Справа № 159/1336/14-а
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1336/14-а
Провадження № 2-а/159/42/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
06 березня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням
судді Восковської О.А.,
розглянувши в приміщенні Ковельського
міськрайонного суду в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним ОСОБА_1 до інспектора
взводу ДПС для обслуговування
стаціонарного посту №2 Сарни ВДАІ УМВС
України у Рівненській області Сукало
Сергія Валентиновича про визнання
неправомірними дій посадової особи та
скасування постанови серії АБ2 №005221
від 16.02.2014 року у справі про
адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
інспектора взводу ДПС для
обслуговування стаціонарного посту №2
Сарни ВДАІ УМВС України у Рівненській
області Сукало С.В про визнання
неправомірними дій посадової особи та
скасування постанови серії АБ2 №005221
від 16.02.2014 року у справі про
адміністративне правопорушення. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
вказує, що згідно постанови інспектора
Сукало С.В від 16.02.2014 року його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та
накладено адмінстягнення у виді штрафу
в розмірі 300 гривень. Суть
правопорушення полягає в тому, що
ОСОБА_1 16.02.2014 року о 12.17 годині на 287 км
а/д Київ-Ковель керував автомобілем
«Тойота» д/н НОМЕР_1 та перевищив
швидкість руху більше ніж на 20 км/год на
дорозі, яка відноситься до категорії
інших доріг, рухався із швидкістю 134
км/год, чим порушив п.12.6 ПДР України.
Позивач вказує, що того дня він дійсно
керував автомобілем по вищевказаній
дорозі, однак правил дорожнього руху не
порушував і рухався з допустимою
швидкістю на даній ділянці дороги - 95
км/год. Близько 12.15 години він був
зупинений працівниками ДАІ, запитавши
про причину зупинки, інспектор
повідомив про перевищення ним
швидкості руху більше як на 20 км/год
(швидкістю була 134 км/год). Вимога
позивача про надання для огляду
показники приладу «Візир» була
залишена інспектором без виконання.
Абсолютно не звертаючи уваги на
пояснення позивача та його намагання
довести свою правоту, інспектор склав
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення та в
подальшому виніс постанову про
накладення адмінстягнення. Дану
постанову позивач вважає незаконною,
оскільки не перевищував швидкість, та
за вказаних обставин просить скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
16.02.2014 року, згідно якої на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 300 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, подав до суду письмову
заяву в якій просить справу розглядати
у його відсутності, заявлені вимоги
підтримує повністю та просить їх
задовольнити.

Відповідач - інспектор Сукало С.В в
судове засідання не з'явився, хоча
належним чином судом був повідомлений
про час і місце розгляду справи, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення - судової
повістки. Про причини неявки суд не
повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.287 КУпАП України
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено.

Стаття 69 КАС України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

З постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №005221 від 16.02.2014 року слідує, що
ОСОБА_1 16.02.2014 року о 12.17 годині на 287 км
а/д Київ-Ковель керував автомобілем
«Тойота» д/н НОМЕР_1 та перевищив
швидкість руху більше ніж на 20 км/год на
дорозі, яка відноситься до категорії
інших доріг, рухався із швидкістю 134
км/год, чим порушив п.12.6 ПДР України. За
вчинення даного правопорушення на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 300
гривень.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 23.12.2005 року «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» зазначено, що зміст
постанови про адміністративне
правопорушення має відповідати
вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній слід
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
вказати мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів. Досліджена в судовому
засіданні постанова серії АБ2 №005221 від
16.02.2014 року вищевказаних доказів не
містить.

Як вбачається з письмових пояснень
свідка ОСОБА_3, остання 16.02.2014 року їхала
з м.Київ в м.Ковель автомобілем
«Тойота» д/н НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_1 Вказує, що вона сиділа на
задньому сидінні автомобіля і їй добре
було видно покази спідометра
автомобіля, який рухався з постійною
швидкістю близько 90 км/год. Приблизно
за 20 км до м.Сарни о 12.15 годині їх
обігнав автомобіль білого кольору і
відразу на зустріч їм під'їхав
автомобіль ДАІ з мигалкою. Водій ОСОБА_1
відразу ж зупинився і весь час
знаходився в автомобілі, прилад
вимірювання швидкості працівник ДАІ
йому не показував, з причиною зупинки
ОСОБА_1 не погоджувався, оскільки не
бачив зі своєї сторони ніяких порушень
ПДР України.

Крім цього, в протоколі про
адмінправопорушення серії АА2 №995938 від
16.02.2014 року позивач у своїх поясненнях
зазначив, що «з показами приладу не
згідний».

В судове засідання відповідач не надав
суду належних доказів та не довів факту
вчинення позивачем зазначеного в
постанові адміністративного
правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на
підставах і в порядку, встановлених
законом.

Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Викладене дозволяє прийти до висновку,
що оскаржувана постанова є
необгрунтованою, а отже протиправною.

Для захисту позивача від
необгрунтованого притягнення до
адміністративної відповідальності
оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 86, 128 ч.6, 160-163, 171-2
КАС України, ст.ст. 7, 8, 245, 256, 276, 278, 279, 280,
283, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову АБ2 №005221 від 16.02.2014 року
інспектора взводу ДПС для
обслуговування стаціонарного посту №2
Сарни ВДАІ УМВС України у Рівненській
області Сукало Сергія Валентиновича
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ст.122 ч.1
КпАП України та накладення стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 300 гривень, -
скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

ГоловуючаО. А. Восковська