Справа № 357/16607/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
скасування рішення, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 (далі -
Позивач, ОСОБА_2) звернулася до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
(далі - Відповідач, міський відділ ДВС
Білоцерківського МУЮ) про: визнання
протиправною бездіяльності та грубе
порушення Відповідачем законів
України щодо невиконання постанови
суду від 17.08.2010 року у справі № 2а-9598/10;
скасування постанови міського відділу
ДВС Білоцерківського МУЮ від 13.09.2010
року про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-9598/10, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 27.08.2010 року;
зобов'язання Відповідача виконувати
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30.10.2010 року та Апеляційного суду
Київської області від 17.08.2010 року у
справі № 2а-9598/10 щомісячно.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29.11.2013 року адміністративний позов
задоволено частково: визнано
протиправною та скасовано постанову
міського відділу ДВС Білоцерківського
МУЮ від 13.09.2010 року про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-9598/10,
виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
27.08.2010 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено повністю.
При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що судове рішення, на виконання
якого було відкрито виконавче
провадження, не було фактично виконано
у повному обсязі.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. При цьому посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як було встановлено судом першої
інстанції, постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 30.10.2009 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
Київської області (далі - УПФ України у
м. Білій Церкві, Боржник) провести
перерахунок та виплату Позивачу
державної та додаткової пенсії у
відповідності до ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
12.10.2009 року в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 17.08.2010 року постанову від
30.10.2009 року в частині посилання на
мінімальну пенсію за віком у розмірах,
які встановлені Законом України «Про
державний бюджет України на 2009 рік»
змінено на мінімальну пенсію за віком,
передбачену законами про державний
бюджет на відповідні роки. В решті
постанову залишено без змін.

На виконання рішення від 17.08.2010 року
Апеляційним судом Київської області
було видано виконавчий лист у справі №
2-а-9598/2010 від 27.08.2010 року (далі -
виконавчий лист), на підставі якого
27.08.2010 року головним державним
виконавцем міського відділу ДВС
Білоцерківського МУЮ Кравченко О.Г.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вказаного виконавчого листа
та зобов'язано Боржника виконати
негайно постанову суду від 17.08.2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що до
Відповідача надійшло розпорядження №
800471 в якому зазначено, що ОСОБА_2
здійснено перерахунок пенсії згідно
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період, зазначений у
виконавчому листі.

На підставі даного розпорядження
головним державним виконавцем
Кравченко О.Г. 13.09.2010 року було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи встановлені вище обставини,
виходячи з системного аналізу приписів
ст. ст. 2, 37, 75, 89 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 63 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
п. 7 Закону України «Про внесення змін
до Закону України «Про державний
бюджет України на 2011 рік», постанови
Кабінету Міністрів України «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06.07.2011 року №
745, суд першої інстанції дійшов
висновку про неправомірність
прийнятої Відповідачем постанови про
закінчення виконавчого провадження,
оскільки УПФ України в м. Білій Церкві
не подано доказів фактичного виконання
постанови від 17.08.2010 року у повному
обсязі, а тому у державного виконавця
були відсутні правові підстави для
закінчення виконавчого провадження
згідно п. 8 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження».

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» у редакції,
чинній на час прийняття постанови про
закінчення виконавчого провадження,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного повного
виконання рішення згідно з виконавчим
документом.

Як вбачається з матеріалів справи,
Боржником відповідно до рішення від
17.08.2010 року здійснено перерахунок
належних до виплати Позивачу сум, однак
не подано документів, якими
підтверджується фактична виплата
нарахованих сум ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що рішення суду від
17.08.2010 року не було фактично виконано
УПФ України у м. Білій Церкві у повному
обсязі, а тому підстави для закінчення
виконавчого провадження відповідно до
п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» відсутні.

Крім того, положеннями ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
закріплено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону, у разі
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Отже, державний виконавець повинен був
не пізніше наступного робочого дня
після відкриття виконавчого
провадження перевірити виконання
рішення за виконавчим листом, а у разі
встановлення ним того, що без участі
боржника виконати рішення неможливо,
повинен був вчинити дії, передбачені п.
3 ст. 75 Закону.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що, оскільки
державним виконавцем не вжито всіх
можливих заходів для виконання рішення
суду, то винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
було передчасним і спричинило
порушення прав та інтересів Позивача.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає обґрунтованим висновок
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області щодо правомірності
виплати УПФ України в м. Білій Церкві з
01.11.2011 року Позивачу сум пенсії у
розмірах, визначених постановами
Кабінету Міністрів України, виходячи з
наступного.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», який набрав
чинності 19 червня 2011 року, доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №745, яка набрала чинності
23.07.2011.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що у 2012 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №1210, яка набрала чинності
01.01.2012 року.

Конституційний Суд України, у рішенні
№20-рп/2011 від 26.12.2011 року, дійшов
висновку, що пункт 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», встановлює механізм реалізації
положень законів України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Про соціальний захист
дітей війни», а тому не суперечить ст. 75,
п. 3 ч. 1 ст. 85, ст. 95 Конституції України.

Крім того, у Рішенні Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, в
якому зазначено, що суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Отже, оскільки вищевказані норми
протягом 2011 - 2013 років змін не
зазнавали, неконституційними не
визнавались, то застосування їх
Боржником з часу набрання ними
чинності є правомірним та відповідає
приписам чинного законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
скасування рішення, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.