Справа № 801/867/14
Суддя: Маргарітов М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

м. Сімферополь

03 березня 2014 року (10:05) Справа №801/867/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Маргарітова М.В., при
секретарі Ходус Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Фізичної
особи-підприємеця ОСОБА_1

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим

про визнання протиправними дій та
скасування рішення

за участю:

позивач - у судове засідання не з'явився

відповідач - у судове засідання не
з'явився

Обставини справи: фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим та просить
визнати протиправними дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів в АР
Крим щодо проведення контролю
додержання законодавства про рекламу,
а також просить скасувати рішення
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим №181 від 25.06.2013р. про накладення на
позивача адміністративного стягнення
у сумі 3400грн. за порушення п. 5 ст. 8
Закону України «Про рекламу».

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що він не порушував п. 5 ст. 8
Закону України «Про рекламу», оскільки
реклама, яка вказана відповідачем в
протоколі за порушення законодавства
про рекламу не належить позивачу та ним
не розташовувалася. Стосовно
оскаржуваних дій щодо проведення
перевірки позивач вказує, що йому не
було повідомлено відповідачем про її
проведення та не було надано
документів на проведення перевірки.
Про результати перевірки позивач
дізнався з вимоги про надання
інформації від 02.04.2013р. №02-03/812.

Позивач у судове засідання не з'явився,
представник позивача в судовому
засіданні 25.02.20014р. заявив клопотання
про розгляд справи у відсутність
представника позивача.

Відповідач явку представника у судове
засідання не забезпечив, про час дату
та місце його проведення повідомлений
належним чином. Причини неявки суду не
повідомив. Правова позиція відповідача
викладена у письмових запереченнях на
позов (а.с.29-30), в яких він просить
відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши обставини справи, дослідивши
надані докази та оцінивши їх у
сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим 02.04.2013р. складений протокол №812,
яким встановлено, що при здійсненні
контролю в м. Джанкой по вул. Калініна
було зафіксовано розповсюдження
реклами, яка розміщена на фасаді
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_1 з
інформацією, яка направлена на
невизначеного споживача з метою
привернення його інтересу.

Згідно протоколу реклама містить зміст
(мовою оригіналу): «Супер магазин
компьютерной техники ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розницу по оптовым ценам мгновенный
кредит гарантия сервисное
обслуживание АДРЕСА_2 нашим клиентам
скидки! Тел: НОМЕР_2». В протоколі
вказано, що у входу в магазин
розташований рекламний носій з
інформацією про магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
направленої на формування та/або
підтримку інтересу споживачів реклами
до товару, із змістом (мовою оригіналу):
«Супер магазин компьютерной техники
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розницу по оптовым ценам!
Компьютеры принтеры сканеры
комплектующие печать фотографий и
документов сканирование
ксерокопирование ламінация нашим
клиентам скидки!».

Протоколом встановлено, що дана
реклама розповсюджена з ознаками
порушення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
рекламу», так як реклама про знижки цін
на продукцію, про розпродаж повинна
містити відомості про місто, дату
початку та закінчення знижки цін на
продукцію, розпродаж.

Відповідачем було зроблено
фотофіксацію зовнішньої реклами, що
знаходилась на фасаді будівлі, а також
рекламного носія біля входу у споруду.

Рішенням про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
від 23.06.2013р. №181 (а.с.36) Інспекцією з
питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим з
посиланням на матеріали справи та
протокол засідання №25 від 25.06.2013р., на
встановлені вказаним вище протоколом
від 02.04.2013р. №812 факти, на Постанову
Кабінету Міністрів України №693 від
26.05.2004р., згідно до ч. 7 ст. 27 Закону
України «Про рекламу», за порушення ч. 5
ст. 8 Закону України «Про рекламу»,
відповідач вирішив накласти штраф у
розмірі 3400грн. на ФОП ОСОБА_1, як на
розповсюджувача зазначеної реклами.

Позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про
рекламу» встановлено, що реклама про
знижку цін на продукцію, про розпродаж
повинна містити відомості про місце,
дату початку і закінчення знижки цін на
продукцію, розпродаж, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

Згідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про
рекламу», у разі неможливості
встановлення вартості реклами,
розповсюдженої з порушенням вимог
цього Закону, на рекламодавців та
розповсюджувачів реклами рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, накладається штраф у
розмірі до 300 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу»
встановлено, що рекламодавець - особа,
яка є замовником реклами для її
виробництва та/або розповсюдження;
розповсюджувач реклами - особа, яка
здійснює розповсюдження реклами.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що за вказаною адресою він
здійснює діяльність з роздрібної
торгівлі офісним та комп'ютерним
устаткуванням. Реклама, порушення
розповсюдження якої встановлено
відповідачем, не відноситься до
позивача та ним не розповсюджувалася.
Позивач вказав, що зазначена реклама
була розміщена до початку
підприємницької діяльності позивача
за вказаною адресою.

З матеріалів справи вбачається, що
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 здійснено 18.01.2010р.
Виконавчим комітетом Джанкойської
міської ради АР Крим відповідно до
свідоцтва НОМЕР_3 (а.с.10).

31.03.2010р. розпорядженням про реєстрацію
об'єкта торгівлі Джанкойського
міського голови від №163 зареєстровано
торгівельну точку ФОП ОСОБА_1 в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована
за адресою АДРЕСА_2.

Матеріали справи свідчать, що за
адресою здійснення підприємницької
діяльності позивача - АДРЕСА_2, у період
діяльності позивача, було
зареєстровано підприємницьку
діяльність декількох підприємців.

Про такі обставини свідчать витяги з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2
(державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності 16.08.2010р.) та
ОСОБА_3 (державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності 10.06.2010р.).

У судовому засіданні 11.02.2014р. був
допитаний свідок ОСОБА_4, який дав
свідчення, що він є власником
приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Свідок
вказав, що дане приміщення здавав в
оренду орендарям підприємцям, що
здійснювали підприємницьку діяльність
з торгівлі комп'ютерами, периферійним
устаткуванням та програмним
забезпеченням, з якими він укладав
договір оренди частини приміщення.
Свідок пояснив, що зовнішню рекламу,
порушення розповсюдження якої
встановлено Інспекцією з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим було розміщено ще до
початку здійснення підприємницької
діяльності ОСОБА_1, ким з передуючих
орендарів конкретно не пам'ятає.

У судовому засіданні 25.02.2014р. був
допитаний свідок ОСОБА_2, який зазначив,
що він до квітня 2010р. був суб'єктом
підприємницької діяльності, та
здійснював торгівельну діяльність в
орендованому приміщені за адресою:
АДРЕСА_2. Щодо питання про розміщення
реклами, порушення розповсюдження якої
встановлено Інспекцією з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим він зазначив, що дана
реклама вже була розміщена коли він
почав торгівельну діяльність в
орендованому приміщені.

Оцінивши в сукупності надані докази
суд дійшов наступних висновків.

З пояснень свідків вбачається, що
реклама, порушення розповсюдження якої
встановлено відповідачем, була
розміщена до початку діяльності
позивача за вказаною адресою.

Позивач здійснює торгівлю в
зареєстрованій торгівельній точці в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована
за адресою АДРЕСА_2.

Доказів того, що магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»
належить позивачу суду не надано.

Із змісту інформації вказаної у
рекламі не вбачається, що дана реклама
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо товару, який реалізується
саме позивачем. Інформація вказана у
рекламі не містить даних про позивача.

Матеріали справи не містять, а
відповідачем не в порядку ч.. 2 ст. 71 КАС
України, не надано належних доказів,
які б спростовували вказані обставини,
а також не надано доказів того, що
позивач є рекламодавцем або
розповсюджувачем реклами в розумінні
Закону України «Про рекламу» і
відповідно несе відповідальність за
порушення розповсюдження реклами
відповідно до ч. 5 ст. 8, ч. 7 ст. 27 Закону
України «Про рекламу».

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про необґрунтованість
рішення відповідача про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 23.06.2013р. №181, в зв'язку з чим
воно є протиправним та підлягає
скасуванню.

Позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про
рекламу» встановлено, що контроль за
дотриманням законодавства України про
рекламу здійснюють у межах своїх
повноважень центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, - щодо захисту
прав споживачів реклами.

Пунктом 9 Порядку накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 травня 2004р. №693
встановлено, що підставою для розгляду
справи про порушення законодавства про
рекламу (далі - справа) є відповідний
протокол, складений уповноваженою
посадовою особою Антимонопольного
комітету, Національної ради з питань
телебачення і радіомовлення, Мінфіну,
НКЦПФР або Держспоживінспекції та її
територіальних органів.

З матеріалів справи вбачається, що в
ході проведеної перевірки
відповідачем був складений протокол,
який став підставою для прийняття
рішення про накладення штрафу на
позивача. Проведення перевірки,
складання протоколу та застосування
штрафу відповідно до норм вказаних
нормативно - правових актів віднесено
до компетенції відповідача.

Отже відповідач при проведенні
перевірки та прийнятті рішення діяв у
межах наданих повноважень у спосіб
встановлений законом.

З обґрунтування позовних вимог не
вбачається, у чому полягає
протиправність дій відповідача, що
оскаржуються, а також порушення яких
норм законодавства на думку позивача
було допущено такими діями при
проведенні перевірки. Суду також не
надано належних доказів, які б
вказували на протиправність дій
відповідача.

За таких обставин відсутні підстави
для задоволення позовних вимог в
частині визнання протиправними дій
відповідача.

Під час судового засідання оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Постанову складено у
повному обсязі 07.03.2014р.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Автономній
Республіці Крим №181 від 25.06.2013р. про
накладення на фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 адміністративного
стягнення у сумі 3400грн. за порушення п. 5
ст. 8 Закону України «Про рекламу».

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (96100, Україна,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
фізичної особи - платника податків
НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 73,08грн.

Постанова може бути оскаржена в
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд через Окружний
адміністративний суд АР Крим шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду в десятиденний строк з дня її
проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Маргарітов М.В.