Справа № 211/591/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2014 р. м. Київ
К/800/38498/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Донець О.Є.

Горбатюк С.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
на постанову Довгинцівського
районного суду м.Кривого Рогу від 05
квітня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся із адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
в Довгинцівському районі м. Кривого
Рогу (далі - Пенсійний фонд) про
відновлення виплати раніше
призначеної пенсії.

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської
області від 05 квітня 2013 року, залишено
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02 липня 2013 року, позов задоволено
частково: визнано бездіяльність
Пенсійного Фонду щодо відмови ОСОБА_4 у
поновленні виплати йому пенсії
протиправною; зобов'язано Пенсійний
фонд поновити виплату пенсії за віком
згідно частини 2 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нарахувавши
пенсію за віком у розмірі згідно
діючого законодавства з 14 січня 2013
року, тобто з часу подачі заяви.

Рішення судів мотивовані тим, що ОСОБА_4
постійно проживаючи в Ізраїлі, як
громадянин України має рівні
конституційні права, як і інші
громадяни держави Україна, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство не допускають обмеження
права на отримання пенсії за ознакою
місця проживання. Поновлення виплати
пенсії відповідно з ч. 2 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Порядку подання та призначення пенсії
здійснюється з дня подачі заяви.
В касаційній скарзі, що
надійшла до Вищого адміністративного
суду України Управління, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.
Заслухавши доповідь
судді Вищого адміністративного суду
України, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є громадянином
України, у 1994 році виїхав на постійне
місце проживання за кордон - країна
Ізраїль. ОСОБА_4 з 07 серпня 1992 року по 30
вересня 1993 року отримував пенсію за
віком на підставі його заяви
відповідно до ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». З 01 травня 1994
року виплата пенсії була припинена у
зв'язку з його виїздом за кордон.
ОСОБА_4 в особі
представника, який діяв на підставі
нотаріально посвідченої довіреності, 14
січня 2013 року звернувся до Пенсійного
фонду із заявою про поновлення виплати
пенсії на території України відповідно
до рішення Конституційного суду
України від 07 жовтня 2009 року. Листом
Управління від 28 січня 2013 року позивачу
було відмовлено в поновленні виплат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (закон № 1058-ІV) виплата
пенсій припиняється на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.
Нормами ст. 51 Закону № 1058-ІV
передбачено, що під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
paзi, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Вказаний договір між
Україною та Ізраїлем щодо пенсійного
забезпечення громадян до теперішнього
часу відсутній, тому законних підстав
для поновлення виплати пенсії вказаним
особам у органів ПФУ немає.
На
правовідносини сторін, що виникли,
поширюються норми ст.ст. 19, 124
Коснтитуції України, Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058- ІV від
09.07.2003.
Згідно ст. 24
Конституції України зазначено, що
громадяни мають рівні конституційні
права і свободи та є рійними перед
законом. Не може бути привілеїв чи
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного га
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.
Статтею
46 Конституції України проголошено, що
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Тобто,
право на отримання пенсії в Україні є
конституційним правом громадянина
України. Згідно з
частиною другою ст. 2 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
реєстрація місця проживання чи
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституції,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Отже, кожен громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір місця проживання зі збереженням
усіх конституційних прав.
07.10.2009 рішенням
Конституційного Суду України №25-рп/2009
у справі №1-32/2009 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, речення
другого статті 51 Закону України Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 № 1058-ІV.

Зазначені положення Закону
України 1058-ІV втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення.
Отже, після
прийняття рішення Конституційним
Судом України Законом №1058-ІV не
встановлено підстав для припинення
пенсії в разі перебування пенсіонера
за кордоном.

Таким чином, позивач обґрунтовано
звернувся до відповідача із заявою про
поновлення виплати пенсії.

Згідно частини другої ст. 49
Закону України № 1058-ІV поновлення
виплати пенсії здійснюється за
рішенням територіального органу
Пенсійного фонду протягом 10 днів після
з'ясування обставин та наявності
підстав для відновлення її виплати.
З огляду на
вищезазначене, підставою для
припинення виплати пенсії був виїзд
позивача на постійне місце проживання
за межі України, жодним
нормативно-правовим актом України не
передбачений обов'язок або право
Пенсійного фонду автоматично
здійснювати відновлення пенсії без
відповідного волевиявлення
пенсіонера, заява про поновлення
виплати пенсії надана відповідачу 14
січня 2013, тому у відповідача немає
підстав для поновлення виплати пенсії
до дати звернення позивача, отже,
поновлення виплати пенсій має бути
здійснено саме з моменту звернення
позивача до відповідача.
Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.
Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
залишити без задоволення.
Постанову
Довгинцівського районного суду
м.Кривого Рогу від 05 квітня 2013 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02 липня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.
Судді:

В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

С.А. Горбатюк