Справа № 522/3438/14-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3438/14-а
Провадження № 2а/522/506/14
УХВАЛА

04 березня 2014 року суддя Приморського
районного суду м. Одеси Шенцева О.П.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про
зняття судимості, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, в якому позивач просить
винести рішення, яким зняти судимість і
визнати його особою, яка не має
судимості, а також зобов'язати
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
внести до інформаційної бази МВС дані
про те, що він є особою, яка не має
судимості.

Приписами ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
посадових та службових осіб.
Компетенція (юрисдикція) судів щодо
розгляду таких справ визначається
процесуальними законами.

Відповідно до ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються: судоустрій, судочинство,
статус суддів, засади судової
експертизи, організація і діяльність
прокуратури, органів дізнання і
слідства, нотаріату, органів і установ
виконання покарань.

Дослідивши матеріали позову, суддя,
дійшов висновку, що дана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
управлінських функцій.

Враховуючи норми КАС України, спірні
правовідносини не випливають із
здійснення суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій, а тому не
належать до юрисдикції
адміністративних судів.

При цьому відповідно до приписів ст. 538
Кримінально-процесуального кодексу
України, після відбуття покарання у
виді позбавлення волі або обмеження
волі суд, який ухвалив вирок, має право
розглянути питання про зняття
судимості з цієї особи за її
клопотанням.

Питання, які виникають під час та після
виконання вироку вирішуються судом за
клопотанням (поданням) прокурора,
засудженого, його захисника, законного
представника, органу або установи
виконання покарань, а також інших осіб,
установ або органів у випадках,
встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення
питання, пов'язаного із виконанням
вироку, подається:1) до місцевого суду, в
межах територіальної юрисдикції якого
засуджений відбуває покарання, - у разі
необхідності вирішення питань,
передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім
клопотання про припинення примусового
лікування, яке подається до місцевого
суду, в межах територіальної
юрисдикції якого знаходиться установа
або заклад, в якому засуджений
перебуває на лікуванні) частини першої
статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах
територіальної юрисдикції якого
виконується вирок, - у разі
необхідності вирішення питань,
передбачених пунктами 10 (у частині
клопотань про заміну покарання
відповідно до частини третьої статті 57,
частини першої статті 58, частини першої
статті 62 Кримінального кодексу
України), 11, 13 частини першої статті 537
цього Кодексу; та інші (ст. 539 КПК
України).

Приписами Кримінально-процесуального
кодексу України визначено, що
діяльність певного кола посадових
осіб, як і діяльність суду має свої
особливості і не належить до сфери
управлінської діяльності і не може
бути предметом оскарження в порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, спірні правовідносини
регламентовані
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Відповідно до п.4.2 Рішення
Конституційного суду України № 19-рп/2011
від 14.12.2011 р., завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (частина перша статті 2 КАС
України). До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (частина друга статті 2 КАС
України). Вичерпний перелік
публічно-правових справ, на які не
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в
частині третій статті 17 КАС України, а
саме справи: що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України; які
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства; про
накладення адміністративних стягнень;
щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції
(пункти 1, 2, 3, 4).

Подібна правова позиція викладена в
спільному інформаційному листі №
334/8/13-11 від 12.03.2011 року Вищого
адміністративного суду України та
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

У зв'язку з цим суд доходить висновку,
що даний спір не підлягає вирішенню в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.109 КАС
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі відмови у відкритті
провадження у справі.

Судом встановлено, що сума судового
збору по квитанції № 15ZL37592 від 25.02.2014р. у
розмірі 73 грн. 08 коп., яка надана
позивачем разом з позовною заявою, вже
повернута позивачу, згідно ухвали
Одеського окружного адміністративного
суду від 26 лютого 2014 року (справа №
815/1393/14), а тому повторному поверненню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 4, 17, п.1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя,
-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про зняття судимості.

Роз'яснити позивачу, що вказані в його
позові вимоги належить розглядати у
порядку кримінального судочинства.

Копію ухвали разом із заявою та всіма
додатками до неї надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5 -
денний строк з дня отримання ухвали
апеляційної скарги.

Суддя

04.03.2014