Справа № 2а-11823/11/1370
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа № 9104/39817/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Большакової О.О., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2012 року в адміністративній
справі за позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1, третя
особа ОСББ «Хімік», про зобов'язання
виконати вимоги припису,

встановив:

У жовтні 2011 року позивач Інспекція ДАБК
у Львівській області звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача ОСОБА_1, в якому просив
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису № 29/157 від 08.06.2011 р., а
саме: демонтувати фундамент прибудови
до квартир АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що 08.06.2011 року
позивачем проведено перевірку
законності виконання будівельних
робіт з будівництва прибудови до
квартир АДРЕСА_1. В результаті
перевірки встановлено, що відповідачем
ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 26, 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст.ст. 9, 27
Закону України «Про архітектурну
діяльність» самочинно розпочато
будівництво прибудови до квартири
АДРЕСА_1, без права на виконання
будівельних робіт, без проектної
документації. За результатами
перевірки складено акт № 29/60-ф від
07.06.2011 р. та винесено припис № 29/157 від
08.06.2011 р. про демонтаж фундаменту
прибудови до квартир АДРЕСА_1. 16.09.2011
року Інспекцією ДАБК проведено
позапланову перевірку виконання
ОСОБА_1 припису № 29/157 від 08.06.2011 р., якою
встановлено, що припис відповідачем не
виконано. Тому, просив позивач,
відповідно до ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
зобов'язати відповідача виконати
вимоги вказаного вище припису в
судовому порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.01.2012 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1
виконати вимоги припису № 29/157 від
08.06.2011 р., а саме: демонтувати фундамент
прибудови до квартир АДРЕСА_1.

З цією постановою суду не погодився
відповідач ОСОБА_1 і оскаржив її в
апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що оскаржена
постанова суду від 17.01.2012 року прийнята
з врахуванням законодавчих актів котрі
втратили чинність, а саме : Положення
про державний
архітектурно-будівельний контроль,
затв. Постановою КМУ від 25.03.1995 р. № 225 (у
редакції Постанови КМУ від 07.04.1995 р. №
238), яка втратила чинність на підставі
Постанови КМУ № 553 від 23.05.2011 р..

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 17.01.2012 р. та
направити справу на новий розгляд.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явились в засідання апеляційного
суду, перевіривши матеріали справи,
обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що таку
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 07.06.2011 року
позивачем Інспекцією ДАБК у Львівській
області було проведено перевірку з
приводу будівництва балкону гр. ОСОБА_1
до багатоповерхового житлового
будинку в АДРЕСА_1. За результатами
перевірки позивачем складено акт №
29/60-ф від 07.06.2011 р. (а.с. 7).

Також, за результатами перевірки
позивачем винесено припис № 29/157 від
08.06.2011 р., який адресовано відповідачу
ОСОБА_1, і запропоновано відповідачу в
30-денний термін з дня отримання даного
припису, демонтувати фундамент
добудови в АДРЕСА_1. У приписі вказано,
що відповідач самовільно провів
влаштування фундаменту під добудову
балкону без затвердженої проектної
документації та декларації на право
виконання будівельних робіт, чим
порушив ст. ст. 26, 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», ст.ст. 7, 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність» (а.с. 8).

Згідно акту перевірки № 29/4-ф від 16.09.2011
р. позивачем встановлено, що припису №
29/157 від 08.06.2011 р. відповідачем не
виконано ( а.с. 9).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог, з
врахуванням наступного.

Статтею 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(в редакції на час розглядуваних
правовідносин) встановлено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних, будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» (в редакції
на час розглядуваних правовідносин),
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
року (чинним із 18.04.2011 року), зокрема,
пунктом 4 цього Положення, передбачено,
що Держархбудінспекція відповідно до
покладених на неї завдань, здійснює в
межах своїх повноважень державний
контроль за дотриманням юридичними і
фізичними особами державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, перепланування та
реконструкції (дообладнання) житлового
фонду, будівель громадського
призначення; зупиняє підготовчі та
будівельні роботи, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт.

Пунктом 5 цього Положення передбачено,
що Держархбудінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право в
установленому порядку, зокрема,
видавати обов'язкові до виконання
приписи щодо: а) усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт; здійснювати
контроль за виконанням виданих
приписів про усунення порушень.

Аналогічні права і повноваження мають
територіальні органи
Держархбудінспекції, відповідно до
пунктів 4, 5 Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України № 317 від 19.11.2007 року (чинним на
час розглядуваних правовідносин).

Крім цього, відповідно до пунктів 11, 17
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМ України №
553 від 23.05.2011 року (набрав чинності із
02.06.2011 року), передбачено, що посадові
особи Інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право, зокрема, видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
- усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил; -
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; - складати
протокол разом з приписом усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Таким чином, вказаними вище правовими
нормами передбачено право
Держархбудінспекції і її
територіальних органів з метою
усунення виявлених порушень
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, у
винесених приписах вимагати зупинення
будівельних робіт, що не відповідають
вимогам законодавства, і не
передбачено права на винесення вимог
про демонтаж будівництва.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Крім цього, частиною 1 статті 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
встановлено, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

З наведених вище правових норм видно,
що припис Інспекції про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил є
обов'язковим до виконання особою якій
адресований, в силу вимог
законодавства. Тому, є безпідставними
вимоги Інспекції щодо необхідності
винесення судового рішення про
зобов'язання відповідача виконати
вимоги припису.

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Як уже було вказано вище, статтею 38
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» передбачено
право Інспекції, в разі невиконання
вимог припису, звертатися до суду із
вимогами про знесення самочинно
збудованого об'єкта та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням, а
не про зобов'язання виконати вимоги
припису.

Судом першої інстанції також не
враховано, що відповідно до ст. 33 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
спори, що виникають у процесі
здійснення архітектурної діяльності
вирішуються у встановленому законом
порядку.

Статтею 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та статтею 376 ЦК України передбачено, що
лише суд може зобов'язати особу
провести відповідну перебудову чи
знести будівництво, що є гарантією
дотримання прав власників житлового
будинку (квартири).

Отже, враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, постанова
суду винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому,
оскаржену постанову суду від 17.01.2012
року слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2012
року в адміністративній справі за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання виконати вимоги припису -
скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання виконати вимоги припису №
29/157 від 08.06.2011 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
О.О. Большакова

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 07.03.2014 року.