Справа № 722/316/14-а
Суддя: Побережна О. Д.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/316/14-а
Номер провадження 2-а/722/15/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року 15 год. 00 хв.
м. Сокиряни

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області Побережна
О.Д., розглянувши у скороченому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
головного управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 16.06.2009 року звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05.12.2013 року постанову
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 13.07.2009 року,
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2010 року
та від 28.03.2011 року - скасовано, а справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанції норм процесуального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04.02.2014 року виправлено
описку, допущену у вищезазначеній
ухвалі ВАС України від 05.12.2013 року щодо
правильного зазначення позивача по
справі.

19.02.2014 року дана справа надійшла до
Сокирянського районного суду
Чернівецької області..

21.02.2014 року ухвалою судді прийнята до
провадження та призначена до розгляду
у скороченому провадженні.

03.03.2014 року до суду надійшли письмові
заперечення на даний адміністративний
позов, в яких зазначено наступне.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області
відповідно до покладених на нього
завдань та обов'язків, здійснює
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», лише тим пенсіонерам,
яким пенсію призначено згідно закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 року і які
знаходяться на обліку в головному
управлінні. Позивач дійсно перебуває
на обліку в головному управлінні, як
отримував пенсії і отримує підвищення
до пенсії, як «дитина війни» з 01.01.2008
року відповідно до чинного
законодавства.

Відповідач не визнає та вважає
безпідставними позовні вимоги щодо
визнання відмови відповідача у виплаті
йому щомісячної соціальної допомоги у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком протиправною та зобов'язання
відповідача нарахувати на його користь
недоплачену, як дитині війни щомісячну
державну соціальну допомогу за 2006-2008
роки, а також стягнення з відповідача
на його користь недоплаченої йому як
дитині війни щомісячної державної
соціальної допомоги за 2006-2008 роки у
сумі 3891,90 грн., виходячи з наступного.

На час подання позивачем позову - 16.06.2009
році статтею 99 КАС України за звернення
до адміністративного суду за захистом
прав та інтересів особи встановлювався
річний строк, який обчислювався з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав та
інтересів, а тому щодо позовних вимог
за період з 2006 року по 01.07.2008 року
необхідно відмовити у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду без
будь-яких поважних причин.

Що стосується періоду з 01.07.2008 року по
31.12.2008 року, то відповідно до п. 41
розділу ІІ Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» стаття 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
була викладена в наступній редакції:
«Дітям війни до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни» (тобто 10 % від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність)

З 01.01.2008 року підвищення дітям війни
складає 47,0 грн., з 01.04.2008 року - 48,10 грн.
зазначене підвищення виплачується
дітям війни з 01.01.2008 року. Саме такі
видатки на виплату підвищень до пенсії
«дітям війни» було закладено в
Державний бюджет України на 2008 рік.

У зв'язку з тим, що положення п. 41
розділу ІІ Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» втратили чинність, як
такі, що не є конституційними на
підставі рішення КСУ № 10-рп/2008 від
22.05.2008 року, обчислення та виплата
вищезазначеного підвищення до пенсії
дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»)
виплачується відповідно до постанови
КМУ № 530 від 28.05.2008 року в наступних
розмірах: з 22 травня - 48,10 грн.; з 1 липня -
48,20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн., а тому
розрахунок невиплаченої державної
допомоги позивача є неправомірним.

Оцінивши доводи позовної заяви та
заперечення відповідача, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Позивачем позовну заяву подано до суду
16.06.2009 році. Одночасно з позовними
вимогами у її змісті викладено
клопотання про поновлення пропущеного
строку звернення до суду за захистом
його порушеного права з тих підстав, що
позивачу про факт порушення його прав
стало відомо лише після висвітлення
зазначених подій у пресі та у зв'язку з
ухваленням 09.07.2007 року Конституційним
Судом України рішення, яке було
опубліковане лише 07.11.2007 року.

Представник відповідача у своїх
заперечення просить відмовити у
задоволенні позовних вимог за період з
01.01.2008 року по 01.07.2008 року у зв'язку з
пропуском без поважних причин строку
звернення до суду.

Статтею 99 КАС України, яка діяла на час
звернення позивача до
адміністративного суду за захистом
прав та інтересів особи встановлювався
річний строк, який обчислювався з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав та
інтересів.

Частиною другою ст.100 КАС України
передбачалося, що якщо суд визнає
причиною пропущеного строку звернення
до суду поважною, адміністративна
справа розглядається в порядку,
визначеному цим Кодексом.

На думку суду, наведені позивачем
причини пропуску строку звернення до
суду не є поважними, оскільки позивачу
було достовірно відомо про неотримання
або отримання не в повному обсязі
належного йому підвищення відповідно
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», який офіційно був
оприлюднений у відповідності до
положень чинного законодавства, як і
інші нормативно-правові акти, що
регулювали порядок та розмір даної
виплати, а тому позовні вимоги за
період з 01.01.2006 року по 16.06.2008 року у
відповідності до положень ч.2 ст.100 КАС
України чинної на час розгляду справи
підлягають залишенню без розгляду.

Згідно статті 6 Закону (в редакції
Закону від 18.11.2004 року №2195-1У, який
набрав чинності з 01.01.2006 року) дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії підвищується на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 28 частини 1 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року №1058-1У мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

З 01.01.2008 року позивач, який перебував на
обліку у відповідача щомісяця
отримував вищезазначене підвищення у
розмірі 47,0 грн., з 01.04.2008 року у розмір
48,10 грн. щомісячно. У зв'язку з тим, що
положення п. 41 розділу ІІ Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» втратили
чинність, як такі, що не є
конституційними на підставі рішення
КСУ № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, обчислення
та виплата вищезазначеного підвищення
до пенсії дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»)
виплачувалась відповідно до постанови
КМУ № 530 від 28.05.2008 року в наступних
розмірах: з 22 травня - 48,10 грн.; з 1 липня -
48,20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн. щомісячно.

Статтею 64 Конституції України
передбачено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Статтею 3 частиною 2 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни"
державні гарантії дітям війни,
встановлені цим Законом, не можуть бути
обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Рішенням Європейського Суду з прав
людини від 08.11.2005 року у справі „Кечко
проти України" (заява №63134/00)
встановлено, в межах свободи дій
держави визначити, які надбавки
виплачувати своїм робітникам з
державного бюджету. Держава може
вводити, призупиняти чи закінчити
виплату таких надбавок, вносячи
відповідні зміни в законодавство.
Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок, і
дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинним (пункт 23
Рішення).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що звернення позивача до суду за
захистом своїх прав, свобод та
інтересів щодо періоду з 17.06.2008 року по
31.12.2008 року є правомірним, а позовні
вимоги обґрунтованими, тому даний
позов підлягає задоволенню в
зазначеній частині.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України, понесені позивачем судові
витрати слід стягнути з Державного
бюджету України на його користь.

На підставі ст.ст. 6 п.1, 13 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 64, 124, 152
Конституції України, ст.ст. 1,3, 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" від 18.11.2004 року №2195-1У, ст.28 ч.1
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-1У та
керуючись ст.ст. 7-11, 71 ч.2, 94, 99-100,160-163, 183-2,
256 ч.1 КАС України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії - задовольнити
частково.

Дії та бездіяльність головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надбавки до пенсії, як
дитині війни із урахуванням підвищення
пенсії за віком у розмірі 30 %
мінімального розміру пенсії за віком
передбачене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 17.06.2008 року по 31.12.2008 року
визнати неправомірними.

Зобов'язати головне управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 -
підвищення до пенсії за віком як дитині
війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком у відповідності до вимог
статті 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року за період з 17.06.2008 року по
31.12.2008 року включно, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006 року
по 16.06.2008 року - залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - 3
(три) грн. 40 коп.

Зобов'язати головне управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області виконати дану
постанову негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Сокирянський районний суд
Чернівецької області протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Головуючий: