Справа № 826/1085/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2014 року 11:01 №
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.;
при секретарі судового засідання
представника позивача - Позняк Н.В.,
представника відповідача - Безрук Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом відкритого акціонерного
товариства «Спеціалізоване
будівельно-монтажне управління» до
Державної екологічної інспекції в м.
Києві про скасування припису,
зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної екологічної інспекції в м.
Києві про скасування припису,
зобов'язання вчинити певні дії,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що акт складений за результатами
проведеної позивачем перевірки з
порушеннями норм чинного
законодавства, став передумовою
прийняття припису та виставлення
вимоги, прийнятих з порушенням порядку
проведення та оформлення результатів
перевірки, що призвело до порушення
прав та інтересів позивача.
В позовній заяві позивач просить суд:
визнати незаконним та скасувати припис
Державної екологічної інспекції у м.
Києві №08/010 п. від 29 жовтня 2013 року,
винесений щодо ВАТ «Спеціалізоване
будівельно-монтажне управління» за
результатами виявлених порушень під
час перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводженням з відходами та
небезпечними хімічними речовинами;
визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної екологічної
інспекції у м. Києві, викладеної в листі
від 11.12.2013р. №7516-08/20; визнати
протиправними дії Державної
екологічної інспекції у м. Києві щодо
виставлення претензії №123 від 09.12.2013р.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
представника позивача, представника
відповідача, суд дійшов наступних
Судом встановлено, що Державною
екологічною інспекцією у м. Києві
проведено планову перевірку ВАТ
«Спеціалізоване будівельно-монтажне
управління» на відповідність
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, за результатами якої
складено акт від 29.10.13р. №07/1632 а.
В ході проведення перевірки
встановлено порушення ВАТ
«Спеціалізоване будівельно-монтажне
управління», а саме:
- підприємством при веденні
господарської діяльності утворюються
наступні види відходів, Дозвіл на
розміщення яких та ліміт на утворення
та розміщення у 2013 році у вищевказаного
підприємства відсутні, а саме:
відпрацьовані люмінесцентні лампи;
масла та мастила моторні, трансмісійні
інші зіпсовані або відпрацьовані; шини
відпрацьовані; відходи знезараження та
(або) очищення вод стічних ; деревина та
вироби з деревини використані; батареї
свинцеві відпрацьовані; брухт чорних
металів; відходи змішані будівництва
та знесення будівель і споруд; відходи
комунальні (міські) змішані, в
порушення ст.ст. 32,33 Закону України «Про
відходи», ст.55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
- не подається статистична звітність
щодо поводження з відходами , в
порушення п. «г» ч.1 ст.17, ч.1 ст.26 Закону
України «Про відходи», п.п Порядку,
затвердженого постановою КМУ №2034;
- не в повній мірі виконуються заходи
для максимальної утилізації відходів,
реалізації чи передачі їх іншим
споживачам або підприємствам, установа
та організаціям, що займаються
збиранням, обробленням та утилізацією
відходів, а саме - відсутні договори з
підприємствами, які займаються
утилізацією шин відпрацьованих,
батарей свинцевих відпрацьованих, в
порушення п. «є» ч.1 ст.17, ст.33 Закону
України «Про відходи»;
- відсутній дозвіл на спеціальне
водокористування артезіанською
свердловиною, в порушення п.9 ч.1 ст.44, ч.1
- відсутній дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами, в
порушення абз.2 ч.1 ст.10, ч.5 ст.11 Закону
№2707;
- не подається державна статистична
звітність за встановлено формою (2-ТП
повітря), в порушення ст.31 Закону №2707,
Порядок, затверджений постановою КМУ
№1655.
На підставі акту перевірки,
екологічною інспекцією видано припис
від 29.10.13р. №08/910п, відповідно до якого
зобов'язано ВАТ «Спеціалізоване
будівельно-монтажне управління»:
отримати та представити до Державної
екологічної інспекції у м. Києві:
дозвіл на розміщення відходів та
лімітів на утворення та розміщення
відходів у 2013р. до 29.11.2013р.; подати
статистичну звітність щодо поводження
з відходами, з дня отримання припису;
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами до 29.11.2013р.;
подати статистичну звітність за
встановленою формою для отримання
припису; в повній мірі виконувати
заходи для максимальної утилізації
відходів, реалізації чи передачі їх
іншим споживачам або підприємствам,
установам та організаціям, що
займаються збиранням, обробленням та
утилізацією відходів, а саме -
заключити договори з підприємствами,
які займаються утилізацією шин
відпрацьованих, батарей свинцевих
відпрацьованих, в термін до 29.11.13р.;
отримати дозвіл на спеціальне
водокористування артезіанською
свердловиною, в термін до 29.11.13р.
З матеріалів справи вбачається, що
Державна екологічна інспекція у м.
Києві, листом від 11.12.13р. №7516-08/20,
повідомила про необхідність надати, в
зв'язку з встановленням відсутності у
будівельно-монтажне управління»
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, наступні документи:
інформацію стосовно роботи
стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря; матеріали інвентаризації
стаціонарних джерел викидів,
технологічні регламенти виробництва,
режимні картки роботи
паливовикористовувального обладнання,
питомі викиди виробництва, дані
державних естетичних спостережень з
охорони атмосферного повітря за формою
№2-ТП.
Державною екологічною інспекцією у м.
Києві винесено претензію №123 від
09.12.2013р., у відповідності з яким,
визначено, що ВАТ «Спеціалізоване
будівельно-монтажне управління»
здійснено водокористування з
підземних вод без відповідного
дозволу, що є порушенням ст.ст.44,49,110
Водного кодексу України, чим здійснено
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.48 Кодексу про адміністративні
правопорушення. Розмір відшкодування
збитків за самовільне використання
підземних вод складає 33 255,90грн.
Основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду за дотриманням
природоохоронного законодавства,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначаються Законом
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»№877-V (далі
-Закон №877).
Відповідно до п.4.2 ст. 4 Положення «Про
Державну екологічну інспекцію у м.
Києві», затвердженого наказом
Державної екологічної інспекції
України №136 від 12.12.2011р., Інспекція,
відповідно до покладених на неї
завдань, здійснює державний нагляд
(контроль) за додержанням
територіальними органами центральних
органів виконавчої влади, місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в частині
делегованих їм повноважень органів
виконавчої влади, підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форми власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами-нерезидентами
вимог законодавства про охорону
атмосферного повітря щодо: виконання
запланованих і затверджених,
загальнодержавних, галузевих або
регіональних природоохоронних
програм; наявності та додержання
дозволів на викиди забруднюючих
речовин; забезпечення безперебійної
ефективної роботи і підтримання у
справному стані споруд, устаткування
та апаратури для очищення викидів і
зменшення рівнів впливу фізичних та
біологічних факторів; додержання
нормативів у галузі охорони
атмосферного повітря; додержання
екологічних показників нафтопродуктів
(бензину автомобільного та дизельного
палива), які реалізуються шляхом
оптової та роздрібної торгівлі
суб'єктами господарювання; порядку
здійснення діяльності, спрямованої на
штучні зміни стану атмосфери і
атмосферних явищ у господарських
цілях; надання своєчасної, повної та
достовірної інформації про стан
атмосферного повітря, визначення видів
і обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря.
Процедуру проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
у сфері охорони навколишнього
природного середовища та оформлення їх
результатів визначено Порядком
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства (далі-Порядок),
затвердженим наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10 вересня 2008
року №464.
Планові та позапланові перевірки
здійснюються в робочий час суб'єкта
господарювання, встановлений
правилами внутрішнього трудового
Планова перевірка здійснюється
відповідно до квартального плану
діяльності органу Держекоінспекції і
проводиться за наказом органу
Орган Держекоінспекції не пізніше як
за десять днів до початку проведення
перевірки надсилає рекомендованим
листом чи телефонограмою за рахунок
коштів органу Держекоінспекції, або
вручає особисто посадовій особі
суб'єкта господарювання під розписку
повідомлення про проведення планової
перевірки (додаток 2).
У повідомленні про проведення планової
перевірки зазначається дата початку та
закінчення перевірки, найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи - підприємця,
щодо діяльності яких здійснюється
перевірка, найменування органу
Тривалість планової перевірки не
повинна перевищувати п'ятнадцяти
робочих днів, а для суб'єкта малого
підприємництва - п'яти робочих днів.
Продовження строку здійснення
планової перевірки не допускається.
У відповідності до п.4.7. Порядку №464,
Державні інспектори під час здійснення
перевірок мають право: вимагати
усунення виявлених порушень вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища;
відбирати зразки продукції, одержувати
пояснення, довідки, документи,
матеріали, відомості з питань, що
виникають під час державного контролю,
відповідно до закону; вимагати
припинення дій, які перешкоджають
здійсненню державного контролю; давати
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходів, передбачених законом.
За результатами проведеної планової
або позапланової перевірки, в тому
числі спільно з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається
уніфікований акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства, що містить перелік
питань для здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю), залежно
від ресурсу, що перевірявся.
В останній день перевірки два
примірники акта перевірки
підписуються державними інспекторами,
які проводили перевірку, і всіма
членами комісії (якщо перевірка
проводилася комісією), керівником або
уповноваженою особою суб'єкта
господарювання. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта перевірки. У
разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт, про це зазначається в
Один примірник акта перевірки (з
відповідними додатками) передається
керівнику (уповноваженій ним особі)
суб'єкта господарювання, про що на
останній сторінці примірників акта
перевірки робиться відповідна
відмітка за підписом особи, яка
отримала акт перевірки, із зазначенням
посади, прізвища та ініціалів, а також
дати одержання акта. Другий примірник
акта перевірки зберігається в органі
У разі, якщо посадова особа або
уповноважений нею представник суб'єкта
господарювання відмовляється від
отримання акта перевірки особисто, то
такий акт передається через канцелярію
суб'єкта господарювання (із
зазначенням вхідного реєстраційного
номера) або відправляється
рекомендованим листом.
До примірника акта, який зберігається в
органі Держекоінспекції, додаються
документи, що підтверджують факт
поштового відправлення та вручення
адресату акта перевірк
На підставі акта, який складено за
результатами перевірки, протягом п'яти
днів з дня її завершення, у разі
виявлення порушень вимог
природоохоронного законодавства
складається припис про усунення
порушень вимог законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища (додаток 4).
Припис щодо усунення порушень
природоохоронного законодавства
складається у двох примірниках, один з
яких не пізніше п'яти робочих днів з дня
складення акта надається керівнику
суб'єкта господарювання чи
уповноваженій ним особі для виконання,
другий з підписом такої особи
залишається в органі Держекоінспекції,
який здійснював перевірку.
У разі, якщо посадова особа або
уповноважений нею представник суб'єкта
господарювання відмовляється від
отримання приписів особисто, припис
відправляється рекомендованим листом.
Строк виконання припису встановлює
державний інспектор залежно від
виявлених порушень природоохоронного
законодавства, але не більше ніж 6
місяців. У разі неможливості виконання
приписів у встановлені в них строки
суб'єкт господарювання, що перевірявся,
може звернутись до органу
Держекоінспекції для їх продовження з
обґрунтуванням та підтверджуючими
документами, оформленими належним
Таким чином, виходячи з системного
аналізу правових норм, суд приходить до
висновку про те, що відповідач при
проведенні та оформленні перевірки,
діяв у відповідності до норм чинного
Статтею 10 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» передбачено, що
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані,
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися на підставі
дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до першої групи, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері санітарного та епідемічного
благополуччя населення.
Відповідно до абз.5 ст.10 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»,
обов'язком підприємств, установ,
організацій та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності щодо
охорони атмосферного повітря є
здійснення контролю за обсягом і
складом забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря, і
рівнями фізичного впливу та вести їх
Порядок ведення державного обліку в
галузі охорони здоров'я, визначений
«Порядком ведення державного обліку в
галузі охорони атмосферного повітря»,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.12.2001р. №1655.
Відповідно до п.1 Порядку, встановлено,
що даний Порядок визначає єдину
систему ведення в галузі охорони
атмосферного повітря державного
обліку об'єктів (підприємств, установ,
організацій та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності), які
справляють або можуть справити
шкідливий вплив на здоров'я людей і на
стан атмосферного повітря, видів та
обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря,
видів і ступенів впливу на його стан
фізичних та біологічних факторів
(далі - об'єкти, які справляють
Державний облік включає: взяття на
облік об'єктів, які справляють
шкідливий вплив; ведення на об'єктах
первинного обліку стаціонарних
джерел, які справляють шкідливий вплив;
складення державної статистичної
звітності в галузі охорони
атмосферного повітря за
стаціонарними та пересувними
джерелами, які справляють шкідливий
вплив; проведення інвентаризації
викидів та обсягів забруднюючих
речовин на зазначених об'єктах. Взяття
на державний облік об'єктів, які
справляють шкідливий вплив, здійснює
Мінприроди за критеріями,
встановленими цим Міністерством за
погодженням з Держкомстатом. Для
взяття на державний облік
зазначеними об'єктами проводиться
інвентаризація видів та обсягів
забруднюючих речовин, що викидаються
в атмосферне повітря, видів і ступенів
впливу на його стан фізичних та
біологічних факторів. (п.п.3, 4, Порядку).
Таким чином, суд звертає увагу, що
відповідно до вимог чинного
законодавства, підприємство повинно
проводити інвентаризацію видів та
обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря,
шляхом складання та подання звіту
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві до органів
статистики, згідно форм затверджених
наказом Державного комітету
статистики України №233 від 21.06.2010р. «
Про затвердження форм державних
статистичних спостережень із лісового
господарства й охорони навколишнього
природного середовища».
Відповідно до змісту ст.1 Закону
України «Про відходи», відходи -
будь-які речовини, матеріали і
предмети, що утворилися у процесі
виробництва чи споживання, а також
товари (продукція), що повністю або
частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення
чи виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення; виробник відходів - фізична
або юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;
розміщення відходів - зберігання та
захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
Стаття 17 Закону України «Про відходи»
визначає обов'язки суб'єктів
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами, а саме: суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами зобов'язані: а)
запобігати утворенню та зменшувати
обсяги утворення відходів; в)
визначати склад і властивості
відходів, що утворюються, а також за
погодженням із уповноваженими
органами виконавчої влади з питань
охорони навколишнього природного
середовища ступінь їх небезпечності
для навколишнього природного
середовища та здоров'я людини; г) на
основі матеріально-сировинних
балансів виробництва виявляти і вести
первинний поточний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, і подавати щодо них
статистичну звітність у встановленому
порядку;ї) надавати місцевим органам
виконавчої влади та органам
місцевого самоврядування,
уповноваженим органам виконавчої
влади з питань охорони навколишнього
природного середовища інформацію про
відходи та пов'язану з ними
діяльність, у тому числі про випадки
несанкціонованого попадання
відходів у навколишнє природне
середовище та вжиті щодо цього заходи;
й) призначати відповідальних осіб у
сфері поводження з відходами; к)
забезпечувати розробку в
установленому порядку та виконання
планів організації роботи у сфері
поводження з відходами; с) мати дозвіл
на експлуатацію об'єкта поводження
з небезпечним відходами.
Відповідно до «Порядку
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів», затвердженого Постановою
Кабінетів міністрів України від
03.08.1998р. №1218, визначено: ліміт на
утворення відходів - максимальний
обсяг відходів, на який у суб'єкта
права власності на відходи (далі -
власник відходів) є документально
підтверджений дозвіл на передачу їх
іншому власнику (на розміщення,
утилізацію, знешкодження тощо) або на
утилізацію чи розміщення на своїй
території; ліміт на розміщення
відходів - обсяг відходів (окремо для
кожного класу небезпеки), на який у
власника відходів є дозвіл на їх
розміщення, виданий органами
Мінекоресурсів на місцях. (п.2). Ліміт на
утворення відходів визначається їх
власником у процесі діяльності на
підставі дозволу на розміщення
відходів та договору (контракту) на
передачу відходів іншому власнику (п.3).
Ліміт на утворення відходів
розраховується на підставі
нормативів утворення для кожного
виду відходів за класами їх небезпеки
і має дорівнювати сумарному обсягу
відходів, розміщених на своїй
території та переданих іншому власнику
(п.4). Ліміт на утворення відходів не
може перевищувати нормативно
допустимих обсягів утворення відходів
(п.5). Норматив утворення відходів
визначається технологічним
регламентом на підставі питомих
показників утворення відході (п.6).
Відповідальність за правильність
визначення нормативів утворення
відходів, визначення лімітів
утворення та розміщення відходів,
несвоєчасне затвердження або
незатвердження лімітів утворення та
розміщення відходів несе власник
відходів(п.20). Контроль за правильністю
визначення лімітів на утворення та
розміщення відходів, їх дотриманням
здійснює Держекоінспекція та її
територіальні органи (п.21).
З метою обмеження та запобігання
негативному впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини забороняється: вести
будь-яку господарську діяльність,
пов'язану з утворенням відходів, без
одержання від уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів. Ліміти на
обсяги утворення і розміщення
побутових відходів не встановлюються
(п. «а» ст.32 Закону України «Про
Усі небезпечні відходи за ступенем їх
шкідливого впливу на навколишнє
природне середовище та на життя і
здоров'я людини відповідно до
переліку небезпечних властивостей
поділяються на класи і підлягають
обліку. Відповідний клас відходів
визначається виробником відходів
відповідно до нормативно-правових
актів, що затверджуються спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення. (
абз.1, 2, ст.34 Закону України «Про
З матеріалів справи встановлено, що
позивач є утворювачем відходів, які
відносяться до різних класів
небезпеки. Разом з тим, у позивача в
порушення вимог чинного законодавства
відсутній дозвіл на розміщення
відходів та ліміт на утворення та
розміщення відходів.
У відповідності до ст. 38 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" використання природних
ресурсів в Україні здійснюється в
порядку загального і спеціального
використання природних ресурсів; в
порядку спеціального використання
природних ресурсів громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям надаються у володіння,
користування або оренду природні
ресурси на підставі спеціальних
дозволів, зареєстрованих у
встановленому порядку, за плату для
здійснення виробничої та іншої
діяльності, а у випадках, передбачених
законодавством України, - на пільгових
Статтею 29 Водного кодексу України
одним з організаційно-економічних
заходів щодо забезпечення
раціонального використання і охорони
вод та відтворення водних ресурсів
передбачено видачу дозволів на
спеціальне водокористування.
Відповідно до 44, 49 Водного кодексу
України спеціальне водокористування
здійснюється лише за наявності
Згідно зі ст. 111 Водного кодексу України
підприємства, установи, організації і
громадяни України, а також іноземні
юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати
збитки, завдані ними внаслідок
порушень водного законодавства, в
розмірах і порядку, встановлених
законодавством України. Притягнення
винних у порушенні водного
законодавства до відповідальності не
звільняє їх від обов'язку
відшкодування збитків, завданих ними
внаслідок порушення водного
З матеріалів справи вбачається, що
термін дії дозволу на спеціальне
водокористування закінчився
28.12.2011року. Доказів щодо продовження
дії дозволу на спеціальне
водокористування позивачем не надано.
Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про те, що відповідачем
проведено та оформлено перевірку
відповідно до вимог чинного
Разом з тим, на момент проведення
перевірки, у позивача відсутній дозвіл
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, відсутній дозвіл на
розміщення відходів та лімітів на
утворення та розміщення відходів в
тому числі небезпечних відходів,
відсутній дозвіл на спеціальне
водокористування артезіанською
Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Таким чином, проаналізувавши наявні
матеріали справи та норми зазначеного
законодавства, суд вважає
обґрунтованими висновки відповідача,
викладені в Акті перевірки, а припис,
вимогу та претензію правомірними та
такими, що прийняті відповідно до вимог
чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що Державна екологічна інспекція в
місті Києві при винесенні оскаржуваних
рішень, діяла на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому суд приходить до висновку щодо
необґрунтованості позовних вимог
позивача та відсутності підстав для їх
Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд
В задоволенні позовних вимог
відкритого акціонерного товариства
«Спеціалізоване будівельно-монтажне
управління» - відмовити повністю.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В.
Аблов