Справа № 1313/98/12
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р.
Справа № 46858/12/9104
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи 2 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського
районного суду Львівської області від
14 лютого 2012 року про залишення без
розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до
Новороздільської міської ради
Львівської області, треті особи:
Громадська організація
«Новороздільська спілка власників
гаражів», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
нечинними рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.01.2012 року звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Новороздільської міської ради
Львівської області, треті особи:
Громадська організація
«Новороздільська спілка власників
гаражів», ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому
просила визнати неправомірними дії з
надання дозволу на оформлення права
власності та нечинними рішення №206 від
08.06.2010р. про надання дозволу на
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна - будівлю
індивідуального гаражу НОМЕР_1 на
території колишнього кооперативу
«Гараж» по вул. Ходорівській в м. Новий
Розділ Львівської області на ім'я
ОСОБА_4 та рішення №474 від 08.11.2005р. про
оформлення права власності на гараж
НОМЕР_2 в кооперативі «Гараж» по вул.
Ходорівській в м. Новому Роздолі в
частині визначення адресного номеру
гаражу НОМЕР_2.

Ухвалою Миколаївського районного суду
Львівської області від 14 лютого 2012 року
позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і направити справи
до суду першої інстанції для
продовження розгляду. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що згідно вимог ч.2 ст.99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Вказує, що про порушення своїх прав
суб'єктом владних повноважень, за
захистом яких слід звертатись в суд в
порядку адміністративного судочинства
дізналась в вересні 2011 року.

Позивач в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримала та
просить її задовольнити.

Представник третьої особи 2 в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить залишити її без
задоволення.

Інші учасники судового розгляду в
судове засідання не з»явилися, що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ч.4 ст.196 КАС України за їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити, ухвалу суду
першої інстанції скасувати і справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачкою оскаржуються рішення
прийняті 2005 та 2010 року, а тому нею
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду, з чим колегія суддів
не погоджується і вважає, що дане
рішення не відповідає нормам
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Згідно ч.1, 2 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

З посиланням на норму наведеної вище
статті позивачкою в апеляційній скарзі
та позовній заяві зазначено, що на
засіданнях виконавчого комітету, на
яких приймались оскаржувані рішення,
вона присутня не була і не повинна була
бути, відповідно про прийняті рішення
їй нічого не було відомо. Про порушення
своїх прав їй стало відомо у вересні 2011
року, коли вона побачила
реконструйований гараж на наданій їй в
користування земельній ділянці. Дані
обставини жодною зі сторін не
заперечувалися і будь-яких доказів про
протилежне ними не подано.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку про
безпідставність залишення без
розгляду позовної заяви по причині
пропуску строку звернення до суду, так
як такий, на думку суду апеляційної
інстанції, не пропущено.

У відповідності до ст.69 ч.1, 2 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.204 ч.1, 4 КАС України підставами
для скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, невірно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив незаконне та необґрунтоване
рішення з порушенням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарга спростовують
висновки суду і така підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199 п.3, 204 п.1, 4,
205 ч.1 п.6, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Львівської області від 14 лютого 2012 року
у справі №1313/98/2012 скасувати і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей

Ухвала у повному обсязі складена 11.03.2014
року.