Справа № 816/850/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2014 рокум. ПолтаваСправа
№816/850/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Марченко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області до Дочірнього
підприємства "Полтавський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області (далі по тексту - позивач,
Управління) звернулось до суду з
позовом до Дочірнього підприємства
"Полтавський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (далі по тексту -
відповідач, ДП "Полтавський облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України")
про стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком №2 гр. ОСОБА_1, за лютий 2014
року в розмірі 2200 грн 49 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за особовим рахунком
підпорядкованої відповідачу філії
юридичної особи утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком №2. Посилаючись на частину
другу Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
пункт 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, просив суд стягнути суму
заборгованості з відповідача.

Позивач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, в прохальній частині
адміністративного позову просив
розглядати справу без участі його
представника.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце його проведення повідомлений
належним чином; причин неявки суду не
повідомив, заяв чи клопотань до суду не
надав.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів, суд, керуючись
положеннями частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнав за можливе
розглядати справу без участі
відповідача.

Зважаючи на неявку в судове засідання
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, відповідно до приписів частини
першої статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" у
встановленому законом порядку
зареєстроване як юридична особа, .

У підпорядкуванні відповідача
перебуває відокремлений підрозділ без
права юридичної особи - філія
"Новосанжарський райавтодор" ДП ДАК
"Автомобільні дороги України", .

Даний відокремлений підрозділ
перебуває на обліку в Управлінні,
реєстраційний номер .

Оскільки за особовим рахунком філії
"Новосанжарський райавтодор" ДП ДАК
"Автомобільні дороги України"
відображено заборгованість перед
Пенсійним фондом України з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком №2 гр. ОСОБА_1, за
лютий 2014 року в розмірі 2200 грн 49
коп., що відповідачем, як юридичною
особою, у добровільному порядку не
відшкодована, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003
року №1058-IV (в редакції, чинній на момент
виникнення та реалізації спірних
відносин) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що до набрання чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" діяв Закон України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26 червня 1997 року
№400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 1
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1
цього Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, відповідач зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду суми фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року №21-1 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної
Інструкції (в редакції, чинній на
момент виникнення та реалізації
спірних відносин) визначено, що
платниками страхових внесків є
страхувальники - роботодавці:
підприємства, установи й організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
(крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), - 100
відсотків фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

У відповідності до приписів пункту 6.4
вищезазначеної Інструкції розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.8
Інструкції, щомісяця до 25-го числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що сума витрат, яка
підлягає відшкодуванню відповідачем
за списком №2 за лютий 2014 року,
визначена в розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій гр. ОСОБА_1 та складає
2200 грн 93 коп. /а.с. 11/.

Вказаний розрахунок надіслано філії
"Новосанжарський райавтодор" ДП ДАК
"Автомобільні дороги України" разом з
повідомленням про необхідність
відшкодування фактичних витрат від 12
лютого 2014 року вих. №362/02 /а.с. 10/ та
вручено останньому 14 лютого 2014 року
/а.с. 9/.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем доказів, що свідчили б про
погашення вказаної суми
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на день
розгляду справи або ж спростовували
доводи позивача, суду не надано.

Разом з тим, наявність у відповідача
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком №2, за лютий 2014
року в розмірі 2200 грн 49 коп.
підтверджується розрахунком фактичних
витрат та даними картки особового
рахунку страхувальника /а.с. 6-8, 11, 22/.

З огляду на викладене, вимоги позивача
є правомірними і обґрунтованими. А
відтак, позов належить задовольнити у
повному обсязі.

За відсутністю документального
підтвердження понесених судових
витрат, питання щодо їх розподілу суд
не вирішує.

Керуючись статтями 7-11, 41, 69-71, 86, 94, 122, 128,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області до Дочірнього підприємства
"Полтавський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Полтавський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (; вул.
Куйбишева, 22А, м. Полтава, Полтавська
область, 36024) на користь управління
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області (; вул. Леніна,
34/1, смт. Нові Санжари, Новосанжарський
район, Полтавська область, 39300; р/р
2 в ОПРЕВ Полтавського
облуправління ВАТ "Державний Ощадбанк
України", МФО 331467) заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком №2, за лютий 2014 року в
розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 49
(сорок дев'ять) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 18
березня 2014 року.

Суддя
О.О. Кукоба