Справа № 814/339/14
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

15:25 год.

11 березня 2014 року
справа № 814/339/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Мороза А.О., за участю секретаря
судового засідання Мартиненко Ю.З.,

представника позивача: Лінчаковської
М.С.,

представника відповідача:
Крючковського С.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомГоловного управління
Державної служби надзвичайних
ситуацій України у Миколаївській
області, вул. Володарського, 1, м.
Миколаїв, 54003

доТОВ "Варваровський зерновий
комплекс", вул. Адмірала Макарова, 31, м.
Миколаїв, 54036

прозастосування заходів реагування у
сфері державного нагляду В С Т А Н О В И
В:

Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Миколаївській області (далі - позивач,
Управління) звернулось із
адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Варварівський
зерновий комплекс» (далі - відповідач,
Товариство), в якому просить суд
зупинити роботу об'єкта, який належить
відповідачу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказав на те, що перевіркою Товариства
встановлені численні порушення правил
пожежної і техногенної безпеки, які
створюють загрозу життю та здоров'ю
людини, що є підставою для застосування
заходів реагування у вигляді зупинення
роботи зернового комплексу.

Відповідач позов не визнав, в своїх
запереченнях і під час судового
засідання зазначив, що майже всі
виявлені порушення на теперішній час
ним усунуті або вживаються заходи для
їх усунення, у зв'язку із чим відсутні
підстави для вжиття заходів реагування
(а. с. 33-35).

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить
з наступного.

24 січня 2014 р. посадовими особами
Управління здійснено перевірку
Товариства на предмет додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту, контролю за
діяльністю аварійно-рятувальних служб,
результати якої оформлені відповідним
актом (далі - акт перевірки) (а. с. 11-27). В
акті перевірки зафіксовані наступні
порушення з боку відповідача:

1) між побутовим приміщенням і першим
поверхом елеватору відсутні
сертифіковані протипожежні двері з
межею вогнестійкості REI 120 хв., чим
порушено п. 4.2.4, 4.2.5 Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
наказом Міністерства надзвичайних
ситуацій України (далі - МНС України)
від 19 жовтня 2004 р. № 126, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 4
листопада 2004 р. за № 1410/10009 (далі -
Правила), відповідно до яких отвори у
протипожежних стінах, перегородках та
перекриттях повинні бути обладнані
захисними пристроями (протипожежні
двері, вогнезахисні клапани, водяні
завіси тощо) проти поширення вогню та
продуктів горіння;

2) в приміщенні механічної майстерні
світильники з лампами розжарення не
обладнані захисними плафонами, що є
порушенням п. 5.1.29. Правил, відповідно до
якого не дозволяється використання в
пожежонебезпечних зонах світильників
з лампами розжарювання без захисного
суцільного скла (ковпаків);

3) приміщення другого поверху
елеватору, складу № 2,
електропідстанції, механічної
майстерні не забезпечені первинними
засобами пожежогасіння
(вогнегасниками сертифікованими в
Україні), що суперечить приписам п. 6.4.8.,
6.4.9. Правил, відповідно до яких будівлі,
споруди, приміщення, технологічні
установки повинні бути забезпечені
первинними засобами пожежогасіння;

4) на порушення п. 6.4.18. Правил, в
приміщенні матеріального складу не
проведено технічного обслуговування
вогнегасників, тоді як згідно вказаної
норми експлуатація та технічне
обслуговування повинні здійснюватися
у відповідності до Правил експлуатації
вогнегасників, затверджених наказом
МНС України від 2 квітня 2004 р. № 152,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 29 квітня 2004 р. за № 555/9154, а також
ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування
вогнегасників. Загальні технічні
вимоги», якими встановлено, що для
забезпечення працездатного стану та
якісної експлуатації вогнегасників на
підприємстві має бути організовано їх
технічне обслуговування. Для виконання
робіт з технічного обслуговування
вогнегасників підприємство укладає
договір з пунктом технічного
обслуговування вогнегасників
відповідно до вимог чинного
законодавства;

5) пожежні щити не доукомплектовано
пожежно-технічним інвентарем, а саме з
3-х вогнегасників в наявності тільки 2,
відсутні покривала з негорючого
теплоізоляційного матеріалу або
повсті розміром 2x2 м, що є порушенням п.
6.4.11. Правил, згідно з положеннями якого
для розміщення первинних засобів
пожежогасіння у виробничих,
складських, допоміжних приміщеннях,
будівлях, спорудах, а також на
території підприємств повинні
встановлюватися спеціальні пожежні
щити (стенди). На пожежних щитах
(стендах) повинні розміщуватися ті
первинні засоби гасіння пожежі, які
можуть застосовуватися в даному
приміщенні, споруді, установці;

6) електророзподільні коробки в
приміщенні електропідстанції не
закриті кришками з важкогорючих або
негорючих матеріалів, що є порушенням
п. 5.1.8. Правил, відповідно до якого в
електропроводках вибухонебезпечних і
пожежонебезпечних зон слід
застосовувати відгалуджувальні та
з'єднувальні коробки з негорючих або
важкогорючих матеріалів. Ці коробки
повинні бути постійно закриті кришками
із зазначених матеріалів;

7) з'єднання, відгалуження та
окінцювання жил проводів і кабелів в
приміщенні електропідстанції,
механічної майстерні, матеріального
складу не здійснюються за допомогою
опресування, зварювання, паяння або
затискачів (гвинтових, болтових тощо),
чим порушено п. 5.1.7. Правил, яким
передбачено, що з'єднання, відгалуження
та окінцювання жил проводів і кабелів
мають здійснюватися за допомогою
опресування, зварювання, паяння або
затискачів (гвинтових, болтових тощо);

8) на порушення п. 5.1.9. Правил
допускається улаштування та
експлуатація тимчасових електромереж
в приміщеннях складу № 2 та
підйомно-очищувального обладнання,
тоді як улаштування та експлуатація
тимчасових електромереж не
дозволяється;

9) в будівлі елеватору не визначено
порядок і не проведено іспити на
водовіддачу пожежних кранів зі
складанням відповідного акту, чим
порушено п. 6.3.2.6. Правил, згідно якого
пожежні крани не рідше одного разу на
шість місяців підлягають технічному
обслуговуванню і перевірці на
працездатність шляхом пуску води з
реєстрацією результатів перевірки у
спеціальному журналі обліку
технічного обслуговування;

10) в приміщенні 2-го поверху будівлі
елеватору пожежний кран не
укомплектовано пожежним рукавом
однакового з ним діаметра та стволом, а
також важелем для полегшення
відкривання вентиля, що є порушення п.
6.3.2.3. Правил, відповідно до положень
якого кожен пожежний кран має бути
укомплектований пожежним рукавом
однакового з ним діаметра та стволом,
кнопкою дистанційного запуску
пожежних насосів (за наявності таких
насосів), а також важелем для
полегшення відкривання вентиля.

В судовому засіданні представник
відповідача не заперечив наявності
вищеперелічених порушень на час
перевірки, але наполягає на тому, що
вони вже усунуті. Суд не може
погодитись із цими доводами
відповідача.

Так, щодо першого порушення
(відсутність сертифікованих
протипожежних дверей), відповідач
надав договір на монтаж протипожежних
дверей від 18 лютого 2014 р. (а. с. 45) та
пояснив, що усунення цього порушення
вимагає певного часу, але ці обставини
не спростовують наявність самого
порушення.

Що стосується порушень під № 3, 4 і 5, на
їх спростування відповідач надав
видаткову накладну, з якої слідує, що 19
лютого 2014 р. відповідач придбав
протипожежне обладнання для
доукомплектування засобами
пожежогасіння, а також акт про надання
послуг від 3 березня 2014 р., згідно якого
було проведено перезарядку і
обслуговування вогнегасників (а. с. 66-67).

Відповідно до ст. 71 ч. 1 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів, які б підтверджували усунення
інших порушень, зафіксованих в акті
перевірки, відповідач не подав, тоді як
за змістом ст. 1832 ч. 12 КАС України на
підтвердження усунення порушень, які
стали підставою для застосування
заходів реагування, особа повинна
подати докази.

Як визначено ст. 68 ч. 2 Кодексу
цивільного захисту України (далі - КЦЗ
України), у разі встановлення порушення
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Згідно ст. 70 ч. 1 п. 1 КЦЗ України,
підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами.

Що стосується доводів відповідача про
те, що зафіксовані актом перевірки
порушення на власний розсуд,
суб'єктивно, трактуються позивачем як
такі, що створюють загрозу життю та
здоров'ю людей, слід зазначити, що
порушення правил пожеженої безпеки в
будь-якому випадку прямо чи
опосередковано створюють загрозу
життю та здоров'ю людини, а тому суд
погоджується із позицією позивача, що
виявлені порушення слід розцінити саме
як такі, що несуть загрозу для людини.

З приводу наданого відповідачем
дозволу на початок роботи Товариства
(а. с. 48), суд зазначає, що він не може
слугувати доказом відсутності
порушень, а тільки фіксує, що станом на
час його видачі - березень 2010 р.
Товариство відповідало вимогам
протипожежної і техногенної безпеки,
що не унеможливлює допущення (вчинення)
порушень у майбутньому.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

За правилами ст. 256 ч. 1 п. 10 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
повне або часткове зупинення роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить з наступного. За
нормами Закону України «Про судовий
збір» позивач не звільнений від його
сплати, а загальним правилом КАС
України, є відшкодування судових
витрат стороні, на користь якої
постановлено судове рішення.

Стаття 94 ч. 4 КАС України містить
застереження про те, що у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються, а тому в даному випадку
судовий збір в сумі 73,08 грн. повинен
бути повернутий позивачу з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 160-163, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зупинити роботу роботу об'єкта ТОВ
"Варваровський зерновий комплекс", який
знаходиться за адресою: 54036,
Миколаївська область, м. Миколаїв, вул.
Адмірала Макарова, 31.

3. Постанова виконується негайно.

4. Присудити Головному управлінню
Державної служби з надзвичайних
ситуацій України у Миколаївській
області з Державного бюджету України
судовий збір в сумі 73,08 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Постанова у повному обсязі складена

14 березня 2014 р.

Суддя
А. О.
Мороз