Справа № 2а-838/11/1405
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-838/11/1405

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Губанова Валентина Миколаївна Колегія
суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Семенюка
Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Братському районі
Миколаївської області на постанову
Братського районного суду
Миколаївської області від 09 грудня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Братському
районі Миколаївської області про
перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із вказаною
позовною заявою. В позові посилається
на те, що він являється учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та має статус
громадянина, постраждалого від
наслідків даної катастрофи ІІ
категорії.

Розмір грошової допомоги на
оздоровлення, відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», повинна була становити
не менше 5 мінімальних заробітних плат
за віком.

Постановою Братського районного суду
Миколаївської області від 09 грудня
2011 року адміністративний позов
задоволено. Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Братської районної державної
адміністрації Миколаївської області
перерахувати та виплатити ОСОБА_2
щорічну допомогу на оздоровлення за 2011
р. відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в розмірі,
кратному до мінімальної заробітної
плати на момент виплати щорічної
допомоги.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії, що
підтверджується копією посвідчення у
додатку 2, і згідно ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»має право
на отримання щорічної грошової
допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат. Однак, в
порушення зазначеного Закону, в 2011 pp.
йому дана допомога в розмірі
передбаченому Законом не виплачена.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Основні положення щодо реалізації
права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на охорону їхнього життя і здоров'я,
соціального захисту потерпілого
населення, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них закріплені в ЗУ
«Про статус і
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких
розмірах: учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії -5 мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до п.30 ст. 71 ЗУ Про Державний
бюджет України на 2007 рік»дію ст.48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в частині
виплати допомоги на 2007 рік було
зупинено.

Проте Рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007
зупинення дії ст.48 вищевказаного
Закону на 2007 рік в частині виплати
компенсацій і допомоги передбачене п.3
ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України
на 2007 рік»було визнано таким, що не
відповідає Конституції України.

Відповідно до п.п.11 п.28 розділу II ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»дію ст. 48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в частині
виплати допомоги на 2008 рік було також
зупинено.

Рішенням Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року №10рп/08 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, вищевказані положення ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»щодо
припинення ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»стосовно виплати щорічної
допомоги в розмірах, передбачених цією
статтею.

Відповідачем незважаючи на викладені
обставини в 2011 р. проводилася виплата
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірах, встановлених Постановою КМУ
від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та Постановою КМУ від
12.07.2005р. № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме - 100 грн.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
права і свободи громадянина закріплені
цією Конституцією, не є вичерпними. При
прийнятті нових законів, або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Крім цього відповідно до ст.71 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»дія
положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Не застосовуючи положення Законів
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік" при розрахунку суми допомоги
на оздоровлення, виплачених позивачу,
відповідач фактично звузив
гарантовані права та пільги для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що
суперечить нормам ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та Конституції України.

Нарахування та виплата позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 р. повинна була проводитись згідно
ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»виходячи з
розмірів мінімальної заробітної плати,
встановлених законами України, а не
підзаконним актом, якими є постанова
КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та Постанова КМУ від
12.07.2005р. № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
заявлених позовних вимог позивача.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 183-2,195, 197, 198, 200, 205, 206,212,254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Братському районі Миколаївської
області - залишити без задоволення, а
постанову Братського районного суду
Миколаївської області від 09 грудня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Братському
районі Миколаївської області про
перерахунок пенсії,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.