Справа № 357/9620/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/9620/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі: Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м.Біла Церква Київської області на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Міського відділу Державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
визнання постанови протиправною та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року позивач звернулася в
Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області з позовом до
Міського відділу Державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції, в
якому просила визнати незаконною
постанову державного виконавця від 30
грудня 2011 року про закінчення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-а-721/2010 р., виданого 17.11.2011 року
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області; зобов'язати
відповідача відновити дане виконавче
провадження.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 серпня 2013 року позов задоволено
частково: визнано протиправною та
скасовано постанову державного
виконавця від 30 грудня 2011 року про
закінчення виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-а-721/2010 р., виданого 17.11.2011 року
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що УПФУ у м. Білій
Церкві не є самостійним розпорядником
Державного бюджету та не наділено
компетенцією щодо здійснення
відповідної власної бюджетної
політики тому, виплата боргу заявнику
можлива лише після проведення цільових
коштів для фінансування зазначених
виплат.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позову, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
17.11.2011 року позивач звернулась до
відповідача з виконавчим листом для
примусового виконання постанови
Білоцерківського міськрайонного суду.

Постановою державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби білоцерківського
міськрайонного управління юстиції від
21.11.2012 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-а-721/2010, який виданий на виконання
постанови Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 27.01.2010 року, відповідно до якої
зобов'язано провести позивачу
нарахування та виплату доплати до
пенсій, як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає у зоні посиленого
радіологічного контролю починаючи з
01.12.2008 року.

30.12.2011 року державним виконавцем
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Сівак В.О. винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п.8 ч.1 ст. 49,50 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
перерахунок пенсії було проведено
позивачу 03.01.2012 року, а доплата в сумі
25201, 40 грн. нарахована додатковими
списками на лютий 2012 року.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку, що вказана постанова
відповідача є незаконною.

З вказаним висновком не можливо не
погодитися, виходячи з наступного.

Оскільки ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» визначає
виконавче провадження як завершальну
стадію судового провадження,
невиконання судового рішення є
порушенням прав позивача, проголошених
ст. 6 Конвенції прав людини та
основоположних свобод.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом, повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи). Який
його видав, у випадку передбаченому ч. 3
ст. 75 цього закону.

Згідно з ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Колегією суддів встановлено, що
відповідачем не надано суду достатніх
та належних доказів у підтвердження
правомірності винесення оскаржуваної
постанови від 23.04.2012 року, а саме
доказів щодо виплати позивачу
нарахованої пенсії, що свідчить про
необґрунтованість закінчення
виконавчого провадження з підстав п. 11.
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищевикладене та те, що
державний орган не може посилатися на
відсутність коштів як на підставу не
виплати боргу за судовим рішенням, про
що також зазначено в Рішеннях
Європейського Суду з прав людини
(справа «Бурдов проти Росії) від 7
травня 2002 року, (справа «Жовнер проти
України») від 29 червня 2004 року, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційну скаргу потрібно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Біла
Церква Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 серпня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17
лютого 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.