Справа № 242/6118/13-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
справа №242/6118/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Старосуда М.І., Василенко Л.А.,
Гімона М.М., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
на постанову Селидівського міського
суду Донецької області від 20 січня 2014 р.
у справі № 242/6118/13-а за позовом ОСОБА_2
до управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
про визнання протиправним і
скасування рішення про відмову в
призначення пенсії, зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області,
зазначивши, що 18 квітня 2013 року він
звернувся до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки на час
звернення він досягнув 55 років, мав
стаж роботи тривалістю не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці. Але рішенням від 17 липня
2013 року йому відмовлено в призначенні
пільгової пенсії з посиланням на
відсутність необхідного пільгового
стажу 12 років 6 місяців за Списком №2,
оскільки певні періоди роботи не
можуть бути зараховані до пільгового
стажу за списком №2. Це період роботи з
30 березня 1979 року по 07 вересня 1984 року в
якості газоелектрозварювальника в
хлопкорадгоспі ім. Леніна
Джетисайського району республіки
Казахстан, так як не надані первинні
документи, підтверджуючі пільговий
характер роботи, а також період роботи
з 22 серпня 1992 року по 30 березня 1995 року в
якості газоелектрозварювальника в КСП
«Новоселидівська птахофабрика» через
відсутність атестації робочих місць.
Ці періоди роботи з важкими умовами
праці, що разом складають 08 років 17 днів
зараховано відповідачем лише до
загального страхового стажу. Вважає, що
стаж пільгової роботи за Списком № 2
УПФУ в м. Селидове штучно занижений і
замість 15 років 03 місяців 23 днів
пільгового стажу фактично зараховано
лише 7 років 03 місяці 06 днів.

З таким рішенням відповідача позивач
не погодився, тому просив визнати
неправомірним рішення управління ПФУ в
м. Селидове від 17 липня 2013 року про
відмову в призначенні пенсії,
зобов'язати управління ПФУ в м.
Селидове зарахувати періоди роботи з
30.03.1979 року по 07.09.1984 року в якості
газоелектрозварювальника в
хлопкорадгоспі ім. Леніна
Джетисайського району республіки
Казахстан та з 22.08.1992року по 30.03.1995року в
якості газоелектрозварювальника в КСП
«Новоселидівська птахофабрика» до
пільгового стажу за Списком № 2,
зобов'язати відповідача призначити
пенсію за віком на пільгових умовах з 01
травня 2013 року.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 20 січня 2014 р.
позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними дії управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо відмови у
призначенні пенсії ОСОБА_2 та скасовано
рішення управління Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької області
від 17 липня 2013 р. про відмову в
призначенні пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області зарахувати період роботи з 30
березня 1979 року по 07 вересня 1984 року в
якості газоелектрозварювальника в
хлопкорадгоспі ім. Леніна
Джетисайського району республіки
Казахстан та з 22 серпня 1992 року по 30
березня 1995 року в КСП «Новоселидівська
птахофабрика» до пільгового стажу за
списком № 2 та призначити ОСОБА_2 пенсію
за віком на пільгових умовах з 01 травня
2013 року.

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
загальний страховий стаж ОСОБА_2
складає 25 років 02 місяці 15 днів, з них
відповідачем зараховано до пільгового
стажу за Списком № 2 - 7 років 03 місяці 06
днів. До пільгового стажу за Списком № 2
не зараховано період роботи позивача з
30.03.1979 року по 07.09.1984 року в кількості 05
років 05 місяців 08 днів, а також період
роботи з 22.08.1992 року по 30.03.1995 року в
кількості 02 роки 07 місяців 09 днів.

Згідно посвідченню № НОМЕР_1 від
05.03.1979 року, виданому трестом
«Казгазбудмонтаж» ОСОБА_2 пройшов
атестацію постійно діючої комісії при
х/р ім. Леніна Джетисайського р-ну по
газоелектрозварюванню і допущений до
газоелектрозварювальних робіт V
розряду у всіх положеннях простору.

З копії трудової книжки вбачається, що
позивач з 25.07.1975 року працював слюсарем
у хлопкорадгоспі ім. Леніна
Джетисайського району Чимкетської
області республіки Казахстан, а з
30.03.1979 року позивач на підставі наказу
№ 27 від 30.03.1979 року переведений на
роботу газоелектрозварювальника і
працював у радгоспі за вказаною
спеціальністю по 25.09.1984 року.

Архівною випискою від 11.06.2009року №3-3,
виданою Мактааральським районним
архівом республіки Казахстан, також
підтверджується, що позивач з 25.07.1975
року працював слюсарем у
хлопкорадгоспі ім. Леніна
Джетисайського району Чимкетської
області республіки Казахстан, а з
02.03.1979 року позивач на підставі наказу
№ 27 від 10.03.1979 року переведений на
роботу газоелектрозварювальника і
працював у радгоспі за вказаною
спеціальністю по 07.09.1984 року.

Згідно, архівної довідки державної
установи «Мактааральський районний
архів» від 24.05.2013 року № ЖТ-45/3, з
26.04.1994року хлопкорадгосп ім. Леніна
перейменований у товариство з
обмеженою відповідальністю ім. Леніна
і на даний час ця організація
припинена.

Отже, зазначеними документами
підтверджено період роботи позивача у
якості газоелектрозварювальника у
хлопкорадгоспі ім. Леніна
Джетисайського району Чимкетської
області республіки Казахстан з 30.03.1979
року по 07.09.1984 року.

Колегія суддів зазначає, що Угодою про
гарантії прав громадян
держав-учасників Співдружності
Незалежних Держав в області пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року
погоджено, що призначення пенсій
громадянам держав-учасників Угоди
проводиться за місцем проживання. Для
встановлення права на пенсію, у тому
числі пенсій на пільгових підставах і
за вислугу років, громадянам держав -
учасників Угоди враховується трудовий
стаж, набутий на території будь-якої з
цих держав, а так само на території
колишнього СРСР за час до набрання
чинності цієї Угоди (стаття 6).
Необхідні для пенсійного забезпечення
документи, видані в належному порядку
на території держав Співдружності
Незалежних Держав і держав, що входили
до складу СРСР до 1 грудня 1991 року,
приймаються на території
держав-учасників Співдружності без
легалізації (ст. 11 Угоди).

Згідно Рішення Економічного Суду
Співдружності Незалежних Держав від
07.04.2005року № 01-1/6-04 «Про тлумачення
Угоди про гарантії прав громадян
держав-учасників СНД в області
пенсійного забезпечення від
13.03.1992року», для встановлення права на
пенсію громадянам держав - учасників
Угоди, включаючи пенсію на пільгових
підставах і за вислугу років,
враховується: трудовий стаж, набутий
громадянами на території колишнього
СРСР за час до набрання чинності Угоди.

А частиною 4 статті 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003року №
1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено,
що періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Отже, обчислення трудового стажу
за спірний період з 30.03.1979 року по 07.09.1984
року, набутого позивачем на території
колишнього СРСР, має проводитись в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
визначається статтею 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року N 1788-ХП (далі - Закон №
1788-ХП). Цією нормою визначено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року N
637.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Мінпраці та соцполітики
України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №
383), при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи.

В період роботи позивача у
хлопкорадгоспі ім. Леніна був чинним
Список № 2 виробництв, цехів, професій і
посад з важкими умовами праці, робота в
яких дає право на пенсію на пільгових
умовах і в пільгових розмірах,
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 (з
наступними доповненнями), згідно з
яким, правом пільгового пенсійного
забезпечення користуються
електрозварювальники і їх підручні та
газозварювальники і їх підручні -
Розділ XXXII «Загальні професії».

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що період роботи позивача в
хлопкорадгоспі ім. Леніна з 30.03.1979 року
по 07.09.1984 року в якості
газоелектрозварювальника підлягає
зарахуванню до пільгового стажу за
Списком № 2 на підставі записів в
трудовій книжці позивача, яка є
основним документом, що підтверджує
пільговий стаж роботи у вказаний
період.

Посилання апелянта, що відомості
трудової книжки та архівного витягу
Мактааральського районного архіву
мають розбіжності, не є підставою для
відмови в задоволенні позову, оскільки
в цих документах зазначені одні і ті же
накази про прийняття позивача на
роботу, його переведення на роботу у
якості газоелектрозварювальника та
звільнення з роботи. Крім того, на
підставі відомостей трудової книжки та
архівного витягу суд зарахував до
пільгового стажу мінімальний період
роботи позивача у якості
газоелектрозварювальника, тобто з
30.03.1979 року по 07.09.1984 року.

Що стосується роботи позивача в якості
газоелетрозварювальника за період з
22.08.1992 року по 30.03.1995 року, який
відповідач не зарахував до пільгового
стажу через відсутність атестації
робочих місць, колегія зазначає
наступне.

З копії трудової книжки вбачається, що
з 16.05.1985 року по 30.03.1995 року позивач
працював у КСП «Новоселидівська
птахофабрика» за професією
газоелетрозварювальник V розряду
(записи в трудовій книжці за №№5-7).

З довідки про підтвердження наявного
трудового стажу від 13.06.2013року № 01-1,
виданої КСП «Новоселидівська
птахофабрика», вбачається, що з 16.05.1985
року по 30.03.1995 року ОСОБА_2 працював
повний робочий день за професією, що
передбачена Списком № 2, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 року № 10, і стаж роботи позивача
складає 10 років 10 місяців 15 днів, що
враховується до пільгового стажу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», для надання
працівникам, передбачених діючим
законодавством пільг та компенсацій за
роботу у шкідливих та тяжких умовах
праці протягом п'ятирічного періоду це
право повинно підтверджуватися
підсумками атестації робочих місць за
умовами праці, проведеної у цей період.

Колегія суддів зазначає, що частиною 2
пункту 4 Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України від 01.08.1992 року № 442
передбачено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, обов'язок проведення атестації
робочих місць законодавством
покладено на керівників підприємств,
тому у випадку її не проведення або
неякісного проведення, позбавляти
громадян їх конституційного права на
соціальний захист, зокрема, на пенсійне
забезпечення за віком на пільгових
умовах є неправомірним.

Крім того, на цей період роботи
позивача в КСП «Новоселидівська
птахофабрика» був чинним Список № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 року № 10. Професія позивача
включена до цього списку.

Разом з тим, період роботи позивача у
КСП «Новоселидівська птахофабрика» з
16.05.1985 року по 21.08.1992 року в якості
газоелектрозварювальника зарахований
відповідачем до пільгового стажу за
списком № 2, однак, умови праці під час
роботи позивача за спірний період часу
з 22.08.1992 року по 30.03.1995 року на тому ж
підприємстві, за тією ж професією не
змінювались.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що включення спірних
періодів до пільгового стажу позивача
за Списком № 2 дають позивачу право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
оскільки на момент досягнення 55 років
він має стаж роботи більш 25 років, з них
пільговий стаж за списком № 2 складає
більш 12 років 6 місяців.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 20 січня 2014 р. у справі №
242/6118/13-а -залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського
суду Донецької області від 20 січня 2014 р.
у справі № 242/6118/13-а -залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
М.І.Старосуд

Л.А.Василенко

М.М.Гімон