Справа № 2а-943/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа № 97963/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Носа С. П.

суддів:
Клюби В. В., Рибачука А. І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 10 червня 2011
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
нарахування і виплату щорічної разової
грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду із адміністративним позовом, у
якому просив визнати незаконними дії
та бездіяльність Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради щодо ненарахування і
невиплати йому за 2011 рік разової
грошової допомоги до 5 травня у розмірі
10 мінімальних пенсій за віком, як особі,
яка має статус інваліда війни І групи
інвалідності, нарахування і виплата
якої передбачена ст.7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»; зобов'язати
відповідача здійснити йому
нарахування разової грошової допомоги
за 2011 рік до 5 травня у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком, як особі,
яка має статус інваліда війни І групи
інвалідності, нарахування і виплата
якої передбачена ст.7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 10 червня 2011 року заявлений
позов задоволено частково, визнано дії
відповідача Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради незаконними та
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплату позивачу щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
як інваліду війни І групи, в розмірі 10
мінімальних пенсій за віком на
підставі положень ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», з врахуванням
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції здійснює
розгляд справи в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач Сихівський відділ
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, який у поданій
апеляційній скарзі просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні заявленого позову,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що відповідач проводив виплату
належної позивачу допомоги у межах
кошторисних призначень; наявність
рішень Конституційного Суду України не
дає підстав суду для застосування до
спірних правовідносин показника
мінімальної пенсії за віком, який
визначений згідно ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», як розрахункову
величину для визначення розмірів
разової грошової допомоги.

Також відповідач не наділений
повноваженнями на самостійне
визначення розміру спірної допомоги;
судом не з'ясовано питання
перерахування бюджетних коштів на
рахунки відповідача для проведення
розглядуваних виплат; на даний час
відсутні акти, які б визначали порядок
та умови здійснення наведеної
допомоги; остання є разовою виплатою і
законом не передбачена можливість
повторних виплат чи доплат цієї
допомоги при подальшій зміні її
розміру.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а оскаржувану постанову
змінити. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
є ветераном війни - інвалідом війни І
групи, що стверджується копією
відповідного посвідчення (а.с.3).

З урахуванням наведеного, позивачу на
підставі постанови КМ України № 341 від
04.04.2011року «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» органом
праці та соціального захисту населення
виплачена щорічна разова грошова
допомога до 5 травня у 2011 році.

Відповідно до п.1 постанови КМ України
№ 341 від 04.04.2011р. «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»
встановлено, що у 2011 році виплата
разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється у
таких розмірах, зокрема, інвалідам
війни І групи - 730 гривень; інвалідам
війни II групи - 580 гривень; інвалідам
війни III групи - 510 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
викладені в новій редакції положення
ч.5 ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
яких щорічно до 5 травня інвалідам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
КМ України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008р. наведені
положення визнані неконституційними,
через що з 22.05.2008р. відновлено дію ч.5
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
якої розмір грошової допомоги
інвалідам війни І групи має становити 10
мінімальних пенсій за віком.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня інвалідам I групи застосуванню
підлягають норми ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції, яка
діяла до 01.01.2008р., тобто дана допомога
повинна була бути нарахована і
виплачена в розмірі 10 мінімальних
пенсій за віком.

Таким чином, відповідачем неправомірно
здійснена позивачу виплата допомоги у
розмірі, який визначений постановою КМ
України № 341 від 04.04.2011р. «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань».

Окрім цього, на думку колегії суддів,
спірні правовідносини не регулюються
положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
нормами якого не передбачено
конкретного розміру спірної допомоги.

Приписами п.4 розділу VII «Прикінцеві
положення» установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених КМ України
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З урахуванням наведеного, вказана
правова норма не поширює свою дію на
правовідносини щодо виплати щорічної
разової грошової допомоги, яка
передбачена приписами Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальна
пенсія за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, виплата щорічної допомоги
інваліду війни до 5 травня за 2011 рік
повинна становити 10 мінімальних пенсій
за віком, з урахуванням вимог ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про те, що
позивач має право на отримання спірної
допомоги у розмірі 10 мінімальних
пенсій за віком, з урахуванням вимог ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії незаконними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону.

В силу ст.17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», яка містить
положення про те, що щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення, обов'язок по виплаті
спірної допомоги слід покласти саме на
Сихівський відділ соціального захисту
Управління соціального захисту
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» розмірів щорічної грошової
допомоги як на причину невиконання
зобов'язань до уваги не приймаються,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконання про підставність
позовних вимог щодо визнання відмови
органу праці та соціального захисту
населення у проведенні перерахунку
щорічної разової грошової допомоги
протиправною, зобов'язання відповідача
нарахувати і виплатити на користь
позивача недоплачену частину спірної
допомоги за 2011 рік.

Разом з тим, судом помилково допущено
винесену постанову до негайного
виконання в повному обсязі, оскільки у
розглядуваному випадку слід
застосовувати приписи п.1 ч.1 ст.256 КАС
України, яка є спеціальною для цієї
категорії справ.

Вказана норма передбачає негайне
виконання постанов суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів лише у межах суми
стягнення за один місяць.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права в частині допуску
постанови суду до негайного виконання
в повному обсязі, через що оскаржувану
постанову в цій частині слід змінити,
вказавши про негайне виконання
постанови суду лише у межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195-197, п.2 ч.1 ст.198,
п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 10 червня 2011 року в
адміністративній справі №2а-943/11 за
позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про стягнення
заборгованості змінити, виключивши з
резолютивної частини постанови
посилання на її негайне виконання.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С. П. Нос

Судді:
В. В.
Клюба

А. І. Рибачук