Справа № 815/714/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/714/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південьмортранс" на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року, у справі за позовами
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південьмортранс" до
Південної митниці, Головного
управління державної казначейської
служби України в Одеській області, за
участю третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні позивача, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрос КнК"
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року відмовлено в задоволені
позовів про скасування відмови
Південної митниці у митному оформленні
товарів №500050000/2012/01183 від 19.11.2012 року,
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів
№50000/50000/2012/511217/2 від 19.11.2012 року та
стягнення з ГУДКСУ в Одеській області
сплаченої фінансової гарантії, у
розмірі 34289,96 грн.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням ТОВ
"Південьмортранс" подано апеляційну
скаргу, з якої вбачається, що рішення у
справі прийнято в порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою
задовольнити його позов.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
правомірності вищевказаних рішень
митниці, так як останнім не проведено
відповідних консультацій з
підприємством, що призвело до
невірного застосування резервного
методу визначення митної вартості
товарів. Крім того, митним органом
неправомірно відмовлено у
застосуванні першого методу, тобто за
вартістю вказаною у договорі, оскільки
підприємством надано усі необхідні
документи для підтвердження
зазначеної ціни.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що на виконання умов
контракту №5149 від 06.09.2012 року щодо
поставки продуктів харчування, який
укладено між позивачем (Покупець) та
«Garibson (PVT.) LTD» (Продавець), в порт
Іллічівськ привезено партію вантажу
(рису) з Пакистану, згідно інвойсу №9277/13
від 07.09.2012 року, в кількості 100 т та
вартістю 51500 дол. США.

Позивачем задекларовано
зазначений товар за ВМД №500050000/2012/029724
від 19.11.2012 року та відповідно до ст.266
Митного кодексу України визначено
митну вартість товару за першим
методом, (за ціною договору). В
підтвердження правильності своїх
розрахунків декларантом надано до
митного органу контракт, експортну
декларацію, прайс-лист постачальника,
інвойс, сертифікат якості, коносамент,
пакувальний лист, зазначений у графі 44
вказаної ВМД.

За результатами проведеної
перевірки митний орган не погодився із
визначеною вартістю товару та ним
витребувано у позивача додаткові
документи, які останнім не надані, а
тому відповідачем відмовлено
підприємству у митному оформленні та
пропуску товарів по ВМД №500050000/2012/029724,
про що складено Картку відмови в
митному оформленні випуску товарів
№500050000/2012/01183 від 19.11.2012 року.

Крім того, митним органом прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №500050000/2012/511217/2 від
19.11.2012 року, яким визначено вартість
вантажу за резервним методом, у
загальному розмірі 68000 дол. США.

За результатом встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
необґрунтованості позовних вимог ТОВ
"Південьмортранс", з яким погоджується
судова колегія з огляду на наступне.

Згідно з п.23 та п.24 ст.4 Митного
кодексу України, митний контроль - це
сукупність заходів, що здійснюються
митними органами в межах своїх
повноважень з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Частиною 2 ст.53 МК України
визначено перелік документів, які
декларант подає митному органу щодо
підтвердження митної вартості товарів
і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України - у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи, перелік яких
визначений в даній нормі закону.

Згідно із ст. 54 МК України -
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів відповідно до
ч.5 ст.54 МК України має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості та письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 Кодексу додаткові документи
та відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості.

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 54 МК
України - митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженої ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частині другій-четвертій статті 53
Кодексу.

Відповідно до п.п. "б" п. 1 ч. 10 ст. 58 МК
України - при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються в тому
числі витрати (складові митної
вартості), понесені покупцем, а саме,
вартість ящиків тари (контейнерів), в
яку упаковано товар, або іншої
упаковки, що для митних цілей
вважається єдиним цілим з відповідними
товарами.

Згідно з ст.57 МК України -
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за основним - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) та
другорядними методами: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Частинами 3, 6 цієї статті
визначено, що кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МК
України встановлено, що у разі якщо
неможливо застосувати жоден із
зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 55 ст. 55 МК України -
декларант може провести консультації з
митним органом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації, яка
наявна в митному органі.

Судовою колегією встановлено, що в
ході митного оформлення вантажу за ВМД
№500050000/2012/029724 від 19.11.2012 року, а саме
перевірці документів, які подано
позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
відповідачем встановлено, що подані
документи містять розбіжності, а саме:
рівень вартості товару в прейскуранті
(прайс-листі) виробника товару не
відповідає рівню вартості товару
зазначеної в копії митної декларації
країни відправлення.

Зокрема, відповідно до наданого
прайс-листа вартість 1 т поставленого
товару складає 515 дол. США., проте у
експортній митній декларації №KPQE-757-2012,
зазначено, що з країни відправлення
вивезено 2 види товару, а саме довгий
білий рис, в кількості 100000 кг, за
вартістю 0,5070 дол. США за кг, на загальну
вартість 50700 дол. США, та окремі
поліетиленові мішки, в кількості 320 кг,
за вартістю 0,3350 дол. США за кг, на
загальну вартість 107,2 дол. США (а.с. 20-24,
66), а в Україну ввезено рис для вживання
у їжу, білий, довгозернистий, повністю
обрушений, шліфований, не пропарений, в
4000 мішках, вага нетто товару - 100000 кг,
вага брутто - 100320 кг, та митну вартість
товару заявлено на рівні 0,515 дол. США за
кг (а.с. 18-19).

Таким чином, згідно експортної
декларації, вартість рису склала 50700
дол. США, вартість мішків - 107,20 дол. США,
і загальна вартість склала 50 807,2 дол.
США, проте в графі 52 (вартість та фрахт)
зазначено лише вартість рису 50 700 дол.
США.

Крім того, в графі 56 вказано
оціночну вартість товару в
пакистанських рупіях на рівні 4796200. При
розрахунку вартості за одиницю митним
органом отримано наступні дані: 4 796 200, 00
пак. рупій (графа 56) : 100 320 кг (загальна
вага експортованого товару: рис + мішки)
: 94,4 пак. рупій/дол. США (графа 24) = 0, 506
дол. США за кг.

З огляду на дані обставини митним
органом зроблено висновок щодо
наявності розбіжностей у поданих
документах, що призвело до
неможливості визначити вірну митну
вартість товарів для їх оформлення.

Посилання апелянта на те, що митний
орган, розрахувавши первинну митну
вартість на підставі поданих
документів та встановивши ціну ще
меншу ніж заявлено декларантом,
повинен автоматично здійснити митне
оформлення товарів (а.с.129) - є
безпідставним, оскільки завданням
митного органу є визначення вірної
митної вартості товарів, незалежно від
її збільшення або зменшення на користь
декларанта.

З метою перевірки обґрунтованості
заявленої позивачем митної вартості
товару, Південною митницею
запропоновано декларанту надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів, а
саме: виписку з бухгалтерської
документації і висновок про якісні та
вартісні характеристики товару
підготовленого спеціалізованою
експертною організацією, про що
повідомлено декларанта (а.с.12-13, 53-54),
проте декларантом зазначено про
неможливість надання витребуваних
митним органом документів (а.с.54).

Для забезпечення повноти
оподаткування зазначеного товару
відповідачем проведено аналіз бази
даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що
рівень митної вартості подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено, є більшим (ВМД від
06.09.2012 року №500050000/2012/22922 - 0,68 дол. США за
кг нетто, ВМД від 07.09.2012 року
№500050000/2012/23016 - 0,68 дол. США за кг нетто),
ніж рівень митної вартості, який
заявлено TOB «Південьмортранс». Крім
того встановлено, що заявлений
декларантом рівень митної вартості
даного товару нижчий, ніж рівень митної
вартості подібного за
характеристиками товару, який
оформлено TOB «Південьмортранс» за ВМД
від 06.09.2012 року №500050000/2012/22922 та ВМД від
07.09.2012 № 500050000/2012/23016 (0,68 дол. США за кг
нетто).

Вказані обставини щодо
невідповідності поданих для
оформлення документів, не надання
декларантом додаткових документів та
проведення митним органом
самостійного аналізу митної вартості -
стали підставою для видачі картки
відмови у митному оформленні товару.

За результатом проведеної
консультації між Південною митницею та
TOB «Південьмортранс», з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, ними
обрано метод визначення митної
вартості - резервний (6), про що свідчить
відповідний запис на декларації
митної вартості від 19.11.2012 року №
500050000/2012/029724 (а.с. 54).

За результатом встановлених
обставин судова колегія приходить до
висновку, що вказані дії митного органу
є правомірними та обґрунтованими,
оскільки на виконання покладених на
нього обов'язків митним органом
здійснено перевірку поданих
документів та встановивши наявні
суперечності ним запропоновано
декларанту надати додаткові пояснення
та докази для перевірки, тобто
відповідачем виконано усі вимоги
митного законодавства та не допущено
порушення прав позивача щодо його
участі у визначені митної вартості
товару. Відповідачем також правомірно
застосовано резервний метод
обчислення митної вартості, оскільки
між ним та декларантом проведено
відповідну консультацію, що
підтверджено особистим підписом
апелянта.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України -
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Оскільки постанову суду не
оскаржено сторонами у справі, в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
третьої особи про стягнення з
відповідачів сплачених фінансових
гарантій, то судова колегія не
переглядає судове рішення в цій
частині.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Південьмортранс" залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді:
О.В. Яковлєв
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло