Справа № 736/222/14
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/222/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року
м.
Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Корха О. І.,

при секретарі - Александровій Н.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Корюківка справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до в.о.
начальника Корюківської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Корюківському районі
Шумського Віталія Вікторовича про
визнання неправомірними дій
відповідача та про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду, з цією позовною заявою в порядку
адміністративного судочинства
України, посилаючись на те, що він
працює начальником філії
«Корюківський райавтодор» дочірнього
підприємства «Чернігівський
облавтодор», 24 січня 2014 року на нього,
як на начальника підприємства було
складено протокол №067838 серії КР про
адміністративне правопорушення, де
вказано, що він порушив строки сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
листопад 2013 року, який сплачується
протягом 20 календарних днів та не
пізніше 20 числа наступного місяця за
звітним, а саме: не сплачено ЄСВ при
кінцевому терміні сплати 20.12.2013 року в
сумі 41174,35 грн., а 04.02.2014 року винесено
постанову про адміністративне
правопорушення №776338 та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 165-1 ч.4 КУпАП від 07.12.1984 року зі
змінами та доповненнями. Було порушено
п.1 ст. 26 ЗУ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року №2464-VI зі змінами та доповненнями
та було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850
грн., з чим позивач ОСОБА_1 не згоден.
Позивачем були надані пояснення по
суті порушення, проте до уваги вони
прийняті не були.

ОСОБА_1 вважає дії в.о. начальника
Корюківської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Корюківському районі Шумського
Віталія Вікторовича неправомірними, не
вникнувшими в структуру
взаєморозрахунків між головним
підприємством та філіями, а ухвалену
постанову №776338 та протокол №067838
незаконними, необґрунтованими та
такими, що були винесені без урахування
всіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, з наступних підстав:

1. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний, зокрема, з'ясувати чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

При встановленні обставин
зазначено, що ОСОБА_1 порушив строки
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Всі ці
обставини не відповідають дійсності, а
саме: згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. Проте,
ч.2 ст. 71 КАС України зазначає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При розгляді справи не були
з'ясовані і доведені обставини, які б
свідчили, що в діях позивача є ознаки
проступку, за який законом встановлено
адміністративну відповідальність.
Таким чином позивач ОСОБА_1 вважає
постанову незаконною та такою, що
підлягає скасуванню.

2. Вказана заборгованість виникла у
зв'язку з несплатою державним
замовником виконаних робіт з
експлуатаційного утримання доріг
загального користування, що
фінансуються з державного бюджету. В
свою чергу головне підприємство -
Чернігівський облавтодор несвоєчасно
перерахував кошти на рахунок за
виконані роботи, що надзвичайно
ослабило фінансовий стан філії, та
майже повністю привело до вимивання
обігових коштів, та ставить під велике
питання подальше виконання робіт по
забезпеченню безпеки руху.

Інші платежі за рахунок коштів
надходять на рахунок філії від
виконання робіт з надання послуг
техніки і тому подібне, відповідно до
наказу головного підприємства №118 від
23.12.2011 року проводяться тільки за
письмовим погодженням з керівництвом
головного підприємства.

3. Не маючи, статусу юридичної особи
взяти банківський кредит філія
«Корюківський райавтодор» не може. Всі
господарські угоди, відповідно яких
філія виконує роботи, укладаються
підприємством, або від його імені, тому
розрахунки із замовниками за виконані
роботи проходять через рахунки
головного підприємства, яке і є
розпорядником доходу, та веде
консолідовану фінансову звітність, яка
відображає фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів юридичної особи та її дочірніх
підприємств, як єдиної економічної
одиниці.

4. В колективному договорі між
адміністрацією ДП «Чернігівський
облавтодор» і працівниками
підприємства в розділі Загальні
положення, вказано, що цим договором
визначається виключне право
керівництва ДП «Чернігівський
облавтодор» на планування, управління,
контроль виробничої діяльності, найом,
підвищення кваліфікації працівників,
забезпечення зайнятості, поліпшення
умов праці та її оплати, отже, фактично
роботодавцем являється облавтодор.

В розділі 1 п.1.1 колективного
договору ДП «Чернігівський
облавтодор» зобов'язується своєчасно
та в повному обсязі забезпечувати
філії фінансовими та
матеріально-технічними ресурсами. І це
зобов'язання ніяк не може
контролюватися начальником філії.

Коли позивач ОСОБА_1 сказав
представникам Корюківського ОДПІ ГУ
Міндоходів про відсутність коштів на
рахунку філії, вони послались на
інструкцію про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, де вказано, що
єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. Але наявність коштів і
фінансовий стан це зовсім різні речі.

Станом на 20.12.2013 року на поточному
рахунку підприємства залишок коштів
складав 180 грн. 34 коп., яких було
недостатньо на сплату внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Оскільки філія не є юридичною
особою і розпорядником коштів, а
відповідно Положення про філію головне
підприємство несе відповідальність по
зобов'язаннях філії, та в зв'язку з
відсутністю вини позивача, він просить
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
зупинити, та не притягувати його до
адміністративної відповідальності.

5. При притягненні позивача до
відповідальності не було тих обставин,
що його особистої вини у вчиненні
адміністративного правопорушення
немає, оскільки він не має змоги
вплинути на час надходження коштів на
рахунок, а отже і на час сплати внесків.
А тому позивач ОСОБА_1 вважає, що
матеріалами адміністративної справи,
доказами та нормативними актами його
вини не доведено.

Виходячи з вищевикладеного, позивач
просить суд: скасувати повністю
постанову №776338 про адміністративне
правопорушення від 04 лютого 2014 року та
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850
грн.; закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

Після позивачем було подано до
суду заяву про уточнення позовних
вимог за якою він просив суд скасувати
постанову №776338 від 04 лютого 2014 року в.о.
начальника Корюківської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Корюківському районі
Шумського Віталія Вікторовича про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
гривень відносно нього, тобто ОСОБА_1 за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч.4 ст.165-1 КпАП України, так як від
скоєного не настало ніяких наслідків,
та враховуючи те, що правопорушення -
незначне, застосуввати ст.22 КпАП
України та закрити дане
адміністративне провадження за
малозначимістю.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свою уточнену позовну заяву
підтримав, просить суд задовольнити
його заяву. Також пояснив, що він працює
начальником філії «Корюківський
райавтодор» дочірнього підприємства
«Чернігівський облавтодор». Вказана
філія

хоча являється платником внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в тому числі і за
листопад 2013 року, однак своїх обігових
коштів філія не має і необхідні кошти
надходять на рахунок філії від
виконання робіт з надання послуг
техніки і тому подібне, відповідно до
наказу головного підприємства №118 від
23.12.2011 року і оплати проводяться тільки
за письмовим погодженням з
керівництвом головного підприємства.
Станом на 20 листопада 2013 року коштів на
рахунку підприємства не було. Щоб ще
більше не затягувати строки сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування філією
за листопад 2013 року головне
підприємство «Чернігівський
облавтодор» платіжним дорученням №6120
від 24.12.2013 року сплатило єдиний
соціальний внесок за філію
«Корюківський райавтодор» за листопад
2014 року в розмірі 41300 грн.. Так як від
скоєного не настало ніяких наслідків,
порушення строку виплати ЄСВ мало
місце тільки 4 дні через об»єктивні
причини, а саме відсутність наявних
коштів та враховуючи те, що
правопорушення - незначне, то просить
суд застосувати ст.22 КпАП України та
закрити дане адміністративне
провадження за малозначимістю..

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав письмові
заперечення на позов в яких просить суд
відмовити в задоволенні позову
відповідача , та просить суд розглянути
справу за їх відсутності. Також надано
до суду оригінали протоколу №31/17-024 про
адміністративне правопорушення серії
КР №067838 від 24.01.2014 року та постанови
серії АВ №776338 відносно позивача ОСОБА_1
за ч.4 ст.165-1 КпАП України.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, вважає за необхідне
позов задовольнити частково за
наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1
працює начальником філії
«Корюківський райавтодор» дочірнього
підприємства «Чернігівський
облавтодор».

Також судом встановлено, що
відповідачем при перевірці на філії
«Корюківський райавтодор»
правильності нарахування та виплати за
листопад 2013 року єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування було виявлено
несвоєчасність сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування чим було з боку
філії порушено п.1 ст. 26 ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року №2464-VI зі змінами та доповненнями .

24 січня 2014 року на ОСОБА_1, як на
начальника підприємства - філії
«Корюківський райавтодор» дочірнього
підприємства «Чернігівський
облавтодор» було складено протокол
№067838 серії КР про адміністративне
правопорушення, де вказано, що він
порушив строки сплати внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за листопад 2013
року, який сплачується протягом 20
календарних днів та не пізніше 20 числа
наступного місяця за звітним, а саме: не
сплачено ЄСВ при кінцевому терміні
сплати 20.12.2013 року в сумі 41174,35 грн., а
04.02.2014 року винесено постанову про
адміністративне правопорушення №776338
та притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 165-1 ч.4 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Постанову №776338 від 04 лютого 2014
року про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
гривень відносно ОСОБА_1 за скоєння
правопорушення, передбаченого ч.4
ст.165-1 КпАП України було винесено в.о.
начальника Корюківської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Корюківському районі
Шумським Віталієм Вікторовичем.

При винесенні постанови №776338 від
04 лютого 2014 року про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 гривень відносно
ОСОБА_1 відповідачем не було враховано
те, що в колективному договорі між
адміністрацією ДП «Чернігівський
облавтодор» і працівниками
підприємства в розділі Загальні
положення, вказано, що цим договором
визначається виключне право
керівництва ДП «Чернігівський
облавтодор» на планування, управління,
контроль виробничої діяльності, найом,
підвищення кваліфікації працівників,
забезпечення зайнятості, поліпшення
умов праці та її оплати, отже, фактично
роботодавцем являється облавтодор.

В розділі 1 п.1.1 колективного
договору ДП «Чернігівський
облавтодор» зобов'язується своєчасно
та в повному обсязі забезпечувати
філії фінансовими та
матеріально-технічними ресурсами. І це
зобов'язання ніяк не може
контролюватися начальником філії.

Станом на 20.12.2013 року на поточному
рахунку підприємства філії
«Корюківський райавтодор» дочірнього
підприємства «Чернігівський
облавтодор» залишок коштів складав 180
грн. 34 коп., яких було недостатньо на
сплату внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.
Вказане підтверджується заключною
випискою по счетам філії «Корюківський
райавтодор» наданою позивачем до суду.

Підприємство «Чернігівський
облавтодор» платіжним дорученням №6120
від 24.12.2013 року сплатило єдиний
соціальний внесок за філію
«Корюківський райавтодор» за листопад
2014 року в розмірі 41300 грн.. Так як від
скоєного не настало ніяких наслідків,
порушення строку виплати ЄСВ мало
місце тільки 4 дні черед об»єктивні
причини, а саме відсутність наявних
коштів та враховуючи те, що
правопорушення - незначне, на думку
суду відповідачем слід було
застосувати до позивача ст.22 КпАП
України та закрити дане
адміністративне провадження за
малозначимістю.

При цьому судом встановлено, що
філія, якою керує позивач, не є
юридичною особою і розпорядником
коштів, а відповідно Положення про
філію головне підприємство несе
відповідальність по зобов'язаннях
філії.

Від позивача до суду надійшла заява про
уточнення позовних вимог в якій
позивач просить суд про звільнення
його, тобто позивача від
адміністративної відповідальності за
правопорушення передбачене ч.4 ст.165-1
КпАП України та застосування ст.22 КпАП
України з закриттям провадження по
справі за малозначністю скоєного
правопорушення. До даного клопотання
додано характеристику позивача за
місцем його роботи згідно якої позивач
характеризується виключно позитивно.

При притягненні позивача до
відповідальності не було відповідачем
встановлено всіх тих обставин, що його
особистої вини у вчиненні
адміністративного правопорушення ,
оскільки він не має змоги вплинути на
час надходження коштів на рахунок, а
отже і на час сплати внесків. А тому суд
вважає, що вказане слід було врахувати
відповідачем при винесенні постанови
про накладення адміністративного
стягнення на позивача.

При винесенні оскаржуваної постанови
відповідач не застосував норми ст.ст. 33,
252, 280 КУпАП, оскільки: оцінку доказів
вчинення правопорушення на думку суду,
не проводив, а керувався лише своїм
внутрішнім переконанням, наклавши на
позивача штраф. В постанові відповідач
жодним чином не обґрунтував накладення
штрафу, саме в такому розмірі, не вказав
обставин, які пом'якшують чи обтяжують
відповідальність позивача; не
досліджував інших обставин, які мають
значення для правильного вирішення
справи, що потягло за собою
безпідставне накладення на позивача
ОСОБА_1 такого виду адміністративного
стягнення, як штрафу в розмірі 850 грн..
Відповідачем при обранні виду
адміністративного стягнення на
позивача не було враховано те, що
вказане правопорушення ОСОБА_1 було
скоєно вперше, майнової шкоди за собою
не потягло, не становить великої
суспільної шкідливості, не завдало
збитків державним та суспільним
інтересам або громадянам.

Згідно ст. 62 ч.3 Конституції України -
усі сумніви щодо доведеності вини
особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач у
судові засідання не з'явився, не надано
доказів, які підтверджують
правомірність винесеної постанови, в
письмових запереченнях на позов не
відповідачем не зазначено причини не
застосування ч.2 ст.33 КупАП при
винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином постанова про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності винесена
відповідачем хоча на підставі і у
порядку, визначеному законом та в межах
повноважень, але необґрунтовано
призначено адміністративне стягнення
відносно позивача без врахування ч.2
ст.33 КУпАП , а тому на думку суду позов
підлягає задоволенню частково.

За таких обставин, аналізуючи в
сукупності вищенаведене, суд оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що скоєне позивачем правопорушення є
незначним, скоєне вперше, від
правопорушення не настало ніяких
наслідків , скоєно не навмисно, тому
провадження в справі слід закрити по
малозначності, обмежитись, щодо
порушника (позивача) усним зауваженням.

Також слід звільнити сторони від
сплати державного мита відповідно
законодавства і ці витрати віднести на
рахунок держави.

В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.
ст. 7, 141, 33, ч.4 ст.165-1, 245, 268, 278 - 280, 289, 293
КУпАП, ст. ст. 3, 6, 18 ч. 2, 87, 128, 158-163, 167, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до в.о.
начальника Корюківської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Корюківському районі
Шумського Віталія Вікторовича про
визнання неправомірними дій
відповідача та про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити частково.

Скасувати постанову №776338 від 04
лютого 2014 року в.о. начальника
Корюківської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Корюківському районі Шумського
Віталія Вікторовича про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 гривень відносно
ОСОБА_1 за скоєння правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.165-1 КпАП України,
та враховуючи, що правопорушення -
незначне, провадження в його справі
закрити по малозначності, обмежившись
щодо нього усним зауваженням.

Звільнити сторони від сплати
державного мита відповідно
законодавства і ці витрати віднести за
рахунок держави.

В решті позову відмовити.

Копії постанови направити
сторонам.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
О. І. Корх

Постанову
складено в повному обсязі та підписано
26.02.2014 року.