Справа № 148/7224/13-а
Суддя: Робак С. О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/7224/13-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 березня 2014 року
Тульчинський районний суд Вінницької
області

Суддя Тульчинського районного суду
Робак С.О. розглянувши у порядку
скороченого провадження в місті
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі про перерахунок
та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2011 року позивач звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Тульчинському районі про
перерахунок та виплату пенсії. Свої
вимоги мотивує тим, вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і
є дитиною війни, також є особою, яка
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, крім цього
являється вдовою померлого ОСОБА_2,
постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС
І категорії, інваліда ІІ групи в зв'язку
із захворюванням, пов'язаним з
наслідками аварії на ЧАЕС.

Коли вона дізналась, що пенсія
нараховується їй не у відповідності з
діючою редакцією Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то звернулась в
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі з заявою про
перерахунок їй пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
підвищення до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який постійно проживає в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, основної пенсії по
втраті годувальника в розмірі 50% від 8
мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50% від 75 %
мінімальної пенсії за віком і
компенсації по втраті годувальника,
незалежно від пенсії 50% від мінімальної
пенсії.

Однак в задоволенні заяви було
відмовлено з тих мотивів, що пенсія
виплачується їй відповідно до чинного
законодавства.

Вважає дії відповідача щодо відмови в
перерахунку їй пенсії протиправними, а
тому змушена була звернутися в суд з
даним позовом. Просить визнати дії
відповідача, щодо відмови в
перерахунку їй пенсії неправомірними
та зобов'язати відповідача нарахувати
та виплачувати їй пенсію відповідно до
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та ст.ст. 39, 50, 52 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 19.04.2011 року по
день припинення такого права з
урахуванням раніше виплачених
грошових сум, стягнувши заборгованість
за минулий час.

Відповідач у встановлений ст.183-2 КАС
України строк заперечення проти позову
не надав.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї докази, суд вважає, що позов в
частині позовних вимог щодо ст.39 Закону
України " Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" підлягає
частковому задоволенню, а в частині
позовних вимог щодо ст.50,52,54 Закону
України " Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
слід відмовити з слідуючих підстав.

Встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 і
відповідно до ст. 1 Закону України
№ 2195-ІV від 18.11.2004 року «Про соціальний
захист дітей війни» є дитиною війни.

Як пенсіонер, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області та отримує пенсію по втраті
годувальника відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування». В зв'язку з
наведеним позивач має право на
отримання, як дитина війни, відповідно
до ст. 6 «Про соціальний захист дітей
війни» щомісячної соціальної допомоги
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком.

Ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" передбачено, що
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача права на
призначення їй підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є визначальною для вирішення даного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ст.46).

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (крім
тих, на яких поширюється дія Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни - 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Положення п. 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
визнані такими, що не відповідають
Конституції України, згідно з Рішенням
Конституційного суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з моменту ухвалення
зазначених вище рішень Конституційним
Судом України відмова управління
Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області у перерахунку та виплаті
підвищення до пенсії є протиправною.

Крім того, матеріалами справи також
підтверджено, що позивач постійно
проживає в м.Тульчин Тульчинського
району Вінницької області, що згідно
постанови Кабінету Міністрів
Української РСР від 23.07.1991 року №106
відноситься до зони посиленого
радіоекологічного контролю. Позивач не
працює та відповідно до ст.39 вище
вказаного Закону має право на
підвищення до пенсії, як непрацюючий
пенсіонер проживаючий в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Вказані обставини підтверджуються
наданими копією паспорта серії НОМЕР_1
(а.с.6), копією пенсійного посвідчення
НОМЕР_2(а.с.11).

Відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю пенсії
підвищуються на одну мінімальну
заробітну плату.

Відповідно до ст.39 Закону позивач має
право на відповідне підвищення до
пенсії, яке вона отримувала згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 р. в конкретному розмірі -
5 грн.20 коп.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю пенсії
підвищуються на одну мінімальну
заробітну плату.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року всупереч Закону
встановлено конкретні розміри виплат,
зокрема для доплати непрацюючим
пенсіонерам, які проживають в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі - 5 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 28 розділу ІІ Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені зміни до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме ст.39
даного Закону визначена доплата
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають в зоні посиленого
радіологічного контролю в розмірі 5
грн.20 коп.

Законом визначено вказані виплати в
кратному розмірі від мінімальної
заробітної плати в Україні, а Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку його застосування (
статті 62 та 67 ) та підвищувати розміри
доплат, пенсій і компенсацій,
передбачених Законом, відповідно до
зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати, але не зменшення їх та
встановлення їх у твердій сумі, яка не
відповідає Закону.

Проте рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення п. 28
розділу ІІ Закону України "Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", тобто
являються неконституційними і
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України даного
рішення, а тому відповідач повинен був
при призначенні і виплаті позивачу
підвищення до пенсії керуватись ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 31.10.2006 року.

Матеріалами справи також підтверджено,
що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2,
постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС
1 категорії, інваліда ІІ групи в зв'язку
із захворюванням викликаним впливом
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
копією довідки МСЕК серії АА № 084648
(а.с.9), експертним висновком виданим
позивачу у зв'язку зі смертю чоловіка
ОСОБА_2 № 9436 від 26.02.2004 року (а.с.10),
посвідченням дружини померлого
громадянина із числа потерпілих І
категорії, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою № 012977,
виданого 03.03.2004 року (а.с.8).

В зв'язку з наведеним вона має право на
отримання пенсії в зв'язку з втратою
годувальника - інваліда ІІ групи
відповідно до ст. 54 , 50 та 52 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в розмірі:
50% основної пенсії по інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - 50% від 75 % мінімальної пенсії
за віком та 50% від мінімальної пенсії за
віком - компенсації по втраті
годувальника.

Позивач зверталась з заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі про перерахунок
призначеної їй пенсії відповідно до
вищевказаних Законів.

Проте, управління Пенсійного фонду
України в Тульчинському районі 02.08.2011
року за № 17069-Г-03 (а.с.12-13) відмовило їй в
перерахунку призначеної пенсії і
надало розрахунок назначеної і
виплаченої пенсії.

Відповідно до ст.49 Закону № 796-ХІІ
пенсії особам, віднесеним до категорій
1,2,3,4 встановлюються у вигляді:
а) державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.37 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
у зв'язку з втратою годувальника на
одного непрацездатного члена сім'ї
призначається в розмірі 50 відсотків
пенсії померлого годувальника.

Виходячи з вищевикладеного, позивач
має право на 50 % пенсії свого померлого
чоловіка, тобто 50 % державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачених ст. ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Зокрема, відповідно до ст.50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"особам,
віднесеним до постраждалих першої
категорії, що є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Ч. 4 ст.54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Окрім того, в силу ч. 1 ст.52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивач має
право на щомісячну компенсацію в разі
втрати годувальника, яка призначається
на кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Разом з тим, згідно зі ст.53 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
щомісячна компенсація сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи виплачуються повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією.

З 19.06.2011 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", яким встановлено, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік, і на
виконання даного закону 06.07.2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнята
постанова №745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року, в подальшому з
метою реалізації прав громадян на дані
соціальні виплати була прийнята
Кабінетом Міністрів України постанова
№1210 від 23.11.2011 року.

Постановою №745 «Про встановлення
деяких витрат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
визначено, зокрема, розміри щомісячної
пенсії та компенсації за втрату
годувальника.

До набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23.07.2011 року,
при вирішенні справ цієї категорії
щодо розміру пенсії постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
особам проживаючим в зоні посиленого
радіоекологічного контролю та щодо
розміру підвищення до пенсії дітям
війни, застосуванню підлягають
положення ст. 39, 50, 52, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
положення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
відповідно. Із 23.07.2011 року
правомірність дій суб'єктів владних
повноважень у зазначених категоріях
справ судам необхідно перевіряти на
відповідність вимогам Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» та Постанови Кабінету Міністрів
від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року №20-рп/2011 у справі №1/42/2011
встановлено, що передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Кабінет Міністрів
України є органом, який забезпечує
проведення державної політики у
соціальній сфері, а Пенсійний фонд
України - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Відповідно до положень законів України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", "Про
соціальний захист дітей війни" та "
Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" визначення порядку
та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
Верховна Рада України, доповнивши
пунктом 4 розділ VII "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
визначила Кабінет Міністрів України
державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що
узгоджується з функціями Уряду
України, визначеними в пунктах 2, 3
статті 116 Конституції України. Отже,
пункт 4 розділу VII "Прикінцеві
положення" Закону не суперечить пункту
6 частини першої статті 92, статтям 116,
117 Конституції України.

Також Рішенням Конституційного Суду
України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 у
справі №1/42/2011 визначено, що право на
пенсію її розмір та суми виплат можна
пов'язати з фінансовими можливостями
держави, з економічною діяльністю,
соціально-економічними обставинами у
той чи інший період її розвитку.

Таким чином, суд при
вирішенні справи керується
Конституцією України, як Основним
Законом, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», враховує прийняту
06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України
Постанову №745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
якою встановлено розміри виплат
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та прийняту
23.11.2011 року Кабінетом Міністрів України
Постанову №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також
приймає до уваги положення Рішення
Конституційного Суду України від 26.12.2011
року №20-рп/2011 у справі №142/2011, яким
встановлене право Кабінету Міністрів
України визначати порядок та розміри
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, який
визначив порядок та розміри виплати,
зокрема доплат до пенсії постраждалим
від Чорнобильської катастрофи,
передбачених ст.ст.39, 50, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Так як згідно повідомлення управління
Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі 02.08.2011 року за №
17069-Г-03 (а.с.12-13) позивачу призначено
пенсію по втраті годувальника з 29.07.2011
року, тому перерахунок та виплату
пенсії за ст. 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» необхідно
здійснювати на підставі Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та Постанови Кабінету
Міністрів від 06.07.2011 року №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якими і керується
Управління ПФУ в Тульчинському районі
при нарахуванні пенсії позивачу в 2011
році, в зв'язку з чим, суд вважає, що
відповідач при нарахуванні та виплаті
пенсії позивачу в частині позовних
вимог щодо ст.50,52,54 Закону України " Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" діє
правомірно в межах наданих повноважень
і в його діях відсутні ознаки порушення
пенсійних прав позивача, які
підлягають судовому захисту, а тому
позов в цій частині задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 99 КАС України позовні
вимоги про перерахунок пенсії, згідно
ст.39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підлягають задоволенню в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, а саме з 19.04.2011 року.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 8,
19, 22, 46, 50, 152 Конституції України, ст.ст.
39, 50, 52, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постановою КМУ №745«Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 23.07.2011 року,
Постановою КМУ №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011
року, ст.ст. 4, 9, 99, 100,161-163, 183-2 КАС
України, суд,-

П О С Т
А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Тульчинському районі
Вінницької області щодо відмови у
нарахуванні і виплаті ОСОБА_1
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком, як
дитині війни, та підвищення до пенсії
як непрацюючому пенсіонеру, який
постійно проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
відповідно до ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тульчинському районі
Вінницької області нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1:

- щомісячну соціальну допомогу як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
19.04.2011 року та виплатити їй різницю між
перерахованим та фактично виплаченим
підвищенням, як дитині війни за період
з 19.04.2011 року по 22.07.2011 року включно,

- підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який постійно проживає в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, відповідно до ст.39
Закону України « Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року, починаючи
з 19.04.2011 року та виплатити їй різницю
між перерахованим та фактично
виплаченим підвищенням до пенсії за
період з 19.04.2011 року по 22.07.2011 року
включно,

а починаючи з 23.07.2011 року нараховувати
та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на
підставі Закону України « Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» з врахуванням
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» прийнятої
06.07.2011 року, якою встановлено розміри
виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
підвищення пенсій непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення та підвищення до пенсії
дітям війни , а також Постанови КМУ №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23.11.2011 року.

В решті позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду підлягає до негайного
виконання в межах суми стягнення за 1
місяць.

На постанову може бути подана апеляція
до Вінницького адміністративного
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: