Справа № 2а-82/11/1513
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/18004/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Кілійського районного суду
Одеської області від 14 лютого 2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду в
Кілійському районі Одеської області
про перерахунок пенсії, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду в
Кілійському районі Одеської області
про перерахунок пенсії.

Постановою Кілійського районного суду
Одеської області від 14 лютого 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2012 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, посилаючись
на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що рішенням
Кілійського районного суду Одеської
області від 04 грудня 2003 року, яке
набрало законної сили 04 січня 2004 року,
визнано право ОСОБА_2 на отримання
пенсії за віком на підставі пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із зарахуванням в
пільговий стаж праці період роботи з 01
серпня 1992 року по 21 серпня 1998 року за
Списком №2 за результатами атестації
робочих місць. З 04 січня 2004 року,
позивачу призначено пенсію на підставі
пункту «б» частини 1 статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Вимогами статті 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку, зокрема пенсії за віком та по
інвалідності призначаються з дня
досягнення пенсійного віку або
відповідно встановлення інвалідності
органами медико-соціальної експертизи,
якщо звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності.

Як вірно зазначено судами першої та
апеляційної інстанції, необхідні для
призначення пільгової пенсії
документи, зокрема, судове рішення щодо
наявності права на отримання пенсії на
пільгових умовах замість висновку про
результати проведення атестації
робочих місць, подано до Управління
Пенсійного фонду України в Кілійському
районі Одеської області 10 лютого 2004
року, після чого відповідачем було
призначено пенсію на пільгових умовах
з 04 січня 2004 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову, оскільки саме з 04 січня 2004 року
було підтверджено факт проведення
атестації робочого місця, на якому
працював позивач, що дало підстави на
призначення йому пенсії відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з вищевказаної
дати.

Таким чином, доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Кілійського
районного суду Одеської області від 14
лютого 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
в Кілійському районі Одеської області
про перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

М.М. Заїка