Справа № К/9991/18441/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/18441/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області
про визнання дій неправомірними та
стягнення допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку, за касаційною скаргою Управління
праці та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області на
ухвалу Апеляційного суду Чернівецької
області від 24 березня 2011 року, -

встановив:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області
щодо відмови провести їй перерахунок і
виплату недонарахованої суми допомоги
по догляду за дитиною ОСОБА_5 до
досягнення ним трирічного віку за 2007-2009
роки та стягнути з відповідача на її
користь недонараховану допомогу за
2007-2009 роки в розмірі 9806,89 грн.

Постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 4 лютого 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Чернівецької
області від 24 березня 2011 року, позов
задоволено частково. Визнано
неправомірною відмову Управління
праці та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області
щодо проведення перерахунку та виплати
недонарахованої суми державної
соціальної допомоги ОСОБА_4 по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Зобов'язано
відповідача провести нарахування та
виплату позивачеві державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового мінімуму
встановленого для дітей віком до 6
років відповідно до статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року з урахуванням фактичного
отриманих сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими

народженням та похованням» було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Частиною 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» було встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Тобто, закон, відповідно до якого
повинна бути призначена позивачеві
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, її
розмір та порядок нарахування,
визначається в залежності від статусу
позивача в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій встановили, що ОСОБА_4 є
матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_5 до досягнення ним
трирічного віку в розмірі не менше
прожиткового мінімуму встановленого
для дітей віком до 6 років відповідно до
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року. Позовні вимоги
про перерахунок та виплату вказаної
допомоги з січня 2008 року по грудень 2009
року задоволенню не підлягають.

Ухвалюючи рішення суди першої та
апеляційної інстанцій не врахували і
не надали оцінки тому, що згідно
довідок від 3 грудня 2009 року № 2191, від 26
січня 2010 року № 121 та № 122, виданих
Управлінням праці та соціального
захисту населення Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області, позивач отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку як працююча особа. А
відповідно до розпорядження
відповідача від 28 березня 2007 року № 470343
ОСОБА_4 є застрахованою особою системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Крім того, встановивши, що 8 грудня 2009
року ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом про стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області
недоплаченої за 2007-2009 роки допомоги до
догляду за двома дітьми (ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2) до
досягнення ними трирічного віку, суди
не з'ясували з якого часу та в якому
розмірі позивач отримує вказану
допомогу по догляду за ОСОБА_6, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Також суди попередніх інстанцій не
виклали висновку щодо того, що частина
позовних вимог ОСОБА_4 стосується
періодів, які лежать за межами
встановленого частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України строку для звернення до
адміністративного суду.

Необхідно зазначити, що пунктами 23, 25
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» і Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію положення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року
відновили свою дію попередні редакції
статей 13, 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», які діяли до внесення до них
змін Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 року № 835-VI передбачено, що у
2009 році допомога відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року

№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області -
задовольнити частково.

Постанову Вижницького районного суду
Чернівецької області від 4 лютого 2010
року та ухвалу Апеляційного суду
Чернівецької області від 24 березня 2011
року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області
про визнання дій неправомірними та
стягнення допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку - направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.