Справа № 607/18220/13-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2013 Справа №607/18220/13-а
Тернопільський міськрайонний суд в
складі:

головуючого-судді Дзюбича В.Л.

при секретарі Франчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м.Тернополя справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м.Тернополі про визнання дій та рішення
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в м.Тернополі про визнання
протиправними дій щодо відмови у
здійсненні перерахунку щомісячного
грошового довічного утримання судді у
відставці у зв»язку із зміною
суддівської винагороди працюючого
судді на відповідній посаді з 23.09.2013 р.;
визнання протиправним та скасування
рішення від 26.09.2013 р. щодо відмови у
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці
у розмірі 90% суддівської винагороди
працюючого судді апеляційного суду,
без обмеження граничного розміру
щомісячного грошового довічного
утримання, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що Постановою Верховної Ради
України № 2198-VI від 13.05.2010 року у зв'язку
з поданням заяви про відставку у
відповідності до п.9 ч.5 ст.126
Конституції України та наказу №16 по
апеляційному суді Тернопільської
області від 12 травня 1998 року вона
звільнена з посади судді цього суду.
Розпорядженням начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
їй призначено щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці в
розмірі 90% від заробітної плати при
виході у відставку. В зв'язку з тим, що з
01.01.2013 року збільшилася суддівська
винагорода судді працюючого на
відповідній посаді, що підтверджується
довідкою апеляційного суду
Тернопільської області від 18.09.2013 року
№ 240/13, вона звернулася із заявою до
управління Пенсійного фонду в
м.Тернополі про проведення перерахунку
щомісячного грошового утримання, однак
їй відмовлено у проведенні перерахунку
з посиланням на те, що право на
перерахунок законодавчо врегульований
лише для суддів Конституційного Суду
України.

Позивач у судове засідання не
з»явилася проте подала заяву про
підтримання позовних вимог в повному
обсязі з клопотанням про розгляд
справи у її відсутності .

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив за безпідставністю,
подав заперечення на позовну заяву, в
обгрунтувння якого зазначив, що
відповідно до ч.4 ст.138 ЗУ "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання лише
суддям Конституційного Суду України,
тому у проведенні такого перерахунку
позивачці було відмовлено.Просить у
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою
Верховної Ради України № 2198-VI від 13.05.2010
року у зв'язку з поданням заяви про
відставку у відповідності до п.9 ч.5 ст.126
Конституції України та наказу №16 по
апеляційному суді Тернопільської
області від 12.05.1998 року ОСОБА_1
звільнена з посади судді цього суду.

Розпорядженням начальника Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці в
розмірі 90% від заробітної плати при
виході у відставку.

В зв'язку з тим, що з 01.01.2013 року
збільшилася суддівська винагорода
судді працюючого на відповідній
посаді, що підтверджується довідкою
апеляційного суду Тернопільської
області від 18.09.2013 року №240/13 ОСОБА_1
звернулася із заявою до управління
Пенсійного фонду в м.Тернополі про
проведення перерахунку щомісячного
грошового утримання.

26.09.2013 року позивачу відмовлено у
проведенні перерахунку з посиланням на
те, що право на перерахунок законодавчо
відрегульований лише для суддів
Конституційного Суду України (ч.4 ст.138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів").

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч.4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
суддів забезпечується окремим
порядком фінансування та
організаційного забезпечення
діяльності судів, установленим
законом, належним матеріальним та
соціальним забезпеченням суддів.

Частиною 1 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст.37 Закону України "Про
державну службу", або за його вибором,
щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в редакції
Закону від 03.06.2013 року) щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

У разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок (ч.4 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст.129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, розмір щомісячного
довічного грошового утримання
безпосередньо пов'язаний із розміром
заробітної плати працюючих суддів
відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп 2011, щомісячне
грошове утримання суддів є самостійною
гарантією незалежності суддів та
складовою його правового статусу.
Правова природа щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними. Щомісячне грошове
утримання судді у відставці є належним
утриманням цього судді після
припинення виконання ним своїх
професійних обов'язків та особливою
формою його соціального забезпечення.

Крім цього, рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року
(справа щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнане
таким, що не відповідає Конституції (є
неконституційним) частину третю, перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року №2453 в редакції Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08.07.2011 року №3668.

При цьому, в рішенні зазначено, що
визначений Законом №2453 порядок
нарахування щомісячного довічного
грошового утримання було змінено
Законом №3668, внаслідок чого зменшено
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів.
Закон №3668 звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання та
скасувавши право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив і досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону
№2453 не узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України.

Стосовно обмеження максимального
розміру грошового довічного утримання
судді у відставці, визначеного ч.5 ст.138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" Конституційний Суд України
зазначив, що в рішенні від 18 червня 2007
року № 4-рп/2007 Конституційний Суд
України вже вирішив питання про
недопустимість встановлення в законі
максимального розміру пенсії суддів
або їх щомісячного довічного грошового
утримання, наголошуючи, що це обмежить
їх обсяг, а також зазначив, що,
залишивши незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, закон звузив обсяг
цього права, встановивши граничну межу
для таких виплат суддям (абзац шостий
підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної
частини).

Враховуючи, що однією з гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийнятті нових законів або внесення
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій Конституційний
Суд України вважає, що положення
третього речення частини п'ятої ст.138
Закону №2453, ст.2 Закону №3668 стосовно
встановлення максимального розміру
пенсії (щомісячне довічне грошове
утримання) суддів суперечить частині
першій ст. 126 Основного Закону України.

Відповідно до частини другої ст.70
Закону України "Про Конституційний Суд
України" у разі необхідності
Конституційний Суд України може
визначити у своєму рішенні, висновку
порядок і строки їх виконання, а також
покласти на відповідні державні органи
обов'язки щодо забезпечення виконання
рішення, додержання висновку. У рішенні
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
року вказано такий порядок виконання
цього рішення:

-ч.3 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону
№3668, яка суперечить Конституції
України, не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону
№2453 в редакції до змін, внесених
Законом №3668, а саме: "Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання".

- дія статті 2 Закону №3668 не поширюється
на Закон №2453 від 07.07.2010 року.

-абзац другий пункту другого розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 18
липня 2011 року №3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
другої, третьої ст.42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV
та без проведення інших перерахунків,
передбачених законодавством.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2013
від 03.06.2013 року положення Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи від 08 липня 2011 року №3668-VI,
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші нормативно -
правові акти не мають зворотної дії в
часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки діючим законодавством чітко
визначено, що розмір довічного
утримання, який призначається та
виплачується судді у відставці
розраховується із розміру грошового
утримання працюючого судді, а тому у
разі збільшення розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді, повинен збільшуватися розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці без обмеження максимального
розміру грошового довічного утримання
судді у відставці, визначеного ч.5 ст.138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Одночасно, обов'язок здійснення
перерахунку відповідачем грошового
довічного утримання судді у відставці
у випадку збільшення розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді передбачено п.3
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року №384/2011, та з
урахуванням пп. 3, 2.1 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року №8-2 ( у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року №5-5), оскільки
завданням Пенсійного фонду України та
управлінь Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах є,
зокрема, забезпечення призначення
(перерахунку) пенсій, щомісячного
грошового довічного утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Крім того, відповідно до додатку №2 до
Порядку подання документів для
призначення і виплати щомісячного
грошового довічного утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 січня 2008 року №3-1, затверджено зразок
Довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці,
у якому зокрема зазначено відомості, що
його (її) заробітна плата, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного грошового
довічного утримання суддям у
відставці.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суди
загальної юрисдикції утворюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є
Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч.4 ст.17
вказаного Закону, єдність системи
судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема, єдиними
засадами організації та діяльності
судів: єдиним статусом суддів, єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів, фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що суддею є громадянин України, який
відповідно до Конституції України та
цього Закону призначений чи обраний
суддею, займає штатну суддівську
посаду в одному з судів України і
здійснює правосуддя на професійній
основі. Судді в Україні мають єдиний
статус незалежно від місця суду в
системі судів загальної юрисдикції чи
адміністративної посади, яку суддя
обіймає в суді.

Згідно ч.5 ст. 109 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" за суддею,
звільненим за його заявою про
відставку, зберігається звання судді
та гарантії недоторканості,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Із трудової книжки виданої 14.12.1965 р.
вбачається, що до виходу у відставку
ОСОБА_1 працювала на посаді судді
Тернопільського обласного суду, і стаж
її роботи який дає право на відставку
та отримання щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
складає 41 рік 3 місяці 12 днів.

Довідкою апеляційного суду
Тернопільській області від 18.09.2013 року
№ 240/13 підтверджено, що станом на 01.09.2013
року заробітна плата судді
апеляційного суду становить 22710.60
гривень.

Таким чином системний аналіз норм
права дозволяє суду зробити висновок
про те, що право позивача на
нарахування грошового довічного
утримання судді у відставці, виходячи з
розміру суддівської винагороди
працюючого судді на відповідній посаді
з 23.09.2013 року у розмірі 90% суддівської
винагороди, виходячи з принципу
незворотності дії законів у часі,
повинно залишатися незмінним, а відтак
прийняте рішення управлінням
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
від 26.09.2013 року №484/Д-11 щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_1 щомісячного
грошового довічного утримання судді у
відставці є протиправним.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 256 КАС України,
суд допускає негайне виконання
постанови про присудження виплати
пенсії у межах суми стягнення за один
місяць.

Керуючись ст. 11, 71, 86, 158, 162, 163, 186, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в м.Тернополі про
визнання дій та рішення протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
і виплату щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці -
задовольнити.

Визнати протиправними дії та скасувати
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі від 26.09.2013 року
№484/Д-11 щодо відмови у перерахунку
ОСОБА_1 щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Тернополі здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці, виходячи з
розміру суддівської винагороди
працюючого судді на відповідній посаді
з 23 вересня 2013 року у розмірі 90%
суддівської винагороди, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового довічного утримання, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Допустити негайне виконання постанови
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Тернопільський міськрайонний
суд з дня проголошення постанови. Якщо
постанову було ухвалено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Дзюбич В.Л.