Справа № 252/12362/13-ц
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дубовик Р.Є.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року справа
№252/12362/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Василенко Л.А., Старосуда М.І.,
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Микитівського районного суду
м.Горлівки від 23 січня 2014 року у справі
№ 252/12362/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області, третя особа:
заступник начальника Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки Тиха
Олена Леонідівна про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати дії відповідача
щодо відмови в призначенні пенсії по
втраті годувальника неправомірними,
скасувати рішення відповідача та
зобов'язати призначити ОСОБА_2 пенсію
по втраті годувальника.

Постановою Микитівського районного
суду м.Горлівки від 23 січня 2014 року
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
Фонду України в Микитівському районі
м.Горлівки Донецької області, третя
особа: заступник начальника Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки Тиха
Олена Леонідівна про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, задоволено. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії в
зв'язку з втратою годувальника;
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки від 25
жовтня 2013 року про відмову ОСОБА_2 у
призначенні пенсії в зв'язку з втратою
годувальника; зобов'язано відповідача
призначити з 16 жовтня 2013 року ОСОБА_2
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
- ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у
відповідності зі ст.36 Закону України
від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
місцевого суду та у задоволені позову
відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що суд першої інстанції
необґрунтовано задовольнив позовні
вимоги і не звернув уваги на
відсутність законних підстав для
призначення пенсії у зв'язку із втратою
годувальника ОСОБА_4, оскільки
позивачем не надано належних
документів, що підтверджують родинний
зв'язок, а саме: у свідоцтві про шлюб і у
свідоцтві про смерть ім'я особи не
співпадає з даними паспорту та
трудової книжки.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах доводів
апеляційної скарги, дійшла до
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а постанову
суду першої інстанції скасувати з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач - ОСОБА_2 16.10.2013
року звернулася до Управління
Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області із заявою про
призначення пенсії у зв'язку із втратою
годувальника за померлого чоловіка
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Для отримання пенсії нею було подано
заяву про призначення пенсії, копію
свідоцтва про смерть чоловіка, копію
свідоцтва про шлюб між нею та
чоловіком, довідку про спільне
проживання.

Рішенням відповідача від 25.10.2013 року в
призначені пенсії позивача згідно її
заяви було відмовлено. Відмова
обґрунтована тим, що у свідоцтвах про
шлюб серія НОМЕР_1 від 10.10.2013 року та про
смерть серія НОМЕР_2 від 12.08.2013р. є
невідповідність написання ім'я ОСОБА_4
з даними паспорту померлого НОМЕР_3 а
тому підстави, передбачені ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», для
призначення пенсії позивача у зв'язку
із втратою годувальника відсутні,
оскільки з документів не простежується
родинний зв'язок заявника.

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження при апеляційному
розгляді справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачка звернулась
до відповідача із заявою про
призначення пенсії по втраті
годувальника, в якій зазначила особу,
яка була її годувальником, ОСОБА_4, який
за життя і отримував пенсію в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області на підставі паспорту
та трудової книжки на ім'я ОСОБА_4

Натомість на підтвердження родинного
зв'язку із вказаною особою та її смерті,
позивач надала відповідачу свідоцтва
про шлюб та про смерть ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 6, 7).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
позивачем були подані усі, передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного Фонду України № 22-1 від
25.11.2005р., документи, необхідні для
призначення пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, а зазначені відповідачем
мотиви відмови у призначені пенсії є
необґрунтованими, оскільки згідно
роз'яснення Микитівського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Горлівського міського
управління юстиції у Донецькій від
15.12.2013 року, імена ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є
рівноправними нормативними
варіантами.

Колегія суддів, проаналізувавши
досліджені докази та встановлені
фактичні обставини в їх сукупності,
вважає, що рішення судом першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального права з наступних
підстав.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені умови
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до положень вищезазначеної
статті, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення пенсії
по III групі інвалідності, а в разі
смерті пенсіонера або осіб, зазначених
у частині другій статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого,
які не були на його утриманні, мають
право на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо
вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які
народилися до спливу 10 місяців з дня
смерті годувальника) померлого
годувальника, які не досягли 18 років
або старші цього віку, якщо вони стали
інвалідами до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх
відсутності - один з батьків або брат
чи сестра, дідусь чи бабуся
померлого годувальника незалежно від
віку і працездатності, якщо він (вона)

не працюють і зайняті доглядом за
дитиною (дітьми) померлого
годувальника до досягнення нею (ними) 8
років.

До членів сім'ї, які вважаються
такими, що були на утриманні
померлого годувальника, відносяться
особи, зазначені в частині другій цієї
статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого
годувальника;

2) одержували від померлого
годувальника допомогу, що була для них
постійним і основним джерелом засобів
до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника,
для яких його допомога була постійним
і основним джерелом засобів до
існування, але які й самі одержували
пенсію, мають право, за бажанням,
перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до п. 10 «Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсій», затвердженого Постановою
правління Пенсійного Фонду України №
22-1 від 25.11.2005р. (далі-Порядок), до заяви
про призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника надаються
документи, що засвідчують родинні
стосунки, зокрема, свідоцтво про шлюб,
свідоцтво про смерть померлого
годувальника.

Згідно п. 32 Порядку, при прийманні
документів орган, що призначає пенсію
перевіряє правильність оформлення
заяви і подання, відповідність
викладених у них відомостей про
заявника даним паспорта та документам
про стаж, здійснює попередню правову
експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів,
перевіряє правильність копій з
відповідних документів, фіксує і
засвідчує виявлені розходження.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідач відповідно
до положень наведеної норми,
здійснюючи перевірку поданих
позивачем документів для призначення
пенсії, виявив в документах, зокрема у
свідоцтвах про шлюб серія НОМЕР_1 від
10.10.2013 року та про смерть серія НОМЕР_2
від 12.08.2013р. невідповідність написання
ім'я ОСОБА_4 з даними паспорту особи, на
пенсію якого бажав перейти заявник, в
якому зазначено ім'я ОСОБА_4.

Зазначені обставини знайшли своє
підтвердження в суді апеляційної
інстанції, та на думку колегії суддів є
суттєвими для призначення пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, а
оскілки невідповідність
вищезазначених даних не дає можливості
пенсійному органу встановити родинний
зв'язок заявника із особою, пенсію по
втраті якої вона бажає отримувати, то
відповідач відмовляючи у призначені
пенсії діяв правомірно.

Посилання позивача на роз'яснення
Микитівського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Горлівського міського управління
юстиції у Донецькій від 15.12.2013 року,
стосовно того, що імена ОСОБА_4 та
ОСОБА_4 є рівноправними нормативними
варіантами, які суд першої інстанції
помилково вважав достатніми, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
зазначений документ не є належним та
допустимим доказом в розумінні ст. 70
КАС України, він носить інформаційний
характер і не встановлює факт родинних
відносин позивача з ОСОБА_4, або
належність свідоцтв про смерть та шлюб
на ім'я ОСОБА_4 до ОСОБА_4

Доказів, які б засвідчували в
установленому законом порядку
встановлення юридичного факту
стосовно того, що особа зазначена у
свідоцтвах про шлюб серія НОМЕР_1 від
10.10.2013 року та про смерть серія НОМЕР_2
від 12.08.2013р. є однією і тією ж особою,
зазначеною в паспорті померлого серії
НОМЕР_3 яким, зокрема, може бути судове
рішення про встановлення факту, що має
юридичне значення, позивачем до
відповідача при поданні документів для
призначення пенсії, або до суду не
надані.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
позивач не позбавлений можливості
поворотного звернення за призначенням
пенсії з наданням належних документів
пенсійному орану.

За таких обставин відповідач,
відмовляючи позивачу у призначенні
пенсії по втраті годувальника на
підставі наданих заявником документів
діяв правомірно, а тому позовні вимоги
є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при вирішенні справи
припустив порушення норм
матеріального права, що є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області - задовольнити.

Постанову Микитівського районного
суду м.Горлівки від 23 січня 2014 року у
справі № 252/12362/13-а скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м.Горлівки
Донецької області, третя особа:
заступник начальника Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки Тиха
Олена Леонідівна, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Л.А. Василенко

М.І. Старосуд