Справа № К/9991/23010/12-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/23010/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді
суддів:Загороднього А.Ф., Білуги С.В.,
Гаманка О.І., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Державної податкової служби
України на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної податкової
служби у Рівненській області,
Державної податкової служби України
про визнання дій неправомірними,
стягнення одноразової грошової
допомоги, -

в с т а н о в и л а
:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової служби у
Рівненській області, Державної
податкової служби України про визнання
дій неправомірними, стягнення
одноразової грошової допомоги.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2011 року позов задоволено частково.
Визнано дії Державної податкової
адміністрації у Рівненській області
протиправними та стягнуто з Державної
податкової адміністрації у
Рівненській області на користь
позивача одноразову грошову допомогу у
зв'язку з встановленням інвалідності в
розмірі 3400 грн. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нову про
часткове задоволення позову.
Зобов'язано Державну податкову службу
України перерахувати та виплатити
ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 19 серпня 1992 року
№ 488 «Про умови державного
обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців і
військовозобов'язаних, призваних на
збори і порядок виплати їм та членам
сімей застрахованих сум» у розмірі
100-кратного мінімального прожиткового
рівня на час встановлення інвалідності
з урахуванням положень Закону України
«Про затвердження прожиткового
мінімуму на 2005 рік». В решті позовних
вимог відмовлено.

Державна податкова службу України
подала касаційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати судове рішення та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід задовольнити частково,
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, з наступних
підстав.

Судами було встановлено, що з 24 грудня
1999 року по 25 березня 2005 року ОСОБА_4
проходив службу в органах податкової
міліції. 10 березня 2005 року позивачу
рішенням Рівненської обласної
медико-соціальної експертної комісії
встановлено третю групу інвалідності
по захворюванню, що пов'язане з
проходженням служби в органах
податкової міліції України та
встановлена ступінь втрати
професійної працездатності у розмірі
40%, що підтверджується випискою з акту
огляду у МСЕК від 10 березня 2005 року №
024520.

Наказом начальника Державної
податкової адміністрації в
Рівненській області від 14 березня 2005
року №17-0 ОСОБА_4 звільнено з органів
податкової міліції у запас Збройних
Сил України відповідно до пункту 64
підпункту «б» Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (через
хворобу).

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону
України «Про міліцію» (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) у разі каліцтва,
заподіяного працівникові міліції при
виконанні службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала у період
проходження служби або не пізніш як
через 3 місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце у
період проходження служби, йому
виплачується одноразова допомога в
розмірі від трирічного до п'ятирічного
грошового утримання (залежно від
ступеня втрати працездатності) і
призначається пенсія по інвалідності.

Згідно частини 2 статті 23 наведеного
Закону порядок та умови страхування
працівників міліції встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «б» пункту 2 Положення про
порядок і умови державного
обов'язкового особистого страхування
осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і
підрозділів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 червня 1991 року № 59,
передбачено, що страховик виплачує
страхові суми особам рядового,
начальницького та вільнонайманого
складу органів і підрозділів
внутрішніх справ (їхнім спадкоємцям) у
разі загибелі (смерті), поранення,
(контузії, травми або каліцтва),
захворювання, одержаних у період
проходження служби, - у розмірах,
передбачених постановою Кабінету
Міністрів України від 19 серпня 1992 року
№ 488.

Згідно пункту 6 постанови Кабінету
Міністрів України від 19 серпня 1992 року
№ 488 Національна акціонерна страхова
компанія «ОРАНТА» виплачує страхові
суми у разі втрати застрахованим
працездатності, що сталася внаслідок
поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, одержаних в
період проходження служби (зборів), - у
розмірі залежно від ступеня втрати
працездатності, що визначається у
процентному відношенні до загальної
суми страхування на випадок загибелі
або смерті.

Відповідно до статті 59 Закону України
«Про державний бюджет України на 2005
рік» нарахування страхової суми з
державного обов'язкового особистого
страхування військовослужбовців
відповідно до статті 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» здійснюється виходячи із рівня
85 гривень.

Враховуючи ступінь втрати
працездатності позивача, який
відповідно з акту огляду МСЕК від 10
березня 2005 року № 024520 становить 40%, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про стягнення страхової суми
у розмірі 3400грн.

Зі змісту пункту 7 Порядку та умови
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
податкової міліції, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 2007 року N 707, вбачається, що
саме податковий орган, у якому проходив
службу працівник податкової міліції,
здійснює цю виплату.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
рахує за необхідне скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
яке ухвалено відповідно до закону і
скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
служби України задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року скасувати.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної податкової служби у
Рівненській області, Державної
податкової служби України про визнання
дій неправомірними, стягнення
одноразової грошової допомоги -
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: А.Ф. Загородній
С.В. Білуга О.І. Гаманко