Справа № 161/3452/14-а
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3452/14-а
Провадження № 2-а/161/184/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого-судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Щерблюк О.В.,

з участю:

представника позивача - Ващука П.Л.,

відповідача - ОСОБА_8,

перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку справу
за адміністративним позовом Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України до
громадянина Ісламської Республіки
Іран ОСОБА_8 (ОСОБА_8) про примусове
видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Луцький прикордонний загін Державної
прикордонної служби України (дала -
Луцький прикордонний загін ДПСУ)
звернувся з адміністративним позовом
до громадянина Ісламської Республіки
Іран ОСОБА_8 (ОСОБА_8) про примусове
видворення за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
28.02.2014 року працівниками Луцького
прикордонного загону ДПСУ за спробу
незаконного перетинання державного
кордону з України в Республіку Польща,
що на території Шацького району
Волинської області, був затриманий
громадин Ісламської Республіки Іран
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою
начальника відділу прикордонної
служби «Рівне» Клібанчука А.П. від
03.03.2014 року відповідача визнано винним
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 202 КУпАП, та накладено
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51
грн.

03.03.2014 року Луцьким прикордонним
загоном ДПСУ відповідно до статті 26
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
прийнято рішення про примусове
повернення відповідача за межі
України, письмово зобов'язавши
залишити територію України до 06.03.2014
року. Проте, відповідач не може
покинути Україну через відсутність
коштів на повернення в свою державу.

Беручи до уваги той факт, що відповідач
був затриманий за спробу незаконного
перетинання державного кордону
України без відповідних документів, не
має дозволів на право перебування на
території України, у нього відсутні
кошти на повернення, він не бажає
повертатися в країну походження,
намагався та намагатиметься будь-яким
чином, незаконно потрапити в країни
Європи, тому є обґрунтовані підстави
вважати, що він буде ухилятися від
виконання рішення про його примусове
повернення.

З врахуванням зменшених позовних вимог
позивач просить прийняти рішення про
примусове видворення за межі України
відносно відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримали позовну заяву з
підстав, в ній наведених. Просив суд
позов задовольнити.

Відповідач пред'явлені позовні вимоги
визнав, суд пояснив, що хотів незаконно
перетнути державний кордон України для
виїзду до країн Європи, а документ, що
підтверджує його особу свідомо знищив.

Заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, дослідивши
та оцінивши представлені по справі
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що 28.02.2014 року
працівниками Луцького прикордонного
загону ДПСУ за спробу незаконного
перетинання державного кордону з
України в Республіку Польща, що на
території Шацького району Волинської
області, був затриманий громадин
Ісламської Республіки Іран ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені обставини підтверджуються
поясненнями осіб, які беруть участь у
справі, протоколом про адміністративне
затримання від 28.02.2013 року (а.с.8).

Постановою начальника відділу
прикордонної служби «Рівне»
Клібанчука А.П. від 03.03.2014 року
відповідача визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 202
КУпАП, та накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 51 грн. (а.с.9, 10, 14).

03.03.2014 року Луцьким прикордонним
загоном ДПСУ відповідно до статті 26
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
прийнято рішення про примусове
повернення відповідача за межі
України, письмово зобов'язавши
залишити територію України до 06.03.2014
року (а.с. 23). Вказане рішення
відповідачем не оскаржене і не
виконане.

Відповідач на даний час не може
покинути Україну через відсутність
коштів та документів для перетинання
державного кордону в офіційному
порядку, оскільки, свій паспорт він
знищив, а перетинав кордон по
підробленому паспорту громадянина
Чеської Республіки (а.с.11-13).

Зазначену обставину підтвердив також
сам відповідач, зазначивши в протоколі
про адміністративне правопорушення, що
свідомо знищив свій паспорт, оскільки
намагався потрапити на території країн
Західної Європи (а.с.10).

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
(далі - Закон) іноземці та особи без
громадянства в'їжджають в Україну за
наявності визначеного цим Законом чи
міжнародним договором України
паспортного документа та одержаної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорами України. Це
правило не поширюється на іноземців та
осіб без громадянства, які перетинають
державний кордон України з метою
визнання їх біженцями або особами, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту чи отримання
притулку.

Частинами першою та другою статті 16
цього ж Закону визначено, що реєстрація
іноземців та осіб без громадянства, які
в'їжджають в Україну, здійснюється в
пунктах пропуску через державний
кордон України органами охорони
державного кордону. Відмітка про
реєстрацію іноземця або особи без
громадянства в паспортному документі
та/або імміграційній картці або інших
передбачених законодавством України
документах дійсна на всій території
України незалежно від місця
перебування чи проживання іноземця або
особи без громадянства на території
України.

Відповідно до частини першої статті 30
Закону центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує реалізацію
державної політики у сфері міграції,
органи охорони державного кордону
(стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Таким чином, враховуючи ті обставини,
що відповідач була затримана за спробу
незаконного перетинання державного
кордону України з кордоном Республіки
Польща, поза пунктом пропуску, без
відповідних документів, у зв'язку з чим
притягнутий до адміністративної
відповідальності, не має дозволів на
право перебування на території
України, у нього відсутні кошти на
повернення, тому суд приходить до
висновку про наявність обґрунтованих
підстав вважати, що відповідач буде
ухилятися від виконання рішення про
його примусове повернення від 03.03.2014
року, що є підставою для прийняття
судом рішення про примусове видворення
відповідача.

При цьому, в ході судового розгляду
справи не було встановлено обставин,
передбачених статтями 30, 31 Закону, які б
виключали прийняття судом рішення про
примусове видворення відповідача, про
що підтвердив останній в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-5, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити з України
громадянина Ісламської Республіки
Іран ОСОБА_8 (ОСОБА_8), ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського адміністративного
апеляційного суду через Луцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на постанову суду
протягом п?яти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили з
моменту проголошення судового рішення
суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.М.
Пахолюк