Справа № 2а/0570/13791/2012
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/2208/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сніжне
Донецької області про визнання дій
неправомірними за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області звернулось
до суду з адміністративним позовом про
стягнення з відповідача суму державної
адресної допомоги пенсіонерам,
постраждалим від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання в сумі 916 614,35грн.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2012
року залишено без змін постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2012 року, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями суду
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області звернулось з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
дійшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини:

В період з березня по червень 2012 року
УПФУ здійснило виплату щомісячної
адресної допомоги у сумі, що не
вистачає до прожиткового мінімуму,
особам, яким призначені пенсії по
інвалідності та у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, на загальну
суму 916 614,35 грн., про що свідчить
відповідна довідка.

Щомісяця між УПФУ та Відділенням Фонду
проводилася звірка особових справ
пенсіонерів, які мають право на
отримання пенсії у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворювання, за
результатами якої сторонами
складалися відповідні акти.

Зміст актів щомісячної звірки особових
справ пенсіонерів, які мають право на
отримання пенсії у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворювання, які
складалися з березня по червень 2012 року
та таблиці розбіжностей до них,
свідчать що Відділенням Фонду не
прийняті до заліку суми щомісячної
адресної допомоги на загальну суму 916
614,35 грн.

Між сторонами не має розбіжностей
стосовно фактичних обставин справи,
зокрема, Відповідачем не оспорюється
факт виплати Позивачем особам,
вказаним в розрахунку, щомісячної
адресної допомоги в період з березня по
червень 2012 року на загальну суму 916 614,35
грн.

Предметом спору у даній справі є
відшкодування витрат державної
адресної допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що сума витрат пов'язаних з
витратами на доставку адресної
допомоги не підлягає відшкодуванню.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погоджується і колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, з огляду на наступне.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків передбачений ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності ".

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону
позивач зобов'язаний у встановленому
законом порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, при настанні страхового
випадку.

Державна адресна допомога та
підвищення до пенсії, які встановлені
постановою Кабінету міністрів України
№ 265 від 26.03.2008 року "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян" та
постановою КМУ №198 від 11.03.2009 року, не
передбачені у вказаному переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року за №5-4/4 затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 вказаного Порядку
передбачений перелік виплат, які
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, серед яких відсутні щомісячна
державна адресна допомога, підвищення
до пенсії та витрати по їх доставці.

Крім того, пунктом 5 Порядку визначено,
що органи Пенсійного фонду щомісяця, до
10 числа місяця, наступного за звітним,
разом з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України складають акт
щомісячної звірки за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в якому визначають
загальну суму витрат, що підлягають
відшкодуванню. На підставі акту
узгоджується Довідка про
відшкодування (Головним управлінням
Пенсійного фонду та Управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування), згідно якої на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним, Фонд
соціального страхування перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України, що передбачено пп. 6, 7 Порядку.

Отже, витрати ПФУ на виплату і доставку
державної адресної допомоги, що
передбачені постановою Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Про деякі питання пенсійного
забезпечення», не підлягають
відшкодуванню Фондом, оскільки такі
витрати не входять до складу розміру
пенсії по інвалідності та визначеного
ст. 21 Закону України від 23 вересня 1999
року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
переліку соціальних послуг і виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2012 року та ухвала Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2012 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 01
листопада 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін