Справа № 2а/1770/4148/2011
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/4148/2011

25 лютого 2014 року 18год. 15хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Нор У.М. за участю секретаря судового
засідання Демчук І.М. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник Давидович Р.О.

третьої особи 1: представник не з'явився

третьої особи 2: представник Зембаль
О.П.

третьої особи 3: представник не з'явився

третьої особи 4: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління агропромислового розвитку
Демидівської районної державної
адміністрації третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Приватне
підприємство "Агро-Експрес-сервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райз-Захід" третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Приватне сільськогосподарське
підприємство "Долина" третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Приватне сільськогосподарське
підприємство "Княгинин"доДержавної
фінансової інспекції у Рівненській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги ВСТАНОВИВ:

Управління агропромислового розвитку
Демидівської районної державної
адміністрації звернулося до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції у Рівненській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги №210-11/878 від 22.08.2011 року «Про
усунення виявлених ревізією порушень».

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20.10.2011року в
задоволенні позову Управлінню
агропромислового розвитку
Демидівської районної державної
адміністрації відмовлено повністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2012 року
апеляційну скаргу позивача залишено
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 20.10.2011року
без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01.10.2013 року касаційні
скарги ТзОВ «Райз-Захід» та ПП
«Агро-Експрес-Сервіс» задоволено
частково. Постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
20.10.2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2012 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Згідно із статтею 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи. Враховуючи зазначене,
судом справу прийнято до свого
провадження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з
аналізу норм Закону України "Про
державну контрольно - ревізійну службу
в Україні" не вбачається наявності
повноважень у відповідача, щодо
направлення вимог по проведенню
претензійно - позовної роботи з іншими
підприємствами по поверненню ними
коштів.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача проти позову
заперечив. Надав письмові заперечення
та додатково пояснив, що підстав для
задоволення адміністративного позову
немає, оскільки, в ході ревізії
встановлено, що бюджетні кошти
виділені сільськогосподарським
підприємствам з порушенням п.п.4 п.7
Порядку використання у 2010 році коштів
Стабілізаційного фонду для державної
підтримки виробництва продукції
рослинництва, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.09.2010 року №897 (за відсутності
сертифікату на насіння цукрових
буряків або сертифіката на насіння
України) та підлягають поверненню.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - ТзОВ
«Райз-Захід» в судовому засіданні
надала пояснення, які співпадають з
позицією, викладеною у письмових
поясненнях від 24.12.2013р. (т.3 а.с.180-184), та
додатково пояснила, що не погоджується
з висновками, викладеними в акті
ревізії, на підставі якого винесено
оскаржувану вимогу, оскільки при
виділенні бюджетних коштів
сільськогосподарським підприємствам
не було допущено порушень п.п.4 п.7
Порядку використання у 2010 році коштів
Стабілізаційного фонду для державної
підтримки виробництва продукції
рослинництва, затвердженого
постановою КМ України від 29.09.2010 року
№897, відповідно вимогу вважає
неправомірною, підтримує позов,
заявлений Управлінням
агропромислового розвитку
Демидівської районної державної
адміністрації. Просила позов
задовольнити повністю.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - ПП
«Агро-Експрес-Сервіс» в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
в якому просив розгляд справи провести
без його участі.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача ПСП «Долина,
ПСП «Княгинин» в судове засідання не
з'явились, на підставі ч.11 ст. 35 КАС
України вважається повідомленим
належним чином.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області (на даний час
Державною фінансовою інспекцією у
Рівненській області) проведено ревізію
з окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Управління агропромислового розвитку
Демидівської районної державної
адміністрації за період з 01 січня 2008
року по 31 грудня 2010 року. Водночас в
період з 24.05.2011 року по 21.07.2011 року
ревізорами Контрольно-ревізійного
управління в Рівненській області
проведено зустрічні звірки по питанню
надходження та використання коштів,
отриманих у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 29.09.2010р. №897 «Про затвердження
порядку використання у 2010 році коштів
Стабілізаційного фонду для державної
підтримки виробництва продукції
рослинництва». Зустрічні звірки
проведено в ПП «Агро-Експрес-Сервіс»,
ТзОВ «Райз-Захід» (що на час проведення
зустрічної звірки найменувалося ТзОВ
«СП «Наша Україна»), ПСП «Долина, ПСП
«Княгинин».

За результатами проведеної ревізії
складено акт №210-16/14 від 21.07.2011 року (а.с.
13-20), в якому викладено висновки про
порушення п.п.4 п.7 Порядку використання
у 2010 році коштів Стабілізаційного
фонду для державної підтримки
виробництва продукції рослинництва,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів від 29.09.2010 року №897 зі змінами
(далі - Порядок №897), а саме районною
комісією прийнято до розгляду
сертифікати відповідності та
безпідставно включено господарства до
реєстру сільськогосподарських
підприємств, що мають право на
отримання бюджетних коштів за вирощені
сільськогосподарські культури урожаю
2010 року на суму 520035,00 грн., в тому числі:

- ПП «Агро-Експрес-Сервіс» -
240685,00грн.

- ТзОВ «Райз-Захід» (ТзОВ СП «Наша
Україна») - 275600,00 грн.

- ПСП «Долина» - 3750,00 грн.

Також, як вбачається з висновків акту
№210-16/14 від 21.07.2011 року, господарствами в
порушення вимог п.п.4 п.7 Порядку №897 без
наявності копії сертифіката на насіння
буряків або сертифіката на насіння
України отримано бюджетні кошти в сумі
6585,00 грн., в тому числі: ПСГП «Княгин» -
5000,00 грн., ПП «Агро-Експрес-Сервіс» - 1185,00
грн., ТзОВ «Райз-Захід» (ТзОВ «Наша
Україна») - 400,00 грн.

За результатами проведеної ревізії
відповідачем винесено вимогу № 210-11/878
від 22.08.2011 року «Про усунення виявлених
ревізією порушень» (а.с.12), котрою
зобов'язано позивача провести аналіз
виявлених порушень та вжити заходи по
усуненню і недопущенню їх в подальшій
роботі, обґрунтувати причини їх
виникнення, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб та зобов'язано позивача
вжити заходів, в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи з одержувачами компенсацій щодо
повернення до державного бюджету зайво
виділених коштів, які надавались ПП
«Агро-Експрес Сервіс» в сумі 240685,00 грн.,
ТзОВ «Райз-Захід» (ТзОВ «Наша Україна»)
в сумі 275000,00 грн., ПСП «Долина» в сумі
3750,00 грн., ПСГП «Княгинин» в сумі 5000,00
грн.

Згідно до абзацу 3 п. 3 Порядку
використання у 2010 році коштів
Стабілізаційного фонду для державної
підтримки виробництва продукції
рослинництва (затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 вересня 2010 року N 897) (далі -
Порядок) Управління агропромислового
розвитку районних держадміністрацій
протягом трьох робочих днів після
надходження повідомлення про розподіл
бюджетних коштів розміщують у засобах
масової інформації оголошення, в якому
зазначаються перелік, строк та умови
подання документів, необхідних для
отримання бюджетних коштів.

Пункт 6 та 7 обумовленого Порядку
передбачає, що сільськогосподарські
підприємства, які вирощують
сільськогосподарські культури, мають
право подати до 1 грудня поточного року
комісії за місцем провадження
діяльності заявку на отримання
бюджетних коштів, крім
сільськогосподарських підприємств,
які визнані банкрутами або щодо яких
порушено справу про банкрутство, або
які мають прострочену більш як півроку
заборгованість перед державним та
місцевим бюджетами, іншими цільовими
фондами.

Також, до заявки на отримання бюджетних
коштів серед переліку зазначених в п.7
документів додаються акти витрати
насіння і садивного матеріалу (за
формою N ВЗСГ-4) та копії сертифіката на
насіння цукрових буряків або
сертифіката на насіння України (ДСТУ
4138-2002).

Відповідно до довідки КО «Редакції
районного радіомовлення» Демидівської
районної ради №61 від 22.10.2010 року
позивачем розміщено через названий
засіб масової інформації оголошення, в
якому зазначено перелік, строк та умови
подання документів, необхідних для
отримання бюджетних коштів
сільськогосподарськими
підприємствами, що вирощують цукровий
буряк. Даним оголошенням зокрема
передбачено, що на отримання бюджетних
коштів сільськогосподарські
підприємства, які вирощують цукровий
буряк для виробництва цукру в межах
квоти «А» за місцем провадження своєї
діяльності мають право подати до 01.12.2010
року заявку та ряд документів,
перелічених у оголошенні, в тому числі
і копії сертифіката на насіння
цукрових буряків або сертифіката на
насіння України (ДСТУ 4138-2002).

Такими чином, для отримання бюджетних
коштів виробники цукру до заявки
зобов'язанні були подати копії
сертифіката на насіння цукрових
буряків або сертифіката на насіння
України (ДСТУ 4138-2002).

Натомість, з матеріалів справи
вбачається, що для отримання бюджетних
коштів виробники цукру до заявки
додали копії сертифікатів
відповідності, а в деяких випадках
сертифікати на насіння цукрового
буряка термін дії яких закінчився, а
зокрема:

- ПСП «Долина» за посів буряка на площі
7,5 га, насінням «Лавінія» НМ 14649) та
«Євгенія» (сума компенсації в розмірі
3750,00 грн.) до заявки додано копії
сертифікатів відповідності,
зареєстрованих в реєстрі за
№UA1.095.X007982-10 на насіння «Лавінія» НМ 14649
та «Євгенія» №НМ 13341 та свідоцтва на
гібридне насіння;

- ПСП «Княгинин» за посів буряка у 2010
році на площі 10га насінням цукрового
буряка: Уманським ЧС -90 (партія 79010402-3д-1)
та Уманським ЧС -72 (партія 77330101-2і) (сума
компенсації у розмірі 5000,00 грн.) до
заявки додано копії сертифікатів на
насіння №003760, з простроченим терміном
дії до 25.09.2009 року та №003762, що був
дійсним до 22.11.2009 року;

- ТзОВ «Райз Захід» (попереднє
найменування - СП «Наша Україна») за
посів буряка на площі 552га насінням
сорту «Роберта» (сума компенсації в
розмірі 275600,00 грн. + 400,00 грн.) до заявки
на отримання бюджетних коштів, додано
копії сертифікату відповідності
зареєстрованого в реєстрі за
№UA1.095.X004408-10 на насіння «Роберта» на всю
площу посіву;

- ПП «Агро - Експрес - Сервіс» за посів
буряка насінням сорту «Лавінія»,
«Ахат», «Віктор», «Борута», «Крокодил»
(сума компенсації в розмірі 240685,00 грн.)
до заявки додано копії сертифікатів
відповідності на насіння «Лавінія»,
«Ахат», «Віктор», «Борута» та копію
сертифікату на насіння цукрового
буряка сорту «Крокодил» серії ЦБ №016412,
термін дії якого закінчився 27.08.2008 року
(площа посіву 2,37 га, сума компенсації
1185,00 грн.).

Статтею 1 Закону України «Про насіння і
садивний матеріал» встановлено, що
сертифікат на насіння це документ, що
засвідчує сортові та посівні якості
насіння і садивного матеріалу. Сортові
якості це сукупність показників, що
характеризують належність насіння до
відповідного сорту. Посівні якості -
сукупність показників якості насіння,
що характеризують його придатність до
посіву.

Згідно до статті 18 Закону України "Про
насіння і садивний матеріал"
встановлено, що насіння і садивний
матеріал вводять в обіг після їх
визнання державними органами
управління та контролю в насінництві
та розсадництві. Насіння і садивний
матеріал вважаються визнаними, якщо
вони: за сортовою чистотою і посівними
якостями відповідають вимогам
нормативного документа; належать до
сорту, який занесено до Реєстру сортів
рослин України, або за результатами
державного випробовування сорту
визнані перспективними, тобто показали
значну перевагу щодо урожайності або
за іншими цінними ознаками.

До Реєстру сортів рослин України
заносяться сорти рослин вітчизняної та
іноземної селекції, допущені до
використання сорту (ст. 19 Закону
України "Про насіння і садивний
матеріал").

Постановою Кабінету Міністрів України
від 15 травня 2003 року N 686 затверджено
Положення про Державний реєстр сортів
рослин, придатних для поширення в
Україні. До Реєстру сортів рослин
України заносяться сорти, гібриди,
лінії сільськогосподарських культур
та інших вирощуваних рослин, породи,
гібриди та лінії тутового шовкопряда
(надалі - сорти) вітчизняної та
іноземної селекції, допущені до
господарського використання. У Реєстрі
зазначаються власники патентів на
сорти, а якщо на сорти не видаються
патенти, то їх автори, наводиться
ботанічна характеристика, походження,
показники продуктивності, якості,
стійкості до негативних факторів,
особливості сортової агротехніки.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
насіння і садивний матеріал» виробники
насіння і садивного матеріалу в свою
чергу мають право гарантувати
відповідність насіння і садивного
матеріалу, що підлягає реалізації,
сортовій чистоті і посівним якостям,
зазначеним у сертифікаті на насіння.

Наказом Міністерства аграрної
політики України від 12 жовтня 2000 року N
202 затверджено форму сертифікату на
насіння цукрових буряків, що видається
виробниками насіння і садивного
матеріалу.

Форма сертифікату на насіння України
затверджена ДСТУ 4138-2002 «Насіння
сільськогосподарських культур. Методи
визначення якості» (додаток Q). Згідно з
вимогами п.13.3.3 ДСТУ 4138-2002 сертифікат на
насіння України видає виробникові
районна держнасінінспекція тільки на
кондиційне насіння, призначене для
реалізації в межах України, на підставі
даних аналізів, даних "Актів
апробації".

Згідно з вимогами ст. 18, 21 Закону
України "Про насіння і садивний
матеріал" від 26 грудня 2002 року N411-IV (далі
- Закон N 411-IV) насіння
сільськогосподарських культур,
призначене для реалізації (обігу),
повинно супроводжуватися
сертифікатами, що засвідчують їх
сортові та посівні якості. Насіння і
садивний матеріал вважаються
визнаними, якщо вони:

- за сортовою чистотою і посівними
якостями відповідають вимогам
нормативного документа;

- належать до сорту, який занесено до
Реєстру сортів рослин України, або за
результатами державного
випробовування сорту визнані
перспективними, тобто показали значну
перевагу щодо урожайності або за
іншими цінними ознаками.

Згідно з вимогами ст. 19 Закону N 411-IV до
Реєстру сортів рослин України
заносяться сорти рослин вітчизняної та
іноземної селекції, допущені до
використання сорту.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону N 411-IV:

- сортові якості - сукупність
показників, що характеризують
належність насіння до відповідного
сорту;

- посівні якості - сукупність
показників якості насіння, що
характеризують його придатність до
посіву;

Статтею 20 Закону N 411-IV передбачено
вимоги щодо визначення сортових і
посівних якостей насіння і садивного
матеріалу, зокрема, використання
єдиних методів і лабораторно-технічних
засобів, єдиної термінології і
нормативної документації.

Стаття 21 Закону N 411-IV регламентує
визначення сортових якостей насіння і
садивного матеріалу.

Зокрема, визначення сортових якостей
насіння і садивного матеріалу
здійснюється методом апробації,
ґрунтового і лабораторного сортового
контролю.

Апробація (польова апробація) - оцінка
якості сортових посівів і насаджень:

- ґрунтовий контроль - діяльність щодо
визначення сортової чистоти,
зараженості насіння хворобами, а також
ступеня чоловічої стерильності у
стерильних аналогів сортів, ліній та
простих міжлінійних гібридів, що
проводиться шляхом висіву насіння в
ґрунт з наступною оцінкою рослин;

- лабораторний сортовий контроль -
встановлення належності насіння до
відповідного сорту і визначення
сортової чистоти насіння шляхом
проведення лабораторного аналізу;

Стаття 22 Закону N 411-IV регламентує
визначення посівних якостей насіння.
Визначення посівних якостей
відбувається методом аналізу проб
відібраних від партій насіння і
садивного матеріалу.

Таким чином, відповідно до Закону
України «Про насіння і садивний
матеріал» N 411-IV, усі партії насіння і
садивного матеріалу, призначені для
реалізації, повинні мати сертифікати,
що засвідчують їх сортові та посівні
якості.

За таких обставин, суд вважає
безпідставними доводи позивача та
третіх осіб на його стороні стосовно
того, що сертифікат відповідності для
насіння цукрового буряка іноземного
виробництва прирівнюється до
сертифіката на насіння цукрових
буряків або сертифіката на насіння
України (ДСТУ 4138-2002) і є підставою для
отримання бюджетної компенсації
згідно з Порядком використання у 2010
році коштів Стабілізаційного фонду для
державної підтримки виробництва
продукції рослинництва (затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 вересня 2010 року N 897).

Одночасно, відповідно до ст.1 Закону
України «Про підтвердження
відповідності» сертифікат
відповідності - це документ, який
підтверджує, що продукція, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідає встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавством. Отож,
названий сертифікат не засвідчує
сортові якості насіння.

Крім того, Порядком використання у 2010
році коштів Стабілізаційного фонду для
державної підтримки виробництва
продукції рослинництва (затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 вересня 2010 року N897 сертифікат
відповідності не віднесений до
переліку документів, на підставі якого
здійснюється подання заявки про
отримання бюджетних коштів за посів
цукрового буряка.

З наведеного слідує, що названі
сільськогосподарські виробники
порушили положення п.п.4 п.7 Порядку
використання у 2010 році коштів
Стабілізаційного фонду для державної
підтримки виробництва продукції
рослинництва (затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 вересня 2010 року N897 та отримали
бюджетні компенсації за відсутності
копій сертифікатів на насіння буряків
або сертифікатів на насіння України,
або за наявності пред'явлених
сертифікатів, термін дії яких
закінчився.

Що стосується права відповідача
вносити вимоги про проведення
претензійно - позовної роботи, суд
зазначає наступне. Відповідно до
частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу»
(в редакції чинній на час винесення
спірної вимоги) головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону
України Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550 (далі - Порядок), визначено, що
виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції служби, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Відповідно до п.46 Порядку якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Також, згідно із п. 49 Порядку у разі коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, орган служби
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Крім того, пунктом 50 Порядку
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав органи служби вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Згідно норми чинного законодавства
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із системного аналізу вказаних статей
суд приходить до висновку, що на
підставі виявлених ревізією порушень
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
остання пред'являє вимогу про усунення
цих порушень.

Для усунення порушень законодавства
КРУ використовує механізми,
встановлені чинним законодавством,
зокрема, пунктом 50 Порядку. Зміст
вимоги відповідача повинен
узгоджуватися з приписами чинного
законодавства, що, зокрема, означає те,
що вимога повинна містити вичерпну
вказівку підконтрольному суб'єкту щодо
вчинення дій, які відповідно до норм
законодавства будуть направлені на
усунення порушених вимог закону.

В своїй вимозі КРУ зобов'язує позивача
вжити заходи, в тому числі провести
претензійно -позовну роботу по
відшкодуванню коштів, не зважаючи на
те, що зазначені вище правові норми не
надають КРУ таких повноважень. При
цьому відповідачем не надано оцінки
тому, чи є позивач тим суб'єктом, який в
спірних відносинах може здійснювати
претензійно-позовну роботу. Аналіз
Порядку не дає підстави для висновку,
що позивач може ставити такі вимоги в
судовому порядку.

Одночасно, спірні відносини носять
публічний характер, а отже повинні
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства. Стаття
50 КАС України зобов'язує позивача
(суб'єкта владних повноважень) довести
те, що право на звернення до суду з
таким позовом прямо встановлено в
нормах чинного законодавства. За
відсутності такого права на звернення
вимога КРУ про проведення
претензійно-позовної роботи
позбавлена будь-якого сенсу.

Як вбачається зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 01
жовтня 2013 року по справі №К/9991/24807/12,
якою повернено справу на новий розгляд
до суду першої інстанції, суд
касаційної інстанції серед причин
повернення вказує на ту обставину, що
позивач звертав увагу судів першої та
апеляційної інстанції на такі
обставини.

Також, пункт 50 Порядку передбачає право
саме КРУ звернутися до суду з вимогою
про стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

Окрім цього, судом встановлено, що
вимоги про повернення коштів
паралельно розглядаються в межах інших
справ за позовами КРУ безпосередньо до
підприємств - отримувачів цих коштів.
Третьою особою без самостійних вимог
на стороні позивача - ТзОВ «Райз-Захід»
надано постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2012 року по справі №2а/1770/4790/2011
(а.с. 121-124), якою задоволено апеляційну
скаргу ТзОВ «Райз-Захід» та прийнято
постанову про відмову в задоволенні
позову Державної фінансової інспекції
в Рівненській області до ТзОВ
«Райз-Захід» про стягнення коштів у
зв'язку з невиконанням вимоги № 210-11/878
від 22.08.2011 року, яка є предметом
оскарження у цій справі.

За наведених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача, в частині
скасування пунктів 2 та 3 вимоги №210-11/878
від 22.08.2011 року підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на вище наведене,
адміністративний позов підлягає до
задоволення частково.

В силу вимог статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати присуджуються
на користь позивача пропорційно до
частини задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати пункт 2 та пункт 3 вимоги
Контрольно - ревізійного управління у
Рівненській облаті №210-11/878 від 22.08.2011
року.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача
Управління агропромислового розвитку
Демидівської районної державної
адміністрації із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 2,55 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Нор У.М.