Справа № 826/17303/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2014 року 15:50
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд», ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
скасування рішення та зобов'язання
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до
Київської міської ради, в якому просить
скасувати рішення №383/8667 від 01.11.2012 року
Київської міської ради щодо надання
комунальному підприємству з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» земельної ділянки
площею 0,7834 га для будівництва
багатоповерхових будинків з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення та підземним паркінгом на
АДРЕСА_1, зобов'язання Київської
міської ради до вирішення питання щодо
надання в оренду під будівництво
земельної ділянки площею 0,7834 га на
АДРЕСА_1, провести роботи по винесенню в
натурі меж прибудинкових територій
будинків НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 на
АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_3,
зобов'язання Київської міської ради як
обов'язкову вимогу до забудовника
внести до проекту договору оренди
земельної ділянки площею 0,7834 га на
АДРЕСА_1, обмеження та обтяження
(сервітут) щодо благоустрою прилеглої
території, а саме - відновлення
дренажних систем, захисту від
підтоплення та облаштування локальної
зони відпочинку вздовж розчищеної
частини русла річки Ірпінки.
Мотивуючи заявлені позовні вимоги,
позивач зазначає, що відповідачем не
виконані вимоги чинного законодавства
щодо виготовлення необхідної
проектно-розшукувальної документації
об'єкту забудови, чим створені умови, що
тягнуть за собою порушення прав, свобод
та можливе заподіяння шкоди законним
інтересам позивача, а відтак
оскаржуване рішення підлягає
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
З метою повного та об'єктивного
з'ясування всіх обставин справи,
керуючись ч.2 ст.53 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судом залучено до участі в
справі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_2 (далі - третя особа 1), ОСОБА_3
(далі - третя особа 2), ОСОБА_4 (далі -
третя особа 3), комунальне підприємство
з утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» (далі - третя особа 4),
ОСОБА_5 (далі - третя особа 5), ОСОБА_6
(далі - третя особа 6), ОСОБА_7 (далі -
третя особа 7), ОСОБА_8 (далі - третя особа
8), ОСОБА_9 (далі - третя особа 9), ОСОБА_10
(далі - третя особа 10).
Заперечуючи щодо суті заявлених
позовних вимог, представник КП
«Спецжитлофонд» зазначає, що
оскаржуване рішення Київської міської
ради прийняте в межах наданих чинним
законодавством повноважень, а підстави
для його скасування відсутні.
В судовому засіданні третя особа 1,
третя особа 2, третя особа 3, третя особа
5, третя особа 6, третя особа 8-10
підтримали позовні вимоги в повному
Представник третьої особи 4 щодо суті
заявлених вимог заперечував.
Представник відповідача та третя особа
7 в судове засідання не з'явилися, про
дату, час та місце розгляду
адміністративної справи були
повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
Київською міською радою X сесія VI
скликання 01.11.2012 року прийнято рішення
№383/8667 «Про надання комунальному
підприємству з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" земельної ділянки для
будівництва багатоповерхових житлових
будинків з вбудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
паркінгом на АДРЕСА_1».
Даним рішенням Київська міська рада
відповідно до статей 92, 123 Земельного
кодексу України та розглянувши
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою,
вирішила надати комунальному
підприємству з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд», за умови виконання
пункту 2 цього рішення, в постійне
користування земельну ділянку площею
0,7834 га для будівництва
багатоповерхових житлових будинків з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення та підземним паркінгом на
АДРЕСА_1 за рахунок земель, переданих
відповідно до рішення Київської
міської ради від 26.07.2007 N 123/1957 "Про
передачу приватному підприємству
"Укррембудінвест" земельних ділянок
для будівництва багатоповерхових
житлових будинків з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
та підземним паркінгом на АДРЕСА_1",
право користування яких посвідчено
договором оренди земельної ділянки від
Пунктом 2 рішення визначено ряд вимог,
за умови виконання яких вищенаведена
земельна ділянка буде передана КП
«Спецжитлофонд», зокрема, виконувати
обов'язки землекористувача відповідно
до вимог статті 96 Земельного кодексу
України, у місячний термін звернутися
до Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) із клопотанням щодо
організації робіт по винесенню меж
земельної ділянки в натуру (на
місцевість) та виготовленню документа,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою, забезпечити
вільний доступ для прокладання нових,
ремонту та експлуатації існуючих
інженерних мереж і споруд, що
знаходяться в межах земельної ділянки,
виконати вимоги, викладені у висновку
Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) від 22.05.2012 року N 05-8501.
Як вбачається з матеріалів справи, КП
«Спецжитлофонд» отримано висновок
Головного управління земельних
ресурсів від 22.05.2012 року №05-8501 до
технічної документації землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.
На замовлення КП «Спецжитлофонд»
підготовлена ТОВ «Геометікс-плюс»
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) від
27.08.2013 року, що підтверджується витягом
з Державного земельного кадастру про
земельну ділянку від 12.09.2013 року
наявним в матеріалах справи.
На виконання вимог рішення Київської
міської ради від 01.11.2012 року № 383/8667 КП
«Спецжитлофонд» 25.10.2013 року
зареєстровано у Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м. Києві
право постійного користування
земельною ділянкою на АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідним витягом.
Крім того, КП «Спецжитлофонд» у
встановленому законом порядку
отримало дозвіл від 31.10.2013 року на
виконання будівельних робіт за
адресою: вул. Прилужна, 2 у
Святошинському районі м. Києва.
Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку, що комунальним підприємством
з утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
"Спецжитлофонд" дотримано та виконано
всі умови, встановлені оскаржуваним
рішенням Київської міської ради, а
відтак передача земельної ділянки для
будівництва багатоповерхових житлових
будинків з вбудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
паркінгом на АДРЕСА_1 є правомірною.

Щодо підстав набуття КП
«Спецжитлофонд» права користування на
земельну ділянку площею 0,7834 га на
АДРЕСА_1 суд зазначає також наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, дана
земельна ділянка на підставі рішення
Київської міської ради від 26 липня 2007
року N 123/1957 «Про передачу приватному
підприємству "Укррембудінвест"
земельних ділянок для будівництва
багатоповерхових житлових будинків з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення та підземним паркінгом на
АДРЕСА_1» була передана у
короткострокову оренду на 4 роки ПП
«Укррембудінвест» для будівництва
багатоповерхових житлових будинків з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення та підземним паркінгом на
АДРЕСА_1 за рахунок міських земель, не
наданих у власність чи користування.

Відповідно до розпорядження
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) №785 від 20.05.2011 року «Про
будівництво житлового будинку на вул.
Прилужній, 2 у Святошинському районі»
Головному управлінню житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) доручено
вирішити на договірних засадах в
установленому порядку питання
будівництва житлового будинку на
АДРЕСА_1 за участю комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд».

26.01.2012 року приватне підприємство
«Укррембудінвест» надало згоду на
розірвання договору оренди земельної
ділянки на вул. Прилужній, 2 у
Святошинському районі (кадастровий
номер: :75:122:0020), укладеного між
Київською міською радою та ПП
«Укррембудінвест», який
зареєстрований в Головному управлінні
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) від 06.03.2008
року №75-6-00386, та подальше
переоформлення права користування
цією земельною ділянкою на користь
комунального підприємства по
утриманню та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» (зареєстрована в
реєстрі за №102).

Частиною 2 статті 116 Земельного кодексу
України визначено, що набуття права на
землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 141 Земельного кодексу України
однією з підстав припинення права
користування земельною ділянкою є
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою.

Статтею 142 Земельного кодексу України
визначено, що припинення права
власності на земельну ділянку у разі
добровільної відмови власника землі на
користь держави або територіальної
громади здійснюється за його заявою до
відповідного органу. Органи виконавчої
влади або органи місцевого
самоврядування у разі згоди на
одержання права власності на земельну
ділянку укладають угоду про передачу
права власності на земельну ділянку.
Угода про передачу права власності на
земельну ділянку підлягає
нотаріальному посвідченню. Припинення
права постійного користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за його заявою до власника земельної
ділянки. Власник земельної ділянки на
підставі заяви землекористувача
приймає рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

Згідно статті 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються, зокрема, питання
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Особливості здійснення виконавчої
влади та місцевого самоврядування у
місті відповідно до Конституції
України та законів України визначені
Законом України «Про столицю України -
місто-герой Київ».

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про
столицю України - місто-герой Київ»
місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи.

Відповідно до статті 15 Статуту
територіальної громади міста Києва,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 28.03.2002 року №371/1805,
Київська міська рада відповідно до
статті 25 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" правомочна
розглядати і вирішувати питання
загальної компетенції та відповідно до
статті 26 зазначеного Закону вирішувати
питання виключної компетенції.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що оскаржуване рішення
прийняте відповідачем в межах наданих
повноважень, жодних невідповідностей
цього акту вимогам чинного
законодавства судом не встановлено, а
позивачем не доведено, а відтак суд
приходить до висновку про
правомірність набуття КП
«Спецжитлофонд» права користування на
земельну ділянку площею 0,7834 га на
АДРЕСА_1.

Посилання позивача на порушення
відповідачем вимог законодавства щодо
видання і обов'язкового опублікування
нормативно-правових актів
спростовується наступним.

Статтею 2 Указу Президента України
№493/92 від 03.10.1992 року «Про державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств та інших органів
виконавчої влади» визначено перелік
нормативно-правових актів, які
підлягають державній реєстрації,
суб'єктів їх видання та реєстрації.

Так, державну реєстрацію здійснюють:
нормативно-правових актів міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади, органів господарського
управління та контролю - Міністерство
юстиції України; нормативно-правових
актів міністерств і республіканських
комітетів Автономної Республіки Крим -
Головне управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим;
нормативно-правових актів обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, їх управлінь,
відділів, інших підрозділів, а також
місцевих органів господарського
управління та контролю - обласні,
Київське та Севастопольське міські
управління юстиції;
нормативно-правових актів районних,
районних у містах Києві та Севастополі
державних адміністрацій, їх управлінь,
відділів, інших підрозділів - районні,
районні у містах Києві та Севастополі
управління юстиції.

Водночас, оскаржуване рішення прийняте
Київською міською радою, яка не
належить до системи органів виконавчої
влади, а є органом місцевого
самоврядування, з огляду на що дія
даного Указу на нього не поширюється.

Крім того, положеннями Закону України
«Про інформацію» не передбачено
обов'язку публікації в засобах масової
інформації рішень органів місцевого
самоврядування, а лише передбачено
право одержання інформації про їх
діяльність, а тому твердження позивача
щодо порушення відповідачем вимог
чинного законодавства стосовно
державної реєстрації оскаржуваного
рішення є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» планування і забудова
територій - діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, юридичних та фізичних
осіб, яка передбачає, зокрема,
взаємоузгодження державних,
громадських та приватних інтересів під
час планування і забудови територій,
визначення і раціональне взаємне
розташування зон житлової та
громадської забудови, виробничих,
рекреаційних, природоохоронних,
оздоровчих, історико-культурних та
інших зон і об'єктів; встановлення
режиму забудови територій, на яких
передбачено провадження містобудівної
діяльності; розроблення містобудівної
та проектної документації, будівництво
об'єктів

Згідно ч. 3 ст.8 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
рішення з питань планування та
забудови територій приймаються
сільськими, селищними, міськими радами
та їх виконавчими органами, районними,
обласними радами, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями в межах визначених
законом повноважень з урахуванням
вимог містобудівної документації.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що право на забудову
земельної ділянки реалізується її
власником або користувачем за умови
використання земельної ділянки
відповідно до вимог містобудівної
документації.

Проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку: отримання замовником
або проектувальником вихідних даних;
розроблення проектної документації та
проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;
затвердження проектної документації;
виконання підготовчих та будівельних
робіт; прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів;
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності до вимог чинного
законодавства України розроблено та
погоджено Генеральний план
будівництва житлових будинків за
адресою: м. Київ, вул. Прилужна, 2 у
Святошинському районі м. Києва.

На замовлення ПП «Укррембудінвест»
отримано висновок Головного
управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища від 24.04.2007 року № 19-3872 щодо
використання земельної ділянки,
наявних містобудівних обмежень та
умов, які мають враховуватись при
розробці проекту відведення земельної
ділянки.

На замовлення ПП «Укррембудінвест»
отримано містобудівні умови і
обмеження забудови земельної ділянки
від 06.06.2011 року № 6110/0/18/009-11.

Крім того, державним підприємством
«Укрдержбудекспертиза» затверджено
позитивний експертний звіт від 22.11.2011
року № 00-0786-11/ЦБ щодо розгляду
проектної документації по проекту
«Будівництво житлових будинків з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення та підземним паркінгом на
АДРЕСА_1», яким встановлено, що
зазначена проектна документація
розроблена з отриманням вимог до
міцності, надійності та довговічності
будинків і споруд, їх експлуатаційної
безпеки та інженерного забезпечення у
тому числі до доступності осіб з
обмеженими фізичними можливостями та
інших мало мобільних груп населення,
санітарного і епідемічного
благополуччя населення, пожежної
безпеки, енергозбереження, кошторисної
частини проекту будівництва і може
бути рекомендована до затвердження в
установленому порядку, а відтак
відсутні підстави для зобов'язання
відповідача щодо обмеження та
обтяження (сервітут) для благоустрою
прилеглої території.

Проведення експертизи проектної
документації по проекту «Будівництво
житлових будинків з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
та підземним паркінгом на АДРЕСА_1»
підтверджує дотримання вимог
державних будівельних норм.

Також позивач посилається на порушення
відповідачем процедури громадського
обговорення містобудівної
документації в м. Києві, однак
матеріалами справи підтверджується, що
відповідно до Порядку громадського
обговорення містобудівної
документації в м. Києві, затвердженого
рішенням Київської міської ради від 16
червня 2005 року N 438/3014 (чинне на момент
проведення обговорення) 05.08.2010 року
було проведено громадське обговорення
проекту містобудівної документації
будівництва багатоквартирних житлових
будинків з вбудованими приміщеннями
громадського призначення та підземним
паркінгом на АДРЕСА_1.

Пункт 1 роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
року № 02-5/35 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» визначає, що акт
державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. Нормативний акт - це
прийнятий уповноваженим державним чи
іншим органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта, якому вони адресовані.

Підставами для визнання акту
державного чи іншого органу дійсним та
скасування його є невідповідність
цього акту вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт, а також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача.

Згідно статті 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально - правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень.

Водночас, як вбачається з обґрунтувань
позовних вимог, позивач зазначає про
ймовірність порушення її прав в
майбутньому, що полягає в затіненні та
необхідності здійснення вирубки
багаторічних зелених насаджень.

На підставі викладеного, суд доходить
висновків, що у випадку оскарження
позивачем рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, які не
порушують прав або охоронюваних
Законом інтересів позивача, а лише
існує ймовірність такого порушення в
майбутньому та у випадку недоведеності
вчинення таких порушень рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, суд повинен відмовити у
задоволенні позову.

Суд також звертає увагу, що позивач,
мотивуючи заявлені позовні вимоги,
посилається на Правила користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року №572,
які на момент прийняття оскаржуваного
рішення прийняті в новій редакції,
Закон України «Про планування та
розподіл території», рішення Київської
міської ради від 27.01.2005 року №11/2587 «Про
Правила забудови м. Києва», які станом
на дату прийняття рішення Київської
міської ради №383/8667 від 01.11.2012 року
втратили чинність.

Зважаючи на все наведене в сукупності,
враховуючи, що будь-яких порушень прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача судом не встановлено, жодних
порушень державних будівельних норм не
виявлено, а протилежне позивачем не
доведено, у суду наявні всі підстави
для відмови в задоволенні позовних
вимог.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що оскаржуване
рішення прийняте відповідачем в межах
наданих повноважень, жодних
невідповідностей цього акту вимогам
чинного законодавства судом не
встановлено, а відтак суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд
,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П.
Шулежко