірі, в той час як
рішенням Національної комісії з питань
регулювання зв'язку України від 05.05.2006
року № 258 встановлено розмір тарифів
для бюджетних організацій 16,42 грн.
Внаслідок даного порушення
відповідачем було одержано
необґрунтовану виручку в сумі 375,36 грн.

На підставі матеріалів перевірки
державною інспекцією з контролю за
цінами у Львівській області прийнято
рішення № 95 від 07.03.2008 року про
застосування до відповідача
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, згідно з
яким, на підставі ст. 14 Закону України
«Про ціни та ціноутворення» вирішено
вилучити у ВАТ «Укртелеком» в дохід
державного бюджету м. Червонограда 1126,08
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку, що оскільки відповідачем
безпідставно завищено розмір тарифів,
то акт про застосування штрафних
санкцій прийнятий правомірно.

Колегія суддів вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками
судів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
ціни та ціноутворення» державне
регулювання цін і тарифів здійснюється
шляхом встановлення державних
фіксованих цін (тарифів) або граничних
рівнів цін (тарифів) або граничних
відхилень від державних фіксованих цін
(тарифів).

Згідно із ст. 189 ГК України ціна (тариф) є
формою грошового визначення вартості
продукції (робіт, послуг), яку
реалізовують суб'єкти господарювання.

Граничними тарифами на
загальнодоступні телекомунікаційні
послуги на період з 01.11.2006 року,
затвердженими рішенням Національної
комісії з питань регулювання зв'язку
України від 05.05.2006 року, встановлено
абонентську плату за користування
телефонним апаратом для бюджетних
організацій без почасової оплати
місцевих розмов у розмірі 16,32 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
ціни та ціноутворення» від 03.12.1990 р. та
п. 2.1 Інструкції про порядок
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій
затвердженої спільним наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України, та
Міністерства фінансів України від
03.12.2001р. № 298/519 порушенням порядку
встановлення та застосування цін, за
які накладаються економічні санкції, є
застосування цін і тарифів з
порушенням інших методів регулювання,
одним з яких є Закон України від 23.09.1997р.
«Про державну підтримку засобів
масової інформації та соціальний
захист журналістів».

Відповідно до абз. 5 ст. 6 Закону України
від 23.09.1997р. «Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів»
державні та комунальні
телерадіоорганізації, редакції
державних і комунальних періодичних
видань користуються послугами
поштового, телеграфного і телефонного
зв'язку в порядку та за тарифами,
встановленими для бюджетних
організацій.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2009 року,
яка набрала законної сили, скасовано
постанову суду першої інстанції про
визнання недійсним рішення про
застосування економічних санкцій № 95
від 07.03.2008 року та прийнято нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог ВАТ «Укртелеком» в особі ЦТКП
електрозв'язку № 4 Львівської філії
«Укртелеком» про скасування рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області № 95 від
07.03.2008 року про застосування до
позивача економічних санкцій в розмірі
1126,08 грн. за порушення державної
дисципліни цін відмовлено.

Отже, враховуючи вище викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про обґрунтованість задоволення
позовних вимог Державної інспекції з
контролю за цінами у Львівській
області. Доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом апеляційної
інстанції допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Львівської філії відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду
Львівської області від 01 вересня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді