Справа № 820/10333/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.Справа № 820/10333/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання
Дудки О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гарібян О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
11.12.2013р. по справі № 820/10333/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

до Первомайської районної державної
адміністрації Харківської області
треті особи Комунальне
підприємство "Первомайський-Водгосп"
Первомайської районної ради
Харківської області

про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив;

визнати протиправним та скасувати
розпорядження Первомайської районної
державної адміністрації Харківської
області № 135 від 25.04.2013 р.;

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 р. та
винести нову постанову, якою позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив їх задовольнити.

Представник Первомайської районної
державної адміністрації Харківської
області (далі-відповідач) проти
апеляційної скарги заперечував, просив
оскаржуване рішення суду залишити без
змін, вимоги апеляційної скарги - без
задоволення, надав письмові
заперечення.

Комунальне підприємство
"Первомайський-Водгосп" Первомайської
районної ради Харківської області
(далі-третя особа) подало заперечення
проти вимог апеляційної скарги, вважає
постанову суду першої інстанції
законною та обґрунтованою, просить
залишити її в силі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
сторін, перевіривши рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, заперечень проти неї,
дослідивши докази по справі, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ФОП ОСОБА_3 мав в
користуванні земельну ділянку водного
фонду з розташованою на ній водоймою
(ставком) з земель державної власності
в територіальних межах Миронівської
сільської ради Первомайського району
Харківської області, загальною площею
29,9 га для рибогосподарських потреб на
підставі договору оренди землі від
05.07.2002 р., укладеного з Первомайською
РДА Харківської області строком на 10
років. (а.с. 101-103).

05.07.2012 р. позивач звертався до
відповідача з заявою про поновлення
договору оренди на новий термін, проте
відповіді не отримав. (а.с. 125).

КП "Первомайський-Водгосп" звернулось
до Первомайської РДА Харківської
області з клопотанням про надання
дозволу на відведення земельної
ділянки водного фонду із земель
державної власності та надання її в
оренду для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(рибогосподарських потреб).

25.04.2013 р. Первомайською РДА Харківської
області винесено розпорядження № 135,
яким КП "Первомайський-Водгосп" надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
водного фонду із земель державної
власності та надання її в оренду для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(рибогосподарських потреб) загальною
площею 29,9 га, розташованої в
територіальних межах Миронівської
сільської ради Первомайського району
(а.с. 8-9).

Позивач вважає, зазначене
розпорядження не законним, оскільки
він є законним орендарем спірної
земельної ділянки, продовжує нею
користуватися та сплачувати орендну
плату.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, при
винесенні розпорядження відповідач
діяв правомірно в межах наданих
повноважень, в порядку та у спосіб,
передбачені законом.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 4, 5, 7 ст. 13 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань
зокрема щодо: управління майном,
сільського господарства, використання
землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації" в
управлінні відповідних місцевих
державних адміністрацій перебувають
об'єкти державної власності, передані
їм в установленому законом порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
місцева державна адміністрація
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

Відповідно до п. а ст.17 ЗК України до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.22 ЗК України
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
використовуються відповідно до
розроблених та затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь і
передбачають заходи з охорони земель.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України
земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України
районні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності
у користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1, 2 3 ст. 123 ЗК України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється, органами
виконавчої влади.

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування, відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, крім випадків, коли
особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади в
межах їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст..50 Закону України «
Про землеустрій» проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розробляється у разі формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання) або зміни цільового
призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок погоджуються та
затверджуються в порядку,
встановленому Земельним кодексом
України.

Судом встановлено, що підставою
прийнятого відповідачем спірного
розпорядження є заява Комунального
підприємства "Первомайський-Водгосп"
Первомайської районної ради
Харківської області щодо надання в
оренду земельної ділянки, розташованої
в територіальних межах Миронівської
сільської ради Первомайського району,
в якій зазначено бажане місце і розмір
земельної ділянки, визначено цільове
призначення.

КП "Первомайський-Водгосп" є
комунальним підприємством, здійснює
господарську діяльність, зокрема,
рибне господарство, функціонування
водної інфраструктури тощо, що
вбачається зі статуту підприємства.
(а.с. 59-60)

Так, судом встановлено, що на момент
винесення спірного розпорядження
відповідна земельна ділянка загальною
площею 29,9 га, розташована в
територіальних межах Миронівської
сільської ради Первомайського району,
належала до земель державного фонду та
не перебувала в користуванні інших
осіб.

Посилання апелянта на ст. 33 Закону "Про
оренду землі" та не врахування
відповідачем та судом переважного
права ФОП ОСОБА_3 на продовження дії
договору оренди земельної ділянки від
05.07.2002 р. та колегія суддів вважає
безпідставним.

Судом встановлено, що на момент видачі
спірного розпорядження строк дії
договору оренди від 05.07.2002р. між ФОП
ОСОБА_3 та Первомайською РДА закінчився
17.07.2012р. та у встановленому законом
порядку продовжений не був.

Посилання позивача на наявність
судового рішення, яким поновлено строк
дії договору оренди між ним та
відповідачем до 05.07. 2022р. колегія суддів
вважає необґрунтованими.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 05.06.2013 р. по
справі № 922/1658/13 визнано укладеною
додаткову угоду до договору оренди
земельної ділянки між ФОП ОСОБА_3 та
Первомайською РДА Харківської області
від 05.07.2002 р. .

Вказане рішення набрало законної сили
29.07.2013 р. на підставі постанови
Харківського апеляційного
господарського суду, тобто, після
видання спірного розпорядження (а.с.
13-19, 40-42).

Колегія суддів зазначає, що рішенням
Господарського суду Харківської
області від 05.06.2013р. не визнано
поновлення договору оренди від 05.07.2002р.,
також не зазначено дату укладання
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки, яка визнана судом
дійсною.

Рішенням Господарського суду
Харківської області 29.07.2013р, визначено
текст додаткової угоди до договору
оренди, без зазначення дати її
укладення, проте самої угоди ,
підписаної як ФОП ОСОБА_3 так і
Первомайською РДА , з зазначенням дати
її укладання, реєстрації у
відповідному державному реєстрі прав
суду не надано, а отже суду не надано
належних та допустимих доказів щодо
продовження дії договору між ФОП
ОСОБА_3 та Первомайською РДА.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16, ч. 7 ст. 17, Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав на
земельну ділянку проводиться на
підставі після державної реєстрації
такої ділянки в Державному земельному
кадастрі.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
державний земельний кадастр"
кадастровий номер земельної ділянки -
індивідуальна, що не повторюється на
всій території України,
послідовність цифр та знаків, яка
присвоюється земельній ділянці під
час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування;

Судом встановлено, станом на момент
видачі спірного розпорядження
земельна ділянка загальною площею 29,9
га, розташована в територіальних межах
Миронівської сільської ради
Первомайського району, не мала
кадастрового номеру, не перебувала в
користуванні будь-яких осіб.

Крім судових рішень господарських
судів позивачем не надано жодних
доказів користування спірною
земельною ділянкою.

Отже, колегія суддів погоджується з
судом першої інстанції, що на час
прийняття розпорядження від 25.04.2013 р., у
відповідача не було перешкод для
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою третій особі.

Посилання позивача в апеляційні скарзі
на його звернення до відповідача
24.04.2013 р. з повторною заявою про
укладення додаткової угоди щодо
продовження строку дії договору оренди
від 05.07.2002 р., а також 06.03.2013 р. щодо
надання дозволу на виготовлення
технічної документації на земельну
ділянку, які не розглянуті
відповідачем, колегія суддів вважає
такими, що не впливають на правильність
судового рішення, оскільки такі
звернення відбувалися в часі пізніше,
після винесення оскаржуваного
розпорядження.

Доводи апеляційної скарги про
неврахування судом першої інстанції ч.
2 ст. 124 ЗК України щодо обов'язкового
проведення торгів для видачі спірного
розпорядження колегія суддів до уваги
вважає помилковими.

Вказаною нормою визначено порядок
передачі земельних ділянок в оренду,
тоді як спірним розпорядженням третій
особі надано дозвіл на розробку
земельної документації, однак не
наділено відповідним правом оренди
цієї землі.

Крім того, згідно абз. 5 ч. 2 ст. 134 ЗК
України, за якою не підлягають продажу
на конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
у разі надання земельних ділянок
комунальним підприємствам.

Оскільки особа, якій надано дозвіл на
розробку земельної документації є
комунальним підприємством, а тому
відповідачем не порушено процедуру
винесення розпорядження про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

З огляду на зазначене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що приймаючи розпорядження
від 25.04.2013р. № 135 відповідач діяв
правомірно, в межах наданих
повноважень та у спосіб встановлений
законом, доказів порушення прав, свобод
та інтересів позивача діями
відповідача судом не встановлено .

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
або суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 р.
прийнята з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
за умови правильно встановлених
обставин справи, а тому підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013р. по
справі № 820/10333/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В. Повний текст ухвали
виготовлений 17.03.2014 р.