Справа № 815/811/14
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/811/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року м. Одеса

12:19

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання -
Мураховської А.І.;

представника позивача - Свечкіної О.О.
(довіреність від 13.01.2014 року);

представника позивача - Боярського В.С.
(довіреність від 08.01.2014 року);

представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Виробничого кооперативу
«Організація орендарів
«Одесавторесурси» до Другого
Суворовського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Другого Суворовського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
в якому просив суд скасувати постанову
Другого Суворовського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
накладення арешту від 03.02.2003 року та
зобов'язати Другий Суворовський відділ
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції здійснити
заходи щодо вилучення відповідних
записів з Єдиного державного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив наступне.

Виробничий кооператив «Організація
орендарів «Одесавторесурси» є
власником об'єкту нерухомості, що
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Житомирська, 118.

Право власності на вищезазначений
об'єкт Виробничий кооператив
«Організація орендарів
«Одесавторесурси» набув на підставі
договору купівлі-продажу державного
майна № 47 від 05.01.1994 року.

На підставі договору купівлі-продажу
державного майна № 47 від 05.01.1994 року
Виробничий кооператив «Організація
орендарів «Одесавторесурси»
зареєстрував право власності на об'єкт
нерухомості та отримав свідоцтво про
право власності на будівлю № 45 від
06.04.1994 року.

З метою розпорядження своїм майном
Виробничий кооператив «Організація
орендарів «Одесавторесурси» звернувся
до державної нотаріальної контори та
отримав відповідь, що відповідно до
довідки з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 18.07.2013 року № 6454435 Суворовським
районним відділом Державної
виконавчої служби управління юстиції в
м. Одесі 03.02.2003 року винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
з одночасним накладенням арешту на
майно, що розташоване за адресою: м.
Одеса, вул. Житомирська, 118.

06.09.2013 року було зроблено адвокатський
запит до Першого Суворовського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції щодо
надання інформації на підставі чого
винесена постанова про накладення
арешту на майно від 03.02.2003 року, що
розташоване за адресою: м. Одеса, вул.
Житомирська, 118.

Другий Суворовський відділ Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції листом № 19855 від
12.09.2013 року надав відповідь. В
вищезазначеному листі зазначено, що
перевіркою бази даних виконавчих
проваджень, починаючи з 2004 року,
встановлено неможливість надання
інформації щодо накладення арешту
згідно постанови від 2003 року на об'єкт
нерухомості у зв'язку з знищенням
виконавчих проваджень вказаного року
за збігом термінів зберігання.

Позивач вважає, що така відмова є
незаконною та порушує його законні
права та інтереси, оскільки при
закритті виконавчого провадження не
було знято арешт з майна боржника, що
розташоване за адресою: м. Одеса, вул.
Житомирська, 118.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та просили їх
задовольнити посилаючись на
обґрунтування викладені в позовній
заяві та заяві про уточнення позовних
вимог (а.с.3-7, 30-34).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце судового засідання повідомлявся
належним чином та своєчасно (а.с.41-44).
Про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, з урахуванням думки представників
позивача, згідно з ч.4 ст.128 КАС України
ухвалив розглянути дану
адміністративну справу за відсутності
представника відповідача за наявними
доказами в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши надані письмові
докази, перевіривши матеріали справи, а
також проаналізувавши законодавство,
яке регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов належить задовольнити. Свій
висновок суд вмотивовує наступним
чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Виробничий кооператив «Організація
орендарів «Одесавторесурси» є
власником об'єкту нерухомості, що
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Житомирська, 118.

Право власності на вищезазначений
об'єкт позивач набув на підставі
договору купівлі-продажу державного
майна № 47 від 05.01.1994 року, укладеного з
Відділенням Фонду державного майна
України в Одеській області (а.с.20-25).

На підставі договору купівлі-продажу
державного майна № 47 від 05.01.1994 року
позивач зареєстрував право власності
на об'єкт нерухомості та отримав
свідоцтво № 45 від 06.04.1994 року про право
власності на будівлю, розташовану за
адресою: м. Одеса, вул. Житомирська, 118
(а.с.26).

З метою розпорядження своїм майном
Виробничий кооператив «Організація
орендарів «Одесавторесурси» звернувся
до державної нотаріальної контори та
отримав відповідь, що відповідно до
довідки з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 18.07.2013 року № 6454435 Суворовським
районним відділом Державної
виконавчої служби управління юстиції в
м. Одесі 03.02.2003 року винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
з одночасним накладенням арешту на
майно, що розташоване за адресою: м.
Одеса, вул. Житомирська, 118 (а.с.9).

06.09.2013 року було зроблено адвокатський
запит до Першого Суворовського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції щодо
надання інформації на підставі чого
винесена постанова про накладення
арешту на майно від 03.02.2003 року, що
розташоване за адресою: м. Одеса, вул.
Житомирська, 118.

Другий Суворовський відділ Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції листом № 19855 від
12.09.2013 року надав відповідь. В
вищезазначеному листі зазначено, що
перевіркою бази даних виконавчих
проваджень, починаючи з 2004 року,
встановлено неможливість надання
інформації щодо накладення арешту
згідно постанови від 2003 року на об'єкт
нерухомості у зв'язку з знищенням
виконавчих проваджень вказаного року
за збігом термінів зберігання (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Так, як вже встановлено судом вище,
відповідно до листа Другого
Суворовського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції № 19855 від 12.09.2013 року
виконавче провадження від 03.02.2003 року
знищено за збігом терміну зберігання.

Відповідно до пп.3.20 п.3 Інструкції з
діловодства в органах державної
виконавчої служби, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 05.07.1999 року № 470/7, що діяла на час
винесення постанови про накладення
арешту від 03.02.2003 року, знищення
виконавчих проваджень, які передано до
архіву, здійснюється комісією один раз
у півріччя, про що складається акт у
двох примірниках за встановленою
формою.

Згідно з пп.3.17 п.3 Інструкції з
діловодства в органах державної
виконавчої служби, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 05.07.1999 року № 470/7, передачі до
архіву підлягає виконавче провадження,
у разі відмови у відкритті виконавчого
провадження, закінчення виконавчого
провадження, повернення виконавчого
документа стягувачу, повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав.

Відповідно до пп.3.19 п.3 вищезазначеної
інструкції строк зберігання переданих
до архіву завершених виконавчих
проваджень становить 3 роки.

Також згідно з пп.9.9 п.9 чинного Порядку
роботи з документами в органах
державної виконавчої служби,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року,
строк зберігання завершених
виконавчих проваджень, переданих на
зберігання, становить 3 (три) роки, крім
виконавчих проваджень, завершених за
постановами про накладення
адміністративного стягнення, строк
зберігання яких становить 1 (один) рік.

З сукупного аналізу даних правових
норм, суд вважає, що виконавче
провадження, яке було відкрито на
підставі постанови Суворовського
районного відділу Державної
виконавчої служби управління юстиції в
м. Одесі 03.02.2003 року, є закінченим.

Адже, відповідно до ст.38 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
відділу Державної виконавчої служби)
припиняється чинність арешту майна
боржника, скасовуються інші здійснені
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку з закінченням виконавчого
провадження. Закінчене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Тобто, державний виконавець
Суворовського районного відділу
Державної виконавчої служби
управління юстиції в м. Одесі при
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження повинен був
припинити дію арешту майна Виробничого
кооперативу «Організація орендарів
«Одесавторесурси», розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Житомирська, 118,
виходячи з вимог закону.

Під час судового розгляду відповідач
не надав доказів, які б спростовували
зазначені вище факти.

Тому суд вважає позицію відповідача
недоведеною. Адже відповідно до ч.1 ст.71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
суд вважає, що позовні вимоги
Виробничого кооперативу «Організація
орендарів «Одесавторесурси» є такими,
що належать до задоволення у повному
обсязі.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), добросовісно;
розсудливо; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 статті 94 КАС України:
«Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідно місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його службова або
посадова особа».

Відповідно до пп. 3 п. 9 розділу
Прикінцевих та перехідних положень
Бюджетного кодексу України у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Водночас п. 19 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
р. № 845 встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, орган Державної
казначейської служби України
зобов'язаний стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

В даному випадку стягнення судових
витрат необхідно провести шляхом їх
безспірного списання із рахунка
Другого Суворовського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 7,
8, 9, 11, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати постанову Другого
Суворовського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції б/н від 03.02.2003 року.

3. Зобов'язати Другий Суворовський
відділ Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
здійснити заходи щодо вилучення
відповідних записів з Єдиного
державного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та інших
державних реєстрів на нерухоме майно,
що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.
Житомирська, 118.

4. Стягнути з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області на користь
Виробничого кооперативу «Організація
орендарів «Одесавторесурси» суму
сплаченого судового збору в розмірі 73
(сімдесят три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-другої, четвертої
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
дану постанову повністю або частково
шляхом подання апеляційної скарги до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
адміністративний суд першої інстанції,
який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 12
березня 2014 року.

Суддя
О.Я. Бойко