Справа № 136/828/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/828/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кривенко Д.П.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

05 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Липовецького районного
суду Вінницької області від 18
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
голови Липовецької районної державної
адміністрації Вінницької області
Грищука Анатолія Васильовича про
визнання протиправною бездіяльності
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

до Липовецького районного суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_2 з
позовом про визнання бездіяльності
протиправною голови Липовецької
районної державної адміністрації
Вінницької області Грищука Анатолія
Васильовича щодо ненадання відповіді
на запит №18 від 16 квітня 2012 року та
зобов'язання вчинити певні дії.

18 листопада 2013 року Липовецький
районний суд Вінницької області в
задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином, що підтверджується
телефонограмами, доданими до справи.

27 січня 2014 року відповідач направив
заперечення проти апеляційної скарги,
у якому зазначив, що суд І інстанції
прийняв рішення у відповідності до
вимог законодавства України,
враховуючи всі фактичні обставини
справи. Крім того, відповідач наголосив
на тому, що позивач із запитом
звертався до Липовецької районної
державної адміністрації, а дії
оскаржує голови держаної
адміністрації.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом І інстанції, 16
квітня 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до Липовецької районної
державної адміністрації з запитом №18
про надання публічної інформації щодо:

скільки всього гектарів земель
(державної, комунальної власності)
сільськогосподарського призначення
(ріллі) розташовано на території
Липовецького району Вінницької
області за межами населених пунктів;

скільки гектарів земель (державної,
комунальної власності)
сільськогосподарського призначення
(ріллі), розташованих на території
Липовецького району Вінницької
області за межами населених пунктів,
перебувало в оренді у 2010 році на
підставі зареєстрованих в
установленому законом порядку
(державному земельному кадастрі)
договорів оренди землі, укладених між
Липовецькою районною державною
адміністрацією та орендарями, скільки
ділянок припадає на дану площу (вказати
площу кожної ділянки) із зазначенням
орендаря та розміру орендованої ним
земельної ділянки і орендної плати,
сплаченої у 2010 році по кожній земельній
ділянці окремо .

Також у вказаному запиті позивач
просив надати копії графічних
матеріалів з відображенням на них
земельних ділянок, договорів оренди
землі та копії всіх підтверджуючих
документів.

19 квітня 2013 року Липовецької районна
державна адміністрація надала
позивачу лист - відповідь на запит №18,
у якому зазначено, що в 2010 році на
території району в оренді
сільськогосподарських
товаровиробників перебувало всього
4501,83 га земель державної власності
(ріллі), розмір орендної плати за
використання 1 га земель становив 234
гривень. Орендна плата за використання
земель в 2010 році виплачена в розмірі 100
відсотків від загальної суми
нарахувань, що становила 1044,48 тисяч
гривень. Крім того, відповідач
зазначив, що договори оренди земельних
ділянок разом із графічними
матеріалами, які є невід'ємною частиною
договору оренди земельних ділянок,
містять персональні дані про власників
землі та землекористувачів. Тому копії
даних договорів оренди земельних
ділянок не можуть бути надані
відповідно до запиту.

Будучи незадоволеним змістом
відповіді, позивач ОСОБА_2 звернувся з
відповідним позовом до Вінницького
окружного адміністративного суду.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року, яка набула законної сили 12 серпня
2013 року визнано протиправними дії
Липовецької районної державної
адміністрації Вінницької області щодо
надання неповної інформації на запити
ОСОБА_2 про надання публічної
інформації №1, №2, №3 від 12 квітня 2013
року, №14, №18, №19, №20 від 16 квітня 2013
року та №66 від 25 квітня 2013 року,
зобов'язано Липовецьку районну
державну адміністрацію Вінницької
області надати ОСОБА_2 відповіді на
його запити №1, №2, №3 від 12 квітня 2013
року, №14, №18, №19, №20 від 16 квітня 2013
року та №66 від 25 квітня 2013 року в
порядку та у спосіб, передбачений
Законом України "Про доступ до
публічної інформації".

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень права, свободи та законні
інтереси позивача не порушувались, у
зв'язку з чим у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Колегія суду погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Згідно з ч.2 ст.38 Закону України Про
місцеві державні адміністрації" № 586-XIV
від 09 квітня 1999 року, громадяни
звертаються до місцевих державних
адміністрацій у вирішенні питань, що
належать до сфери повноважень місцевих
державних адміністрацій.

Право на доступ до публічної
інформації є конституційним правом
людини, передбаченим і гарантованим
статтею 34 Конституції України, яка, у
свою чергу, ґрунтується на положеннях
статті 10 Конвенції про захист прав та
основоположних свобод людини, статті 19
Загальної декларації прав людини,
статтях 18 та 19 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" № 2939-VI
передбачено, що доступ до інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту.

Вимогами п.6 ч.1 ст.14 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що розпорядники
інформації зобов'язані надавати
достовірну, точну та повну інформацію,
а також у разі потреби перевіряти
правильність та об'єктивність наданої
інформації.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації"
визначено, що голови місцевих
адміністрацій очолюють відповідні
місцеві державні адміністрації,
здійснюють керівництво їх діяльністю,
несуть відповідальність за виконання
покладених на місцеві державні
адміністрації завдань і за здійснення
ними своїх повноважень.

Разом з тим, позивачем не було вказано,
який з безпосередніх обов'язків
покладених на відповідача законом він
не виконав або ж виконав неправомірно.

Водночас, незадоволення позивача
повнотою відповіді на його запит не
може слугувати підставою для визнання
протиправної бездіяльності
відповідача, оскільки відповідач не є
розпорядником інформації, яку вимагав
позивач.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" рішення, дії чи
бездіяльність розпорядників
інформації можуть бути оскаржені до
керівника розпорядника, вищого органу
або суду. При цьому закон не передбачає
можливості в даному випадку оскарження
дій або бездіяльності керівника
розпорядника інформації.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
адміністративного позову.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови Липовецького районного суду
Вінницької області від 18 листопада 2013
року.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Липовецького
районного суду Вінницької області від
18 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України та підлягає
касаційному оскарженню.

Ухвала суду складена в повному обсязі
протягом 5 днів .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.