Справа № 872/16965/13
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 рокусправа № 804/11461/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточого В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Дніпро
Каолін»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 року у справі №804/11461/13-а за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Покровському районі
Дніпропетровської області до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро Каолін» про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2013 року управління Пенсійного фонду
України в Покровському районі
Дніпропетровської області звернулося
до суду з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро Каолін»
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсії
призначеної на пільгових умовах по
Списку №2 в розмірі 27 560,14 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач в
порушення приписів п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не сплачував до
пенсійного фонду, на обліку якого він
перебуває, внески по відшкодуванню
витрат на виплату до доставку
пільгових пенсій (список №2). У зв'язку з
викладеним у відповідача виникла
заборгованість зі сплати вказаних
внесків за липень 2013 року у розмірі 27
560,14грн., яка відповідно до чинного
законодавства підлягає стягненню у
судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено: стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю «Дніпро
Каолін» на користь управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області заборгованість в сумі 27 560,14грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ТОВ «Дніпро Каолін» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та закрити
провадження у справі. Апеляційна
скарга обґрунтована тим, що справу
розглянуто у відсутність представника
відповідача, що унеможливило
реалізацію відповідачем свої
процесуальних прав під час розгляду
справи. Більш того, суд не зобов'язав
позивача провести з відповідачем
звірку розрахунків.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що колишнім працівникам
відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах на підставі пунктів
«б» - «з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Фактичні витрати на виплату та
доставки пільгової пенсії, за липень 2013
року, склали 27 560,14 грн., що
підтверджується відповідними
розрахунками, які направлені на адресу
відповідача.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991р. визначено
категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
а також до 2000 року врегульовано порядок
внесення підприємствами та
організаціями плати до Пенсійного
фонду, що покривала витрати на виплату
і доставку пенсій, призначених у
відповідності до пп. "б"-"з" цієї статті
(ч.2 ст.13 Закону).

Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України" від 17.02.2000р. №1461
частину 2 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» було виключено
та одночасно цим же Законом доповнено
статті 2 та 4 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» пунктами, якими
встановлено обов'язок підприємств
відшкодовувати витрати ПФУ на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених за пунктами «б»-«з» ст..13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». А саме, Законом №1461
доповнено пункт 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
абзацом четвертим відповідно до якого
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» ст..13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст..12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Також Законом №1461 встановлено розмір
збору з зазначеного об'єкту
оподаткування - 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацами
третім і четвертим пункту 1 статті 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (ст..4
Закону).

Таким чином, відповідно до Закону
України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у 100% розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених у відповідності до пп.
"б"-"з", ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік витрат Пенсійного фонду
України на виплату і доставку пенсій
призначених на пільгових умовах
визначається у повідомленнях, які
формуються працівниками Пенсійного
фонду України, а підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду визначену у повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (п. п. 6.4, 6.8 п. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Пенсійного фонду № 21 -1 від 19.12.2003 р. зі
змінами та доповненнями (надалі
Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду у порядку,
визначеному законодавством України.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року N 1058-IV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за

результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтовано висновку про те, що
ТОВ «Дніпро Каолін» зобов'язане
сплачувати збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у 100%
розміру від об'єкта оподаткування, яким
є фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій.

Відповідно до п.6.4 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р.
№21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16 січня 2004 року за
№64/8663, розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно із п. 6.5 Інструкції №21-1,
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Відповідно до п.6.8 Інструкції №21-1,
підприємства щомісячно до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Отже, отримавши розрахунки Фонду, що
підтверджується розпискою
відповідача, підприємство було
зобов'язаного сплатити такі суми у
строки, які визначено п.6.8. Інструкції.
При цьому, чинне законодавство не
зобов'язує органи ПФУ направляти
платникам будь-які інші докази на
підтвердження фактичних витрат, ніж
розрахунок, який складено у спосіб,
передбачений Інструкцією №21-1.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги доводи заявника апеляційної
скарги про порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
оскільки підставами для скасування
судового рішення можуть бути
обставини, які свідчать про порушення
судом норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи (п.4 ч.1 ст.202 КАС України). В
апеляційній скарзі відповідач не
зазначає в чому полягає
необґрунтованість висновків суду
першої інстанції, що могло б призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Дніпро
Каолін» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 року у справі № 804/11461/13-а
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов