Справа № 805/958/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скріпнік А.І.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
справа №805/958/14

зал судового засідання №10 у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В.

Яковенко М.М.

при секретарі судового

засідання:
Левченко Г.О.

за участю представників:

від позивача:
ОСОБА_4 - особисто

від відповідача:
Бакурова Г.І. за дов. від 8 січня 2014 року

Гаврікова О.В. за дов. від 11 березня 2014
року

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу
Управління державної пенітенціарної
служби України

в
Донецькій області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 11
лютого 2014 року

по адміністративній справі
№ 805/958/14 (суддя Скріпнік А.І.)

за позовом
ОСОБА_4

до
Управління державної пенітенціарної
служби України

в
Донецькій області

про
припинення виплати грошового
забезпечення,

стягнення заборгованості по грошовому
забезпеченню

в
сумі 7700,57грн. та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року задоволені частково позовні
вимоги ОСОБА_4 (далі позивач) до
управління державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області
(далі Управління, відповідач) про
визнання протиправним та скасування
наказу № 593 від 27 грудня 2013 року про
припинення виплати грошового
забезпечення, стягнення
заборгованості по грошовому
забезпеченню в сумі 7700,57 грн. та
зобов'язання вчинити певні дії.
Визнаний протиправним та скасований
наказ управління державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області № 593 від 27 грудня 2013
року. Стягнуто з Управління на користь
позивача заборгованість по грошовому
забезпеченню в сумі 7 700 грн. 57 коп. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (арк. справи 115-117).

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 11 лютого 2014 року та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволені позовних вимог
у повному обсязі (арк. справи 120-128).
Скаржник вважає, що у зв'язку з тим, що
Державна пенітенціарна служба України
не виконала рішення суду, яке набрало
законної сили в частині поновлення
позивача на посаді заступника
начальника управління Державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області, Управління не має
підстав виплачувати грошове
забезпечення. Апелянт зазначає, що
позивач знаходився на лікарняному, а
премія залежить від результатів роботи
за минулий місяць.

Апеляційний розгляд справи
здійснювався із застосуванням засобів
технічної фіксації судового процесу
відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За правилами частини першої статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі № 805/11915/13, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року, визнаний
протиправним та скасований наказ
Державної пенітенціарної служби
України від 9 серпня 2013 року № 55 о/с -13 в
частині звільнення підполковника
внутрішньої служби ОСОБА_4 з посади
заступника начальника управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Донецькій
області з організації виробництва,
маркетингу та інженерного
забезпечення та поновлено ОСОБА_4 в
Державній пенітенціарній службі на
посаді заступника начальника
управління Державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області.
Вказане судове рішення набрало
законної сили 24 грудня 2013 року (арк.
справи. 6-18).

За вимогами пункту третього частини
першої статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
негайно виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

До суду апеляційної інстанції
позивачем надано витяг з наказу
Державної пенітенціарної служби
України від 25 лютого 2014 року №16/ОС-14
«Про особовий склад», за змістом якого
поновлено підполковника внутрішньої
служби ОСОБА_4 (С-530579) на посаді
заступника начальника управління
Державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області на
підставі постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року у справі №805/11915/13-а.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачем 27 грудня 2013 року
прийнято наказ № 593 «Про припинення
виплати грошового забезпечення
підполковнику внутрішньої служби
ОСОБА_4».

Суть спірних правовідносин полягає
у правомірності припинення виплати
грошового забезпечення позивачу за
наказом від 27 грудня 2013 року № 593.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу Державної
кримінально-виконавчої служби України,
затвердженої наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 7 жовтня 2009 року
№ 222, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 5 листопада 2009 року за
№ 1040/17056 (далі - Інструкція №222), виплата
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
здійснюється (припиняється) на
підставі наказів начальників органів і
установ (до чиєї номенклатури належить
посада) щодо: призначення (звільнення)
на штатні посади з установленням
конкретного розміру посадового окладу,
підвищень, надбавок, доплат тощо;
зарахування на навчання до навчального
закладу, відрахування, закінчення
навчання; присвоєння спеціальних
звань; вибуття у відпустку (чергову,
короткострокову, канікулярну,
навчальну, через хворобу, у зв'язку із
закінченням навчального закладу,
додаткову, соціальну); зарахування у
розпорядження відповідного органу
управління.

Зі змісту оскаржуваного наказу
вбачається, що жодної з підстав
передбачених Інструкцією №222 у наказі
начальника управління державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області № 593 від 27 грудня 2013
року зазначено не було, що свідчить про
дію відповідача всупереч вимогам
Закону та за межами повноважень,
наданих йому чинним законодавством
України.

Відповідно до пункту 1.4
Інструкції №222 грошове забезпечення
складається з посадового окладу,
окладу за спеціальним званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

За приписами пункту 12.1. Інструкції
№222 особам рядового і начальницького
складу, звільненим з посад, які вони
займають, у зв'язку із зарахуванням у
розпорядження відповідного
територіального органу управління
(далі - розпорядження), у тому числі при
здійсненні організаційно-штатних
заходів, з дня, наступного за днем
звільнення із займаних посад, але не
більше 15 діб (у виняткових випадках,
пов'язаних з особливими обставинами, з
дозволу Голови Департаменту не більше
двох місяців), виплачуються
встановлені на момент зарахування їх у
розпорядження посадові оклади за
останніми штатними посадами, оклади за
спеціальними званнями, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення,
що мають постійний характер (у тому
числі премія), крім одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення.

Пунктом 14.4 Інструкції №222
визначено, що особам рядового і
начальницького складу, поновленим на
службі або попередній посаді за
рішенням суду у зв'язку з незаконним
звільненням або переведенням на іншу
посаду, за час вимушеного прогулу
виплачується місячне грошове
забезпечення, яке особа рядового чи
начальницького складу отримувала на
момент незаконного звільнення, або
різниця в ньому за час перебування на
нижчеоплачуваній посаді, що передувала
незаконному звільненню (переміщенню).

З довідки управління державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області від 16 січня 2014 року
№8-6 про грошове забезпечення ОСОБА_4 за
період роботи з 1 січня 2013 року по 27
грудня 2013 року (арк. справи 22)
вбачається, що позивач на момент
звільнення з посади отримував грошове
забезпечення у розмірі 6638грн. 75коп.
Проте, у жовтні 2013 року грошове
забезпечення складало 4303 грн. 25коп., у
листопаді 2013 року - 4303 грн. 25 коп., у
грудні 2013 року - 3609 грн. 18 коп. Зазначене
підтверджується також і довідкою
Управління від 22 листопада 2013 року №8-199
(арк. справи 56).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність стягнення
з відповідача на користь позивача
заборгованості по грошовому
забезпеченню в сумі 7700 грн. 57 коп. за
період з жовтня 2013 року по грудень 2013
року.

Суд апеляційної інстанції не
приймає посилання скаржника та те, що
рішення стосовно позбавлення премії,
зменшення її розміру приймається
начальником органу або установи та
оформлюється наказом з огляду на
наступне.

За приписами пункту 8 Інструкції
№222, начальники (керівники) органів і
установ мають право преміювати осіб
рядового і начальницького складу
відповідно до їх особистого вкладу в
загальні результати роботи без
обмеження індивідуальних премій
максимальними розмірами.

Преміювання здійснюється згідно
із положенням про преміювання, що
затверджується в кожному органі та
установі, в межах фонду преміювання,
утвореного у розмірі не менше ніж 10
відсотків посадових окладів та
економії фонду грошового забезпечення
з урахуванням фактичних обсягів
фінансування, затверджених для
бюджетних установ у кошторисах, а також
фінансових можливостей підприємств
установ виконання покарань. При
обчисленні фонду преміювання
враховується штатна чисельність осіб
рядового і начальницького складу. У
разі зміни штатної чисельності осіб
рядового і начальницького складу в
розрахунок фонду преміювання
вносяться відповідні зміни.

Зі змісту наявних у матеріалах
справи наказів за № 486 від 21 жовтня 2013
року, № 519 від 14 листопада 2013 року та №579
від 16 грудня 2013 року «Про преміювання
співробітників кримінально-виконавчої
служби Донецької області» (арк. справи
102-110) вбачається, що в них взагалі на
зазначено підстав для позбавлення
премії позивача з огляду на приписи
підпункту 8.4 пункту 8 Інструкції,
згідно яким, зокрема, начальник органу
або установи, начальник структурного
підрозділу мають право позбавляти осіб
рядового і начальницького складу
премії повністю або частково за:
порушення службової дисципліни;
невихід на службу без поважних причин;
порушення статутних правил несення
служби у варті, добовому наряді, під час
патрулювання та чергування;
незадовільні показники службової
діяльності; використання бюджетних
коштів не за призначенням, приписки
обсягів виробництва продукції та її
реалізації, інші викривлення
статистичної звітності; порушення та
упущення, що призвели до пошкодження
майна, інших матеріальних збитків, а
також завдали шкоди здоров'ю осіб
рядового і начальницького складу чи
населенню.

Проте, підпункт 8.5 пункту 8
Інструкції №222 визначає чіткий перелік
випадків коли премія не виплачується
особам рядового і начальницького
складу. Так, премія не виплачується
особам рядового і начальницького
складу, які: перебувають у
розпорядженні органу або установи, у
відпустках у зв'язку з навчанням;
перебувають під судом і слідством у
зв'язку з притягненням до кримінальної
відповідальності; звільняються зі
служби за службовою невідповідністю, у
зв'язку з обвинувальним вироком суду,
що набрав законної сили (з місяця, в
якому підписаний наказ про звільнення);
мають дисциплінарні стягнення (з
урахуванням пункту 8.6 цієї Інструкції).

Згідно з підпунктом 8.3 пункту 8
Інструкції №222, премія виплачується
разом з виплатою грошового
забезпечення в поточному місяці за
результатами оперативно-службової
діяльності за минулий місяць. Розмір
премій встановлюється на підставі
поданих рапортів начальників
структурних підрозділів щодо
преміювання осіб рядового і
начальницького складу і
затверджується начальником органу або
установи (начальникам органів і
установ - вищими начальниками).

З наказів № 486 від 21 жовтня 2013
року, № 519 від 14 листопада 2013 року та №
579 від 16 грудня 2013 року «Про преміювання
співробітників кримінально-виконавчої
служби Донецької області» (арк. справи
102-110) вбачається, що відповідні рапорти
стосовно встановлення розміру премій
позивачу або накази щодо позбавлення
премії позивача за період жовтня -
грудня 2013 року відсутні.

Суд апеляційної інстанції не
приймає посилання апелянта на те, що
позивач перебував на лікарняному, у
зв'язку з чим не має права на отримання
місячного грошового забезпечення (з
урахуванням премії), яке позивач
отримував на момент незаконного
звільнення, оскільки таке твердження
суперечить вимогам підпункту 14.4.
пункту 14 та підпункту 13.1. пункту 13
Інструкції №222.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
необґрунтованості позовних вимог в
частині зобов'язання Управління
щомісяця здійснювати виплату
грошового забезпечення позивачу з
розрахунку місячного грошового
забезпечення, яке він отримував на
момент незаконного звільнення з
посади, в сумі 6 638 грн. 75 коп., оскільки
за нормами Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено
відновлення саме порушених прав
позивача, а не тих, що, на думку
заявника, можуть бути порушені у
майбутньому.

З огляду на викладене колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись статтями 5, 9, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі № 805/958/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі № 805/958/14 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини
ухвали постановлені у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 12
березня 2014 року. Ухвала у повному
обсязі складена та підписана у
нарадчій кімнаті 12 березня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко