Справа № 407/6701/13-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабічева Л.П.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року справа №
407/6701/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі на
постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 січня 2014 р. у справі №
407/6701/13-а (суддя Бабічева Л. П.) за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі про
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Антрацитівського міськрайонного суду
з позовом (арк. спр. 2-5), з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
(арк. спр. 15) до Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі (далі - УПФУ)
про: 1) скасування рішення УПФУ № 156 від
14 листопада 2013 року «Про відмову в
призначенні пенсії за віком ОСОБА_2», 2)
зобов'язання УПФУ призначити ОСОБА_2 з 1
липня 2013 року пенсію за віком на
пільгових умовах згідно пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зарахувавши згідно
особистої трудової книжки до
пільгового стажу роботи за Списком № 2
в повному обсязі стаж роботи на
Груповій збагачувальній фабриці
«Партизанська» (далі - ГЗФ
«Партизанська») з 8 липня 1977 року по 6
вересня 1989 року слюсарем по ремонту
обладнання, бригадиром слюсарів по
ремонту обладнання, з 6 вересня 1989 року
по 2 жовтня 1989 року механіком цеху
вуглезбагачення, з 2 жовтня 1989 року по 5
серпня 2003 року електрослюсарем
(слюсарем) черговим та по ремонту
обладнання.

Постановою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 січня 2014 року (арк. спр.
32-38) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково. Визнано неправомірним та
скасовано рішення УПФУ № 156 від 14 липня
2013 року про відмову ОСОБА_2 в
призначенні пенсії. Зобов'язано УПФУ
призначити ОСОБА_2 з 15 серпня 2013 року
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зарахувавши до
пільгового стажу роботи за Списком № 2
у повному обсязі стаж роботи у ГЗФ
«Партизанська» з 8 липня 1977 року по 6
вересня 1989 року слюсарем по ремонту
обладнання, бригадиром слюсарів по
ремонту обладнання, з 6 вересня 1989 року
по 2 жовтня 1989 року механіком цеху
вуглезбагачення, з 2 жовтня 1989 року по 5
серпня 2003 року електрослюсарем
(слюсарем) черговим та по ремонту
обладнання.

УПФУ не погодилося з прийнятим судовим
рішенням, подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову (арк. спр. 41-43).

Сторони про дату, час, місце судового
розгляду повідомлені, представників до
суду не направили. Позивач повідомив
суд засобами електронної пошти про
неможливість прийняти участь у
розгляді справи та згоду з судовим
рішенням першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 6), 15
серпня 2013 року подав до УПФУ заяву (арк.
спр. 28) про призначення пенсії за віком
за пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ № 156 від 14 листопада 2013
року (арк. спр. 7) позивачу відмовлено в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, у зв'язку з тим, що у
позивача відсутній необхідний
пільговий стаж за Списком № 2 - 12 років 6
місяців. УПФУ, згідно наданих позивачем
документів, визначило загальний стаж
роботи позивача - 35 років 05 місяців 16
днів, з якого за Списком № 2 - 12 років 1
місяць 18 днів - період роботи позивача
на ГЗФ «Партизанська» з 8 липня 1977 року
по 10 вересня 1989 року (за виключенням
відволікань від пільгової роботи 15
днів) (арк. спр. 7, 18-21).

Відповідач не зараховував до
пільгового стажу за Списком № 2 період
роботи позивача на ГЗФ «Партизанська»
з 11 вересня 1989 року по 5 серпня 2003 року
за професіями механіка цеху
вуглезбагачення, електрослюсаря
(слюсаря) чергового та по ремонту
устаткування, у зв'язку з тим, що в
період з 11 вересня 1989 року по 31 жовтня
2008 року позивач обраний на посаду
незвільненого голови профспілкового
комітету ГЗФ «Партизанська».

З огляду на вказане, відповідачем
застосований пункт 9 Порядку
застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383, за яким пенсії
за сумісними роботами, професіями та
посадами працівників, зайнятих у
виробництвах та на роботах,
передбачених Списками № 1, 2
призначаються на загальних підставах,
якщо одна з виконуваних робіт,
професій, посад передбачена в Списку №
1 або в Списку № 1, а інша цими Списками
не передбачена. Відповідач вказав, що
оскільки одна з займаних позивачем
посад не передбачена Списками № 1 чи №
2, а саме посада голови профспілкового
комітету, період роботи з 11 вересня 1989
року по 5 серпня 2003 року до пільгового
стажу не зарахований (арк. спр. 20).

Таким чином, оцінці в даній справі
підлягають дії відповідача з не
зарахування до пільгового стажу
позивача за Списком № 2 періоду роботи
з 11 вересня 1989 року по 5 серпня 2003 року
за професіями механіка цеху
вуглезбагачення та електрослюсаря
(слюсаря) чергового та по ремонту
устаткування.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058),
який набрав чинності з 1 січня 2004 року)
визначено, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" №
1788 -ХІІ від 5 листопада 1991 року (далі -
Закон № 1788) визначено, що працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788 особам,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Як
свідчить трудова книжка (арк. спр. 8-10),
позивач працював у ГЗФ «Партизанська»
в період з 8 липня 1977 року по 6 вересня 1989
року на посаді слюсаря по ремонту
обладнання, бригадиром слюсарів по
ремонту обладнання, з 6 вересня 1989 року
по 1 жовтня 1989 року - механіком цеху
вуглезбагачення, з 2 жовтня 1989 року по 5
серпня 2003 року - електрослюсарем
(слюсарем) черговим та по ремонту
обладнання. Згідно запису № 11 у
трудовій книжці позивача підтверджено,
що за наказом № 109 від 16 жовтня 1997 року
за результатами атестації
підтверджено право на пенсію за віком
на пільгових умовах за Списком № 2 (арк.
спр. 8).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
383 від 18 листопада 2005 року (далі -
Порядок), визначено, що при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Період роботи позивача з 6 вересня 1989
року по 1 жовтня 1989 року на посаді
механіка підтверджений трудовою
книжкою. Посада механіка передбачена
пунктом «б» розділу 3 Списку № 2
виробництв, цехів, професій та посад з
важкими умовами праці, робота в яких
надає право на державну пенсію на
пільгових умовах та в пільгових
розмірах, затвердженого Радою
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №
1173.

Період роботи позивача з 2 жовтня 1989
року по 5 серпня 2003 року на посаді
електрослюсара (слюсара) чергового та
по ремонту обладнання підтверджений
трудовою книжкою. Посада
електрослюсара (слюсара) чергового та
по ремонту обладнання передбачена: 1)
підпунктом «а» пункту 1 розділу І,
пунктом «а» розділу ІІІ Списку № 2
виробництв, цехів, професій та посад з
важкими умовами праці, робота в яких
надає право на державну пенсію на
пільгових умовах та в пільгових
розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173; 2) підпунктом «2010100а-19931»
пункту «2010100а» розділу І Списку № 2
виробництв, цехів, професій, посад та
показників з важкими та тяжкими
умовами праці, зайнятість на яких дає
право на пенсію за віком (по старості)
на пільгових умовах, затвердженого
постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 року
№ 10; 3) підпунктом «2010100а-19931» пункту
«2010100а» розділу 1 Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою КМУ від 11
березня 1994 року № 162; 4) підпунктом «1.1а»
пункту 1 розділу І Списку № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою КМУ від 16
січня 2003 року № 36.

В трудовій книжці позивача вказано, що
наказом № 109 від 16 жовтня 1997 року за
результатами атестації підтверджено
право на пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком № 2 (арк. спр. 8).

Відповідач в обґрунтування вимог
апеляційної скарги вказав, що позивач в
період з 11 вересня 1989 року по 5 серпня 2003
року працював за сумісництвом. Доказом
зайнятості позивача за сумісництвом в
період з 11 вересня 1989 року по 5 серпня 2003
року відповідач вважає довідки
первинної профспілкової організації
шахти «Партизанська» № 11 від 29 липня 2013
року (арк. спр. 24).

В довідці первинної профспілкової
організації шахти «Партизанська» № 11
від 29 липня 2013 року (арк. спр. 24)
зазначено, що позивач виконував
обов'язки незвільненого голови
профспілкового комітету ГЗФ
«Партизанська» з 11 вересня 1989 р. по 31
жовтня 2008 р. Трудовою книжкою не
підтверджено факт роботи позивача за
сумісництвом.

Згідно статті 1021 КЗпП України
працівники, які працюють за
сумісництвом, одержують заробітну
плату за фактично виконану роботу.
Умови роботи за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ, організацій визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій,
затвердженого Наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства фінансів України
від 28 червня 1993 року N 43 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 червня 1993 року за N 76
(далі - Положення) визначено,
сумісництвом вважається виконання
працівником, крім своєї основної,
іншої регулярної оплачуваної роботи на
умовах трудового договору у вільний
від основної роботи час на тому ж або
іншому підприємстві, в установі,
організації або у громадянина
(підприємця, приватної особи) за наймом.

За пунктом 5 Положення, оплата праці
сумісників здійснюється за фактично
виконану роботу. При встановленні
сумісникам з погодинною оплатою
праці нормованих завдань на основі
технічно обґрунтованих норм оплата
провадиться за кінцевими результатами
за фактично виконаний обсяг робіт.

Згідно статті 1 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» № 1045-XIV від 15 вересня 1999
року (далі - Закон № 1045) професійна
спілка (профспілка) - добровільна
неприбуткова громадська організація,
що об'єднує громадян, пов'язаних
спільними інтересами за родом їх
професійної (трудової) діяльності,
(навчання). Первинна організація
профспілки - добровільне об'єднання
членів профспілки, які, як правило,
працюють на одному підприємстві, в
установі, організації незалежно від
форми власності і виду
господарювання або у фізичної особи,
яка використовує найману працю, або
забезпечують себе роботою
самостійно, або навчаються в одному
навчальному закладі.

Частиною 6 статті 41 Закону № 1045
передбачено, що членам виборних
профспілкових органів, не звільненим
від своїх виробничих чи службових
обов'язків, надається на умовах,
передбачених колективним договором чи
угодою, вільний від роботи час із
збереженням середньої заробітної
плати для участі в консультаціях і
переговорах, виконання інших
громадських обов'язків в інтересах
трудового колективу, а також на час
участі в роботі виборних
профспілкових органів, але не менше
ніж дві години на тиждень.

За частиною 7 статті 41 Закону № 1045 за
працівниками, обраними до складу
виборних органів профспілкової
організації, що діє на підприємстві, в
установі або організації,
зберігаються соціальні пільги та
заохочення, встановлені для інших
працівників за місцем роботи
відповідно до законодавства. За
рахунок коштів підприємства цим
працівникам можуть бути надані
додаткові пільги, якщо це
передбачено колективним договором.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції про підтвердження
матеріалами справи наявності у
позивача права на зарахування періоду
роботи з 11 вересня 1989 року по 5 серпня 2003
року до пільгового стажу за Списком № 2.

Стосовно дати призначення пенсії
позивачу колегія суддів зазначає
наступне.

За статтею 44 Закону № 1058 заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 45
Закону № 1058 пенсія призначається з дня
звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку: пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

За частиною 5 статті 45 Закону № 1058
документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Зважаючи на підтвердження матеріалами
справи наявності у позивача загального
стажу понад 25 років та пільгового
стажу роботи за Списком № 2 понад 12
років 6 місяців, а також досягнення 30
червня 2013 року позивачем віку 55 років,
звернення позивача в межах
трьохмісячного терміну з дня
досягнення пенсійного віку з заявою
про призначення пенсії до УПФУ, колегія
суддів дійшла висновку про право
позивача на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за пунктом
«б» частини 1 статті 13 Закону № 1788 з 1
липня 2013 року, а не з 15 серпня 2013 року як
помилково визначено судом першої
інстанції.

З врахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
в повному обсязі, що обумовлює вихід за
межі апеляційної скарги та її часткове
задоволення зі зміною постанови суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 197, 201, 205, 206, 211 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі на
постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 січня 2014 року
задовольнити частково.

Постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 січня 2014 року змінити.

Виключити з абзацу першого
резолютивної частини постанови
Антрацитівського міськрайонного суду
від 22 січня 2014 року слово «частково».

Замінити в абзаці третьому
резолютивної частини постанови
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 22 січня 2014 року
слова і цифри з «15 серпня 2013 року» на «1
липня 2013 року».

В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя

В.Г.Яманко

Судді
Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва