Справа № 804/14290/13-а
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юхно І.В.
при секретарі - Фросіні С.Ю.
представника позивача - Міхайлова
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будторг» до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будторг" (далі - ТОВ
"Будторг") звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Криворізька центральна ОДПІ), в якому
просило скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2013 р.
Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав в повному обсязі. В
обґрунтування позову зазначив, що не
згоден з висновками податкового органу
щодо завищення позивачем від'ємного
значення з податку на додану вартість,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду та вважає, що податкове
повідомлення - рішення від 15.10.2013 р.
матеріального та процесуального права.
Зауважив, що у п.102.5 ст.102 Податкового
кодексу України, на яку посилається
відповідач в акті перевірки, прямо
вказано, що якщо платник податків не
подав заяву про відшкодування ПДВ
протягом 1095 днів з дати коли виникло
його право на відшкодування, то по
спливу цього строку він втрачає це
право. Проте позивач ще в 2010 році
використав своє право на бюджетне
відшкодування, що відображене у всіх
деклараціях з ПДВ за період зазначеній
в акті перевірки. Залишок бюджетного
відшкодування відображався в рядку 24
декларації з ПДВ. Таким чином позивач
відповідно до норм законодавства
діючого в той час після бюджетного
відшкодування направив суму переплати
ПДВ на подальше погашення за рахунок
податкових зобов'язань. Тобто позивач
скористався своїм правом на
розпорядження бюджетним
відшкодуванням - робив всі потрібні дії
та відобразив своє рішення в
декларації з ПДВ. Представник позивача
зазначив, що на цей час, як і раніше не
має обмежень для строку зарахування
податкового кредиту який лишився після
бюджетного відшкодування в рахунок
податкових зобов'язань з ПДВ.
Представник позивача звернув увагу
суду на те, що податковий орган в своєму
акті перевірки намагається
ототожнювати поняття бюджетне
відшкодування (графа 23) та залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (графа
24), що є неправомірним та грубо порушує
права та законні інтереси позивача,
оскільки саме на бюджетне
відшкодування поширюється дія пп.102.5
ст.102 Податкового кодексу України, а на
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду дана
стаття не розповсюджується.
Представник позивача наголошував на
тому, що спірна сума бюджетного
відшкодування ПДВ була задекларована в
травні 2010 року, в умовах дії Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, в якому
зміст пп. 15.3.1 п.15.3 ст.15 аналогічний
пункту 102.5 статті 102 ПК України. Таким
чином, стаття 15.3.1 Закону №2181 і пункт 102.5
ПК України встановлюють тільки правило
(норму) про повернення сум податків, що
були надмірно (надлишково) сплачені до
бюджету чи відшкодовані з бюджету
відповідно до законів (кодексу), і
встановлюють граничні строки для
подання заяви про повернення надміру
сплачених податків, тобто переплати
податків. Враховуючи вищевикладене
представник позивача вважає, що
податкове повідомлення - рішення від
тому просив позов задовольнити в
Відповідач з позовною заявою не
погодився. Представник відповідача в
судовому засіданні зазначив, що згідно
з поданою ТОВ "Будторг" до Криворізької
центральної ОДПІ податковою
декларацією з ПДВ за серпень 2013 року та
додатками - позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, відображене
у рядку 18 податкової декларації,
складає 333,00 грн. та залишок від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту нарахованої за попередні
звітні (податкові) періоди, а саме
серпень 2013 року, складає 1 453 402,00 грн.
За даними платника залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного періоду складає 919
616, 00 грн. Представник відповідача
посилається не та, що платник податків
мав скористатися правом на отримання
суми бюджетного відшкодування в момент
виникнення на це такого права.
Посилався на те, що законодавством не
передбачено право платника податків
накопичувати від'ємне значення
попереднього звітного періоду. Тобто,
завищення ТОВ "Будторг" залишку
від'ємного значення у податковій
декларації з ПДВ за серпень 2013 року по
від'ємним значенням, що сформовані у
податкових деклараціях з ПДВ за
квітень 2010 року, фактично є наслідком
заниження суми бюджетного
відшкодування. Представник
відповідача зауважив, що ТОВ "Будторг" в
порушення п.102.5 ст.102 та п.200.4 ст.200 ПК
України безпідставно включено до
складу податкової декларації з ПДВ за
травень 2013 року по рядкам 21 "залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду, що включається до
складу податкового кредиту поточного
звітного періоду" та 24 "залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду"
залишок від'ємного значення податкової
декларацій з ПДВ за серпень 2013 року у
загальному розмірі 919 616,00 грн. Таким
чином, на думку представника
відповідача, оскаржуване рішення було
прийнято Криворізькою центральною
ОДПІ у відповідності з чинним
законодавством, а позовні вимоги ТОВ
"Будторг" є необґрунтованими, та як
наслідок такими, що не підлягають
задоволенню. Враховуючи вищевикладене,
представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.
Правовідносини, що випливають з
позовних вимог регулюються нормами
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI, Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ,
Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 року №168/97-ВР,;
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків» (надалі - Порядок),
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 N 1236 та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Мінфіну від 25.11.2011 №1492 (що діяв на
момент подання позивачем зазначеної в
позовній заяві звітності).
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будторг" () є платником податків та зборів, у
тому числі (у період, що розглядається)
податку на додану вартість та
перебуває на обліку в Криворізькій
центральній об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
27.09.2013 року посадовою особою
Криворізької центральної ОДПІ на
підставі пп.75.1.1 пп.76.1 ст.76 Податкового
кодексу України та відповідно до п.200.10
ст.200 Кодексу було проведено камеральну
перевірку ТОВ "Будторг" (код за ) з питань законності декларування
залишку від'ємного значення попередніх
звітних періодів, яке становить більше
100 тис. грн. по декларації за серпень 2013
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.
Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
Пунктом 76.1 ст.76 ПК України передбачено,
що камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з п.86.2 ст.86 ПК України за
результатами камеральної перевірки у
разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За результатами вищезазначеної
перевірки складено відповідний Акт
перевірки №599/22-03/32098199 від 27.09.2013р., в
якому виявлені порушення:

пункту 200.4 статті 200, пункту 43.3 ст.43,
пункту 102.5 статті 102 Податкового
Кодексу України, ТОВ "Будторг" завищено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 декларації) за серпень 2013 року на суму
919 616, 00 грн.

На підставі акту перевірки №599/22-03/32098199
від 27.09.2013р. податковим органом було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2013 р.
№, відповідно до якого зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 919
616, 00 грн.

В акті перевірки №599/22-03/32098199 від
27.09.2013р. було зазначено, що згідно
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", що діяв до 01.01.2011 року (далі -
Закон №168) сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Наведений порядок врахування
від'ємного значення суми податку на
додану вартість також визначений
пунктами 200.1., 200.2., 200.3.статті 200
Податкового кодексу України.

За даними платника залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду (значення рядка 24 декларації
попереднього звітного (податкового)
періоду) складає 919616,00 грн., а саме:

відповідно до пункту 200.3. статті 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1. цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.
Наведений порядок врахування
від'ємного значення суми податку на
додану вартість також визначений
підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7
Закону №168.

Згідно підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7
Закону №168 і пункту 200.4. статті 200
Податкового кодексу України якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 або
200.1 цих пунктів, має від'ємне значення,
то бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).
Залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.4 пункту 7.7
статті 7 Закону №168 і пункту 200.7
статті 200 Податкового кодексу України,
платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Податковою інспекцією в акті перевірки
зазначається, що вищенаведеними
нормами не передбачено відстрочення
використання такого права з моменту
його виникнення, і за таких обставин,
платник податків мав скористатися
правом на отримання суми бюджетного
відшкодування в момент виникнення на
це такого права. Тобто, завищення ТОВ
"Будторг" залишку від'ємного значення у
податковій декларації з ПДВ за
серпень 2013 року по від'ємним значенням,
що сформовані у податкових деклараціях
з ПДВ за квітень 2010 року, фактично є
наслідком заниження суми бюджетного
відшкодування.

Також контролюючим органом наведені
посилання на "Порядок заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість", затверджений
наказом ДПА України від 25.01.2011 року №41
(діяв до 10.01.2012 року), яким передбачено,
що якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу за попередні
звітні (податкові) періоди з податку на
додану вартість, у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду). Якщо в
наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), подається (Д2) (додаток 2).
Платники, які відповідно до статті 200
розділу V Кодексу мають право на
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість та заповнили рядок 22
декларації, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають
(ДЗ) (додаток 3). Значення рядка 3 (ДЗ)
(додаток 3) переноситься до рядка 23
декларації за поточний звітний
(податковий) період. Залежно від
обраного платником напряму повернення
суми бюджетного відшкодування (на
рахунок цього платника у банку або у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів) така сума
вказується або в рядку 23.1, або у рядку
23.2, або частково розподіляється у
рядках 23.1 та 23.2 декларації. Залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

В акті перевірки зазначається, що
відповідні норми були передбачені
"Порядком заповнення і подання
податкової декларації з ПДВ",
затвердженого наказом ДПА України
від 30.05.1997 року №166. Зокрема, у пункті 5.12
Наказу №166 зазначалось, що бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів, (послуг).
Сума податку, фактично сплачена у
попередніх податкових періодах,
визначається із сум, які були включені
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та не
брали участі у розрахунках бюджетного
відшкодування протягом попередніх
податкових періодів або не погашали
податкові зобов'язання наступних
звітних періодів (рядок 24). Залежно від
обраного платником напряму повернення
суми бюджетного відшкодування (на
рахунок цього платника у банку або у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів) така сума в
повному розмірі вказується або в рядку
25.1, або в рядку 25.2 податкової
декларації з податку на додану
вартість. Залишок від'ємного значення
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 26
податкової декларації поточного
звітного податкового періоду та
переноситься до рядка 23.2 податкової
декларації наступного звітного
періоду).

Актом перевірки визначено, що у рядках
26 (до 04.05.2011 року) та 24 "залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду"
звітної податкової декларації з ПДВ
відображається лише залишок від'ємного
значення, за яким не проведено
розрахунків з постачальниками. В той же
час, згідно підпункту 15.3.1 пункту 15.3
статті 15 Закону України №2181, пункту
102.5 статті 102 Податкового кодексу
України заяви на повернення надміру
сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

З огляду на наведене податковий орган
прийшов до висновку, що ТОВ "Будторг" в
порушення пункту 102.5 статті 102 та пункту
200.4 "б" статті 200 Податкового кодексу
України безпідставно включено до
складу податкового кредиту податкової
декларації з ПДВ за травень 2013 року по
рядкам 21 "залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду" та 24
"залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду" залишок від'ємного значення
податкової декларації з ПДВ за травень
2013 року у загальному розмірі 919616,00 грн.

Суд не погоджується з доводами
відповідача з огляду на наступне.

Оскаржуване рішення податкового
органу прийняте з посиланням на норми
законів, відповідно до яких, заяви на
повернення надміру сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Проте, як вбачається зі змісту
наведених норм, вони встановлюють
строк подання заяви про повернення
надміру сплачених податків, зборів, але
не надають права податковому органу
списувати переплати з податків, крім
того, у разі неподання позивачем
відповідної заяви на бюджетне
відшкодування на рахунок платника
податків (а відображенням у податкових
деклараціях залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, у рядках 22.2 та 26),
як відбулось у розглянутому випадку,
наведені норми не можуть
застосовуватись, оскільки виходять за
межі спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 102.5 статті 102 Кодексу
заяви про повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань або про
їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть
бути подані не пізніше 1095 дня, що настає
за днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що
положення вищенаведеної норми
регулюють виключно питання
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань та відшкодування сум
податку на додану вартість і саме для
вирішення цих питань законодавець
встановлює 1095-денний термін і будь-яких
обмежень щодо строків відображення
податкового кредиту та перенесення
залишку від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового кредиту,
Податковий кодекс України не
містить. Аналогічна позиція також
викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду від 22.11.2013 року
у справі №0670/11743/11 (К/9991/60769/12).

Окрім того необхідно зазначити, що ДПС
України листом №808/7/15-3417-16 від 12.01.2012
року надала податкове роз'яснення щодо
порядку відображення у податковій
декларації з ПДВ залишку від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів, в
якому зазначила, що платник податку,
який не мав права на бюджетне
відшкодування через відсутність
оподатковуваних поставок, має право в
рядку 24 податкової декларації з ПДВ
відображати залишок від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення.

Так, згідно пункту 7.7 ст.7 Закону
України №168/97-ВР:

- при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

- якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.3 пункту 7.7 статті 7
Закону України №168/97-ВР встановлено,
що платник податку може прийняти
самостійне рішення про зарахування
належної йому повної суми бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку наступних
податкових періодів. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
наслідками звітного періоду, в якому
виникає право на подання заяви про
отримання бюджетного відшкодування
згідно з нормами цієї статті. При
прийнятті такого рішення зазначена
сума не враховується при розрахунку
сум бюджетного відшкодування
наступних податкових періодів.

Фактично платником податків право
розпорядження залишком від'ємного
значення з податку на додану
вартість використано у 2010 році, а
відомості щодо такого залишку, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, відображені в усіх податкових
деклараціях з ПДВ по теперішній час.

З матеріалів справи вбачається, що
залишок від'ємного значення
попереднього податкового періоду
відображений позивачем в рядку 24
декларації з ПДВ, отже, позивач
відповідно до норм законодавства, що
діяло у 2010 році, включив залишок
від'ємного значення до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, відобразивши його
у податковій декларації з ПДВ.

Суд погоджується з доводами позивача
про неправомірне ототожнювання
контролюючим органом поняття бюджетне
відшкодування (графа 23) та поняття
залишок від'ємного значення податку на
додану вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (графа 24). Оскільки
саме на бюджетне відшкодування
поширюється дія підпункту 102.5 статті
102 Податкового кодексу України, а не на
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Підпункт 15.3.1 пункту 15.3 статті 15
Закону №2181 та пункт 102.5 статті 102
Податкового кодексу України
встановлюють лише правило (норму) про
повернення сум податків, що були
надмірно (надлишково) сплачені до
бюджету чи відшкодовані з бюджету
відповідно до законів (кодексу), і
встановлюють граничні строки для
подання заяви про повернення надміру
сплачених податків, тобто переплати
податків. Сума ПДВ, що враховується в
залишку від'ємного значення бюджетного
відшкодування (рядок 24 декларації) не є
сумою надмірно сплачених до бюджету
грошових зобов'язань і не є сумою
відшкодування таких грошових
зобов'язань, так як відшкодування цих
сум із бюджету може бути здійснене
тільки в майбутньому (в наступних
податкових періодах) при виконанні
встановлених законодавством умов.

В податкових деклараціях з ПДВ платник
податків не заявляв у рядку 23 суми, що
підлягають бюджетному відшкодуванню
ані на рахунок платника у банку, ані з
зменшення податкових зобов'язань
майбутніх періодів, використовуючи при
розрахунку рядка 24 (раніше 26)
декларації з ПДВ показник рядка 23 "-",
отже у заявленому спорі відсутні
правовідносини, до яких належало б
застосовувати обмеження у 1095 днів на
подання заяви про бюджетне
відшкодування з дати виникнення права
на таке відшкодування.

З огляду на викладене, суд погоджується
із доводом позивача про те, що
законодавством не було встановлено та
не встановлено на теперішній час
обмежень для строку зарахування
податкового кредиту який залишився
після бюджетного відшкодування в
рахунок податкових зобов'язань з ПДВ.

Окрім того, згідно з п. 4.4 «Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам
податків» (надалі - Порядок),
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 N 1236 - у разі
звернення платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення за
умови надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків не пізніше
настання граничного строку сплати,
зазначеного в податковому
повідомленні-рішенні, структурний
підрозділ, який склав таке податкове
повідомлення-рішення, у день отримання
ухвали вносить відповідні дані до
реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому сума грошового зобов'язання в
той самий день виводиться з реєстру
податкових повідомлень-рішень та
обліковується в окремому реєстрі до
дня набрання рішенням суду законної
сили.

Згідно п.4.5 вказаного Порядку, після
закінчення процедури
адміністративного оскарження або
судового оскарження та набрання
судовим рішенням законної сили суми
узгодженого грошового зобов'язання
та/або зменшення (збільшення) суми
бюджетного відшкодування, та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в автоматичному режимі
переносяться з реєстру податкових
повідомлень-рішень (окремого реєстру,
передбаченого пунктом 4.4 цього розділу)
до автоматизованої інформаційної
облікової системи органів державної
податкової служби. Одночасно
структурному підрозділу, що забезпечує
адміністрування облікових показників
та звітності, передаються паперові
виписки з реєстру податкових
повідомлень-рішень за день, до яких
включається інформація щодо сум
узгоджених грошових зобов'язань та
інших показників, які переносяться до
карток особових рахунків.

Відповідно до пп. 4.6.7 п. 4 розділу IV
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Мінфіну від 25.11.2011 №1492 (що діяв в момент
подачі позивачем податкової
декларації за серпень 2013 року), рядок 21.3
податкової декларації передбачений
для відображення збільшення або
зменшення залишку від'ємного значення,
який (для декларації 0110 - після
бюджетного відшкодування) включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи до
проведення перевірки за серпень 2013
року Криворізькою центральною
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (з 12.07.2013 року по 15.07.2013 року)
було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
правомірності нарахування ТОВ
"Будторг" залишку від'ємного значення
попередніх звітних періодів, за
результатами якої 15.07.2013 року складений
акт №107/04-81-22-02/32098199.

На підставі акту перевірки від 15.07.2013
року №107/04-81-22-02/32098199 Криворізькою
центральною об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 19 липня 2013
року винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким ТОВ
"Будторг" зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість по податковій декларації
№ від 03.07.2013 року за травень 2013
року на 919949 грн.

В ході зазначеної перевірки
правомірності формування суми
від'ємного значення податку на додану
вартість за травень 2013 року та його
фактичної оплати податковим органом
встановлено порушення підпункту 14.1.18.
пункту 14.11. статті 14, пунктів 43.1. та 43.3.
статті 43, пункту 102.5. статті 102
Податкового кодексу України, у зв'язку
із чим здійснено висновок, що ТОВ
"Будторг" завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації) за травень 2013 року на суму
919949 грн.

Відповідно до п.56.18 ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Не погодившись з рішенням податкового
органу ТОВ "Будторг" оскаржив податкове
повідомлення-рішення № від 19
липня 2013 року в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12.09.2013 року у справі №804/10296/13-а
адміністративний позов ТОВ "Будторг" до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-ряшення - задовольнено
повністю, скасовано податкове
повідомлення-рішення від 19 липня 2013
року №, винесене Криворізькою
центральною об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

На момент проведення камеральної
перевірки ТОВ "Будторг" (код за ) з питань законності декларування
залишку від'ємного значення попередніх
звітних періодів, яке становить більше
100 тис. грн. по декларації за серпень 2013
року та на момент розгляду справи
вищезазначена постанова не набрала
законної сили, що підтвердили
представники сторін в судовому
засіданні.

Отже, зобов'язання ТОВ "Будторг"
зменшити розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість по
податковій декларації № від
03.07.2013 року за травень 2013 року на 919949,00
грн. у відповідності до податкового
повідомлення-рішення № від 19
липня 2013 року є неузгодженим.

З огляду на вищевикладене суд
приходить до висновку, що позивачем
було правомірно відображено залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду в рядку 24
декларації з ПДВ за серпень 2013 року.

Таким чином податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2013 р.
№ є протиправним та підлягає
скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем правомірність
оскаржуємого рішення не доведена,
доводи позивача не спростовані.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає, що вимоги позивача
правомірні, обґрунтовані і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Отже, документально підтверджені
позивачем судові витрати - судовий збір
підлягає стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 94, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Будторг»
до Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2013 р.
№.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будторг» судовий
збір у розмірі 458 (чотириста п'ятдесят
вісім) грн. 81 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до
ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено
09 грудня 2013 року.

Суддя

І.В. Юхно