Справа № 812/2390/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/800/32110/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Горбатюка С.А.

розглянувши в порядку письмового
розгляду касаційну скаргу
Ровенківського міського центру
зайнятості на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 08
квітня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року у справі за позовом
Ровенківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю та вартості наданих
соціальних послуг в сумі 2674 грн. 92 коп.,

в с т а н о в и л а:

Ровенківський міський центр
зайнятості (далі - Центр зайнятості)
звернувся із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення суми матеріального
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг в сумі 2674 грн. 92 коп.

Позов обґрунтовано тим, що в
ході перевірки встановлено, що на
момент реєстрації в Центрі зайнятості
відповідач як такий що шукає роботу
навчався на денній формі та отримував
стипендію, на підставі чого ним
незаконно отримано допомогу по
безробіттю та надано йому соціальні
послуги на загальну суму 2674 грн. 92 коп.

Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від 08
квітня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2012
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач
на час присвоєння статусу безробітного
з призначенням та виплати допомоги по
безробіттю, тобто станом на 22 травня 2012
року був безробітним, оскільки
навчався та отримував стипендію до 21
травня 2012 року.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Центр зайнятості просить
скасувати постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 08
квітня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року та постановити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 був
зареєстрований у Ровеньківському
міському центрі зайнятості як такий, що
шукає роботу з 15 травня 2012 року.

Наказом від 22 травня 2012 року № НТ 120522
надано статус безробітного на
загальних підставах з 22 травня 2012 року
та призначено допомогу по безробіттю.
Розпочато виплату допомоги по
безробіттю з 22 травня 2012 року. У статусі
безробітного перебував з 22 травня 2012
року по 20 вересня 2012 року.

У висновках Акту № 9 про розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття від 14 січня 2013 року
зазначено, що ОСОБА_2 на день
реєстрації в міському центрі
зайнятості як такий що шукає роботу,
навчався в Державному професійно -
технічному навчальному закладі
«Антрацитівський професійний ліцей»,
за професією «Електрогазозварник»,
форма навчання - денна, отримував
стипендію.

ОСОБА_2 навчався в Державному
професійно - технічному навчальному
закладі «Антрацитівський професійний
ліцей» з 01 вересня 2011 року по 21 травня
2012 року та отримував стипендію, що
підтверджується наказами про
зарахування та відрахування та
довідкою про доходи.

ОСОБА_2 на дату отримання статусу
безробітного та права на виплату
матеріального забезпечення ніде не
навчався та не працював.

Відповідно до Наказу Центру зайнятості
від 08.02.2013 № 16 у відношенні ОСОБА_2
було прийнято рішення про повернення
незаконно отриманого матеріального
забезпечення та витрат за надані
соціальні послуги на загальну суму 2674
грн.92 коп.

11 лютого 2013 року за вих. №10/06-361
відповідачу надіслано повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня його отримання
повернути незаконно отримане
матеріальне забезпечення та витрати на
професійне навчання.

Відповідно до ст.2 Закону України від
01.03.1991 № 803-XII "Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. У разі неможливості
надати підходящу роботу безробітному
може бути запропоновано пройти
професійну перепідготовку або
підвищити свою кваліфікацію.

Згідно із ст.25 Закону України "Про
зайнятість населення" держава створює
умови незайнятим громадянам у
поновленні їх трудової діяльності та
забезпечує їм такі види компенсацій:
надання особливих гарантій
працівникам, вивільнюваним з
підприємств, установ, організацій;
виплата матеріальної допомоги в період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації; виплата в установленому
порядку допомоги по безробіттю.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій статус безробітного ОСОБА_2
було надано наказом Центру зайнятості
з 22 травня 2012 року, тобто з періоду коли
він був дійсно безробітним і виплата
допомоги по безробіттю була призначена
саме з 22 травня 2012 року, тоді як
навчання та отримання ОСОБА_2 стипендії
проводилось по 21 травня 2012 року.

Враховуючи вищезазначене суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що позовні вимоги позивача
щодо стягнення отриманого
матеріального забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг з
ОСОБА_2 є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню, оскільки 22
травня 2012 року ним ніяких умисних дій,
бездіяльності щодо невиконання своїх
обов'язків та зловживання не вчинено.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ровенківського
міського центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

С.А. Горбатюк