Справа № 804/1578/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 р. справа № 804/1578/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Трайдук
С.В.

за участю сторін:

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача

Кузнєцової О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправними дій щодо відмови в
перерахунку довічного грошового
утримання та зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання за грудень 2013 р., -

ВСТАНОВИВ :

21 січня 2014 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
(далі - УПФУ в Жовтневому районі,
відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
№ 2453-VІ, в редакції від 7 липня 2010 р., яка
діяла на момент виходу у відставку;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання відповідно ч. 3 ст.
138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" № 2453-VІ від 7 липня 2010 р.,
яка діяла на момент виходу у відставку,
на підставі довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Дніпропетровській
області про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
на грудень 2013 року (а.с. 3-5).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з квітня 1990 року по 31
грудня 2010 року він працював на посаді
голови суду та суддею Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська, за
Постановою Верховної Ради України від 2
грудня 2010 року був звільнений з посади
у зв'язку з поданням заяви про
відставку. За наказом суду з 31 грудня 2010
року відрахований зі штату, у зв'язку з
виходом у відставку. На підставі
довідки про заробітну плату, виданої
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації в
Дніпропетровській області,
відповідачем було призначено
щомісячне грошове утримання в сумі 7299,04
грн. Із внесенням змін до Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 01 січня 2012 року, введено
нові умови оплати праці суддям, на
підставі яких позивачем було отримано
нову довідку, яку, разом із заявою було
подано для перерахунку відповідачу. 15
січня 2013 року ОСОБА_1 отримав відповідь
від УПФУ в Жовтневому районі, якою було
відмовлено у перерахунку щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
посилаючись на дію закону тільки для
суддів Конституційного Суду України.
Позивач вважає протиправними дії
відповідача, такими що порушують його
право на матеріальне забезпечення, як
професійного судді у відставці, у
зв'язку із чим він звернувся до суду за
захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
її до розгляду у відкритому судовому
засіданні (а.с. 1).

У судове засідання 21.02.2014 р. прибув
позивач та представник відповідача.

Позивач підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала, надала до суду
письмові заперечення проти позову (а.с.
18-19), в яких зазначила про правомірність
дій щодо відмови позивачу у
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці,
посилаючись на дію закону та норми
чинного законодавства, якими визначено
зміну розміру грошового утримання
тільки діючих суддів Конституційного
Суду України, та зазначила, що оскільки
на теперішній час відсутні норми права,
які надають суддям у відставці право на
перерахунок довічного грошового
утримання, УПФУ в Жовтневому районі не
мало законних підстав для перерахунку,
у зв'язку із чим було прийнято рішення
про відмову позивачу у перерахунку
грошового забезпечення. Враховуючи
викладені обставини, представник
відповідача проти позовних вимог
заперечувала, просила у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
заперечення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач -
ОСОБА_1, працював головою суду та суддею
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з квітня 1990 року по 31
грудня 2010 року.

Постановою Верховної Ради України від 2
грудня 2010 року № 2762-VI "Про звільнення
суддів", позивач був звільнений з
посади судді, у зв'язку з поданням заяви
про відставку.

На підставі зазначеної Постанови,
наказом Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська "Про відрахування
судді ОСОБА_1" від 31 грудня 2010 року за
№171-К, позивач був відрахований із
штату суду 31 грудня 2010 року, у зв'язку з
виходом у відставку.

На підставі довідки про заробітну
плату, виданої Територіальним
управлінням Державної судової
адміністрації в Дніпропетровській
області, для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, відповідачем було
призначено ОСОБА_1 щомісячне довічне
грошове утримання в сумі 7299,04 грн.

Судом встановлено, що враховуючи
введені в дію нові умови оплати праці
суддям, передбачені Законом України
"Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI
від 7 липня 2010 р. (далі - Закон України
"Про судоустрій і статус суддів"),
позивачем отримано від
Територіального управлінням Державної
судової адміністрації в
Дніпропетровській області довідку про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на грудень
2013 р., якою встановлено заробітну плату
діючого судді Бабушкінського району м.
Дніпропетровська станом на 01.12.2013 р. в
розмірі 20 706,00 грн. (а.с. 6), на підставі
якої позивач звернувся до відповідача
із заявою про перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до листа-відповіді № 12799/05/27
від 11.12.2013 р. (а.с. 7), позивачу відмовлено
у перерахунку, на підставі ч. 4 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", посилаючись на здійснення
перерахунку довічного утримання
тільки суддям Конституційного Суду
України у відставці.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України
"Про статус суддів" N 2862-XII, в редакції
від 15.12.1992 р. (який діяв під час
призначення позивачу щомісячного
довічного грошового утримання), судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI
в редакції від 7 липня 2010 р. (далі - Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів"), щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у
відставці в розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітку судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

На підставі Закону України № 3668-VI від 8
липня 2011 року "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
стаття 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" була
викладена в новій редакції.

Так, згідно ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 7
липня 2010 р. (зі змінами та доповненнями),
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Аналізуючи наведені положення, суд
доходить висновку, що в усіх випадках
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді. При цьому, законодавством
не обмежено розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату призначення судді у
відставці грошового довічного
утримання.

Частиною 5 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено, що максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Згідно з абзацом третім пункту 2
розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
зазначений порядок виплати пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) не поширюється на
пенсіонерів, яким призначена пенсія
(щомісячне довічне грошове утримання),
та які влаштувалися на роботу до
набрання чинності цим законом.

Також, згідно ст. 22 Конституції України,
права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Саме пунктом 4 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
N 384/2011 визначено, що серед іншого, одним
із основних завдань Пенсійного фонду є
призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати.

Щодо заперечень відповідача, з
посиланнями на ч. 4 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів", якою
передбачено, що у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання, суд не
бере до уваги, враховуючи, що
Конституційний Суд України, який є
єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні, та не відноситься
до суду загальної юрисдикції, суддею
якого є позивач, що не дає підстави для
висновку стосовно заборони здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання суддям судів загальної
юрисдикції.

Отже, суд вважає, що УПФУ в Жовтневому
районі відмовляючи ОСОБА_1 в
перерахунку довічного грошового
утримання діяло протиправно, оскільки
в частині 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" не
міститься застережень щодо
неможливості перерахунку довічного
грошового утримання суддям у відставці
у разі зміни грошового утримання
діючих суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

За п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та те, що
позивач є суддею у відставці, а
відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України
"Про статус суддів", що був чинний на час
призначення позивачу довічного
грошового утримання, за суддею, який
перебуває у відставці, зберігається
звання судді і такі ж гарантії
недоторканності та соціального
захисту, як і до виходу у відставку, з
огляду на положення статті 19
Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, суд вважає за
необхідне визнати протиправними дії
відповідача, та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання,
відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
№ 2453-VІ від 7 липня 2010 р., на підставі
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Дніпропетровській області про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на грудень
2013 року.

Отже, на підставі вищезазначених норм
законодавства, встановлених судом
обставин справи та наданих сторонами
доказів на підтвердження своєї
позиції, суд приходить до висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій, вимоги
позивача щодо його права на належне
матеріальне забезпечення, як
професійного судді у відставці знайшли
підтвердження та не спростовані
матеріалами справи, тому, є всі
підстави для задоволення
адміністративного позову ОСОБА_1 у
повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - ОСОБА_1, при зверненні до
суду понесені судові витрати, пов'язані
зі сплатою судового збору за подання
адміністративного позову до суду в
розмірі 73,08 грн., що документально
підтверджується квитанцією № 39770.592.2
від 21.01.2014 р. (а.с. 2).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду в сумі 73,08 грн. підлягає
поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 21 лютого
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 26 лютого 2014 року,
про що повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 17, 69 - 72, 94, 122, 160 -
163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання протиправними дій щодо
відмови в перерахунку довічного
грошового утримання та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання за
грудень 2013 р. - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно ч. З ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» № 2453-VІ, в редакції від 7 липня
2010 р.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання відповідно ч. З ст.
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 р.,
на підставі довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Дніпропетровській
області про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
на грудень 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1; індекс АДРЕСА_1) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
гривні 08 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 26
лютого 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник