Справа № 576/2605/13-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р.Справа № 576/2605/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Глухові та Глухівському
районі Сумської області на постанову
Глухівського міськрайонного суду
Сумської області від 29.01.2014р. по
справі № 576/2605/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Глухові та Глухівському
районі Сумської області

про визнання протиправними дій щодо
відмови у призначенні пенсії та
зобов'язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Глухові та Глухівському районі
Сумської області, в якому просив
визнати протиправними дії відповідача,
та зобов'язати його призначити пенсію
з 06.02.2013 року відповідно до вимог
підпункту "а" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з урахуванням
загального стажу роботи 37 років 07
місяців 10 днів, з них 17 років 06 місяців
08 днів на підземних роботах та роботах
з особливо шкідливими і особисто
важкими умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України , та встановити її в
розмірах, передбачених абз. 3 чт.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Постановою Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 29.01.2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
відповідача та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
призначити позивачу з 06.02.2013 року
пенсію відповідно до № 1788-XII від
05.листопада 1991 року. В іншій частині
позовні вимоги позивача залишені без
задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
було подано апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, відповідач
просить суд апеляційної інстанції
постанову Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 29.01.2014 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, клопотання
відповідача про розгляд справи за його
відсутністю, колегія суддів на
підставі п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 05 вересня 1978 року
навчався у місцевому
професійно-технічному училищі № 1 по
спеціальності підземного
електрослюсаря, яке (училище) закінчив
09 червня 1982 року. Під час навчання в
зазначеному училищі в порядку
проходження виробничої практики з 28
вересня 1981 року по 10 червня 1982 року
працював підземним електрослюсарем
третього розряду добувальної дільниці
шахти «Промьішленная» виробничого
об'єднання «Воркутауголь», де після
закінчення училища продовжував
працювати підземним електрослюсарем з
11 червня 1982 року по 18 жовтня 1984 року і
звідки був призваний на військову
строкову службу до Радянської Армії.
Після демобілізації з армії 05 грудня 1986
року ОСОБА_1 з 01 березня 1987 року по 15
травня 1992 року працював на тій же шахті
підземним електрослюсарем та
забійником з повним робочим днем під
землею, після чого був звільнений з
шахти за власним бажанням. В
подальшому, після переїзду на Україну
на постійне місце проживання, ОСОБА_1 з
10 січня 1994 року по 31 травня 1994 року
працював теслярем-плотником на
госпрахунковій дільниці «Глухівторф»
ДП «Сумиторф», а з 29 березня по 03 травня
1995 року - теслярем навчально-виробничих
майстерен Глухівського
професійно-технічного училища № 15.
Вищевказані періоди трудової
діяльності підтверджені трудовою
книжкою. Протягом періоду з 21 квітня 2003
року по 15 серпня 2011 року ОСОБА_1
займався підприємницькою діяльністю,
сплачуючи страхові внески до
Пенсійного фонду України, і цей період
за даними персоніфікованого обліку
пропорційно сплаті страхових внесків
обрахований відповідачем як 2 роки 7
місяців і 13 днів страхового трудового
загального стажу роботи.

Після виникнення права на пенсію,
позивач 06.02.2013 року звернувся з заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Глухові та Глухівському районі
Сумської області з питанням щодо
призначення йому такої пенсії, надавши
при цьому уповноваженій особі
відповідача свій паспорт громадянина
України, оригінали своїх трудової
книжки, військового квитка та диплому
про закінчення Воркутинського ПТУ №1,
довідки Глухівської податкової
інспекції про присвоєння
ідентифікаційного номеру та архівних
довідок Муніципальної бюджетної
установи «Воркутинский муниципальньїй
архив» РФ щодо його (позивача) трудової
діяльності та заробітної плати на
Крайній Півночі. Факт цього звернення
позивача до відповідача останнім
зареєстрованим не був, але після
отримання від позивача зазначених
документів уповноважені особи
відповідача, стали проводити перевірку
на предмет з'ясування наявності у
позивача права на пенсію за віком на
пільгових умовах, і 06 лютого, 05 квітня
та 23 травня 2013 року здійснювали запити
до Муніципальної бюджетної установи
«Воркутинський муніципальний архів» в
РФ, якими (запитами) просили надати
довідки щодо ліквідації «Державного
підприємства «Хальмер-Ю» Виробничого
об'єднання з видобуття вугілля
«Воркутауголь» до якого раніше входила
шахта «Промьішленная», і про
розповсюдження на ОСОБА_1 пільг щодо
кратного обчислення стажу відповідно
до Указів Президії Верховної Ради СРСР
від 10 лютого 1960 року «Об упорядочении
льгот лицам, которые работали в районах
Крайнего Севера и местностях,
приравненньїх к районам Крайнего
Севера» та від 26 вересня 1967 року «О
расширении льгот лицам, которые
работали в районах Крайнего Севера и
местностях, приравненных к районам
Крайнего Севера», «Инструкции о
порядке предоставления льгот»,
затвердженої постановою Держпраці и
Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №
530/П-28, а також просили надіслати копії
трудових договорів на ОСОБА_1 при їх
наявності. Після отримання
(надходження) відповідей на вказані
запити пакет наявних документів щодо
ОСОБА_1 відповідачем був спрямований на
розгляд комісії з питань підтвердження
періодів роботи на посадах, що дають
право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
при Головному Управлінні Пенсійного
фонду України в Сумській області, яка
(Комісія), розглянувши матеріали у
відсутність позивача, своїм рішенням
від 06 серпня 2013 року підтвердила
наявність у ОСОБА_1 стажу роботи за
Списком № 1, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 26 січня
1991 року № 10 - підземним
електрослюсарем, а саме:

1.) на підприємстві шахта «Промислова»
Виробничого об'єднання по видобутку
вугілля «Воркутавугілля», що
ліквідовано без визначення
правонаступника, за періоди:

З 28 вересня 1981 по 18 жовтня 1984 - підземним
електрослюсарем видобувної дільниці;

2.) на шахті «Хальмер-Ю» Виробничого
об'єднання по видобутку вугілля
«Воркутавугілля», у подальшому
реорганізованого у Державне
підприємство шахта «Хальмер-Ю»
Виробничого об'єднання по видобутку
вугілля «Воркутавугілля», що
ліквідовано без визначення
правонаступника, за періоди: з 01
березня 1987 по 10 серпня 1988; з 17 серпня 1988
по 26 березня 1989; з 10 квітня 1989 по 22
жовтня 1990; з 30 жовтня 1990 по 05 лютого 1991; з
11 лютого 1991 по 17 липня 1991; з 25 липня 1991 по
14 січня 1992; з 20 січня 1992 по 15 травня 1992.

18 березня 2013 року ОСОБА_1 повторно
особисто звертався до уповноважених
осіб відповідача з приводу вирішення
питання щодо призначення йому пенсії,
про що в журналі обліку особистого
прийому громадян (а.с. 55) відповідача
був вчинений відповідний запис, за
змістом якого (запису) позивачу було
дано «роз'яснення щодо недостатніх
документів для визначення права на
пенсію» та «надана допомога у
витребуванні необхідних довідок».

Відповідачем приймалась від позивача
підписана ним офіційна заява про
підтвердження стажу роботи (а.с.57), з
якої вбачається, що відповідачем
приймалось від позивача вищенаведені у
даній постанові документи, які 28 серпня
2013 року були повернуті позивачу, але у
даті підписання цієї заяви містяться
очевидні виправлення.

24.09.2013 року позивач подав звернувся з
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області,
виклавши у ньому докладно (аналогічне
за змістом мотивувальній частині
позовної заяви у справі) обґрунтування
наявності у нього права на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Листом від 01.10.2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
було повідомлено, що позивач не має
права на призначення йому такої пенсії
з посиланням на те, що в наданих ним
особисто документах та довідці
Воркутинського муніципального архіву
від 04 квітня 2013 року № 2326-13/13 відсутня
інформація про кратне обрахування
стажу та самі письмові трудові
договори, у зв'язку з чим періоди роботи
позивача в районах Крайньої Півночі
можливо зарахувати до страхового стажу
лише на загальних (а не пільгових)
умовах.

За зробленим представниками
відповідача розрахунком наявного у
позивача стажу загальний стаж ОСОБА_1
становить 16 років 6 місяців і 2 дні, до
якого включено: 3 роки і 22 дні навчання у
професійно-технічному училищі за
спеціальністю; 2 роки і 22 дні військової
служби; 8 років 1 місяць і 24 дні
шахтарського стажу (робота на шахті в
районах Крайньої Півночі); 2 роки 7
місяців і 13 днів страхового стажу з 01
липня 2000 року і 2 роки 7 місяців і 13 днів
загального стажу після 2004 року (а.с.96).

Ці встановлені обставини і факти
сторонами по справі не оспорювались.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів зазначає, відповідно до
ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми та порядок зарахування
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі проводиться
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. №1058.

Пунктом 5 розділу 15 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шліценберг, зараховуються
до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло до 1 січня 1991 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 - IV
періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05 листопада
1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ)
пенсійне забезпечення відповідно до
цього Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України, а відповідно
до підпункту «а» ст. 13 цього Закону на
пільгових умовах право на пенсію за
віком, незалежно від місця останньої
роботи, мають працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

На підставі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка; порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону № 1788-ХІІ
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку.

Як передбачено до ст. 100 Закону №
1788-ХІІ особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: а)
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

За змістом пунктів 1 і 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка; за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
документами; у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих працівників,
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки підприємств, установ,
організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи; до пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 3 частини 2 розділу
XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 -
IV особам, які працювали на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці та
мали або матимуть право на пенсію
відповідно до ст. 100 Закону України «
Про пенсійне забезпечення», пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
виходячи з вимог віку та стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачено,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі»передбачено,
що працівникам, які користуються в
даний час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 2 Інструкції «Про
надання пільг особам, що працюють в
районі Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі»,
затвердженої Постановою Державного
комітету Ради Міністрів СРСР з питань
праці та заробітної плати від 16 грудня
1967 № 530/П-28, пільги, передбачені
статтями 1, 2, 3, 4, Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі», з
урахуванням змін та доповнень,
внесених Указом від 26 вересня 1967р.,
надаються незалежно від наявності
письмового строкового трудового
договору.

За змістом підпунктів «з» і «к» частини
1, частини 3 пункту 109 Положення про
порядок призначення та виплати
державних пенсій, затвердженого
Постановою Ради Міністрів Союзу РСР
від 03 серпня 1972 року № 590, періоди
навчання в ПТУ та служби в складі
Збройних Сил СРСР прирівнюються до
роботи, яка дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах або в
пільгових розмірах.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність дій
Управління Пенсійного фонду України в
м.Глухові та Глухівському районі
Сумської області щодо не визнання
пільгового стажу позивача за
відпрацьований час на підземних
роботах та роботах з особливо
шкідливими і особисто важкими умовами
праці - за списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України , та встановити її в розмірах,
передбачених абз. 3 чт.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції і доказів в їх обґрунтування
відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 29.01.2014р. по
справі № 576/2605/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов
Ю.М.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Тацій Л.В.