Справа № 2025/2а-3455/11
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р. Справа №
2025/2а-3455/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного Фонду
України в Лозівському районі
Харківської області на постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 24.05.2011р. по
справі № 2025/2а-3455/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного Фонду
України в Лозівському районі
Харківської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

26.04.2011р. ОСОБА_1 звернувся (надалі -
позивач) до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Лозівському районі Харківської
області (надалі - відповідач), в якому
просив:

1) визнати протиправним невиконання
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Лозівському районі Харківської
області покладеного на нього державою
обов'язку по нарахуванню та виплаті
належних позивачу пенсій як інваліду
ЧАЕС та війни 2-ої групи в повному
обсязі;

2) зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області виконувати вимоги
Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року,
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в редакції до 2005 року,
постанов Кабінету Міністрів України №
894 від 13.07.2004 року та № 1293 від 27.12.2005 року
в відношенні належних до сплати пенсій
інваліду ЧАЕС та війни 2-ої групи ОСОБА_1
і встановити, що відповідач повинен на
час існування для нього обов'язку по
нарахуванню та сплаті пенсій,
сплачувати ці пенсії в розмірі не
меншому ніж:

- для третьої групи інвалідності ЧАЕС
та війни - 19,3 мінімальних пенсій за
віком, які дорівнюють прожитковому
мінімуму для працездатних осіб;

- для 2-ї групи інвалідності ЧАЕС та
війни - 26,65 мінімальних пенсій за віком,
які дорівнюють прожитковому мінімуму
для працездатних осіб;

- для 1-ї групи інвалідності ЧАЕС та
війни - 33 мінімальних пенсій за віком,
які дорівнюють прожитковому мінімуму
для працездатних осіб.

3) зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківській області здійснити
нарахування та виплату державної,
додаткової пенсій ОСОБА_1, як інваліду
ЧАЕС та війни 2-ої групи, з урахуванням
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року
починаючи з липня 1996 року, статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в редакції до 2005 року
починаючи з липня 1996 року, постанови
Кабінету Міністрів України № 894 від
13.07.2004 року починаючи з 01.08.2004 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з січня 2006 року по день розгляду справи
в суді, з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також трьох процентів
річних від простроченої суми, з
урахуванням раніше виплачених сум.

24.05.2011 р. постановою Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління пенсійного Фонду України в
Лозівському районі Харківської
області щодо невиконання у відношенні
ОСОБА_1 з 26.10.2010 р. вимог ст.ст. 50,54,63,67
Закону України " Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", Постанови
Кабінету Міністрів України №894 від 13
липня 2004 р. "Про підвищення розмірів
пенсій, призначених відповідно до
частини четвертої статті 54 Закону
України " Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та постанови Кабінету Міністрів
України № 1293 від 27 грудня 2005 року "Про
збільшення розмірів пенсії деяких
категорій громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Лозівському районі
Харківської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду
війни 2 групи, віднесеному до 1-ої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
відповідності до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»:
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни II групи в розмірі 350 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого ч. І ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
починаючи з 26.10.2010 року та провести
відповідні виплати з урахуванням
фактично сплачених сум за цей період.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області встановити
підвищення основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 2 групи ЧАЕС,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 894 від ІЗ липня 2004
року «Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір на 12 %, починаючи з
26.10.2010 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області здійснити
перерахунок та виплату основної
щомісячної пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2
групи ЧАЕС відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 894 від ІЗ
липня 2004 року «Про підвищення розмірів
пенсій, призначених відповідно до
частини четвертої статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з підвищенням її на 12 %, та провести
відповідні виплати за період з 26.10.2010
року по 24 травня 2011. року включно, з
урахуванням фактично сплачених сум за
цей період.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області встановити
підвищення основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 2 групи ЧАЕС,
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1988 році, відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1293 від 27 грудня 2005 року «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір у 2.5 рази,
починаючи з 26.10.2010 року .

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області здійснити
перерахунок та виплату основної
щомісячної пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2
групи ЧАЕС, учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005
року «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з підвищенням її у 2,5 рази,
та провести відповідні виплати за
період з 26.10.2010 року по 24 травня 2011 року
включно, з урахуванням фактично
сплачених сум за цей період.

В іншій частині вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю, посилаючись на
порушення норм чинного законодавства,
а саме: судом першої інстанції не
враховано, що відповідач при
обчисленні пенсії діяв на підставі
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та постанов Кабінету Міністрів
України. Зазначає, що постанови
Кабінету Міністрів України № 1293 від 27
грудня 2005 року та № 894 від 13 липня 2004
року не можуть застосовуватись для
визначення розміру пенсії, обчисленої
відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, відповідач посилається на
норми Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік".

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області, має статус постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, що підтверджено копією
посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 8), є
інвалідом другої групи відповідно до
копії довідки МСЕК №019515 (а. с. 9) та
отримує державну та додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно
до Закону України № 796-ХІІ.

З урахуванням приписів частини 1 статті
195 Кодексу адміністративного
судочинства України, зважаючи на те, що
постанова Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24 травня
2011 року по справі в частині відмови у
задоволенні позову не оскаржувалась,
колегія суддів переглядає судове
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги та не надає
правової оцінки висновкам суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову в частині.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю з 26.10.2010 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі
передбаченому ч.4 ст. 54 та додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України 796-ХІІ, а відповідач у вказаний
період неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в цій
частині, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
№796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по другій групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
№796-ХІІ особам, віднесеним до першої
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах: інвалідам другої
групи 75% мінімальної пенсії за віком.

При обчисленні державної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю,
розмір мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачу призначена та виплачується
державна пенсія та додаткова пенсія за
шкоду заподіяну здоров'ю на підставі
постанов Кабінету Міністрів України,
виходячи з встановленого розміру
основної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відсотковому співвідношенні до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, що є меншим,
ніж передбачено Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не положення постанови
Кабінету Міністрів України, від 3 січня
2002 року N 1 "Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету",
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", постанови Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року N
654 "Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та не
виплати пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі, визначеному Законом
№ 796-ХІІ, призвели до порушення прав
позивача, які підлягають захисту в
судовому порядку.

Між тим, колегія суддів не погоджується
з рішенням суду першої інстанції в
частині зобов'язання провести позивачу
перерахунок та виплату пенсії як особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у розмірі
350% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 4 статті 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" ,
інвалідам війни ІІ групи пенсії
підвищуються на 350% мінімальної пенсії
за віком.

Проте, редакція цієї статті була
змінена Законом України №2939-ІV від
05.10.2005 року "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", і з
01.01.2006 року не передбачає права у
позивача на отримання підвищення до
пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії
за віком.

З огляду на вищезазначене, висновок
суду першої інстанції про обов'язок
відповідача здійснити позивачу, як
інваліду війни ІІ групи, перерахунок
підвищення до пенсії згідно ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
в розмірі 350% від мінімальної пенсії за
віком з 26.10.2010 року є безпідставним.

Відповідно до наведеного, колегія
суддів вважає, що наявні достатні
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції в цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату основної
щомісячної пенсії позивачу з
підвищенням її розміру на 12% та у 2,5 рази
за період починаючи з 26.10.2010 року по
24.05.2011 року, суд першої інстанції
керувався приписами постанов Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2005 р. N 1293
«Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
від 13 липня 2004 р. N 894 «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виходив з того, що за
вказаний період вимоги зазначених
постанов Кабінету Міністрів України
відповідачем не виконувались.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції в цій
частині, з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 894 від 13 липня 2004 «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з метою здійснення заходів
щодо соціального захисту пенсіонерів
збільшено з 1 вересня 2004 року на 12
відсотків пенсії (без урахування
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
державної допомоги та сум індексацій),
призначені відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1293 від 27 грудня 2005 р. «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з метою
здійснення подальших заходів щодо
диференціації розмірів пенсій було
прийнято рішення про збільшення
розміру пенсії, призначеної відповідно
до статті 54 Закону № 796: у 3,5 рази -
пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей; у 2,5 рази - пенсію по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987-1990 роках, громадянам, евакуйованим
у 1986 році із зони відчуження, та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону, не може бути нижчим:
для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи -540 гривень, II групи
-500 гривень, III групи -467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи -440
гривень, II групи -400 гривень, III групи -370
гривень.

Згідно п. 4 Постанови № 1293 вона набрала
чинності з 1 січня 2006 року.

Постанови № 894 та № 1293 передбачали
збільшення пенсій, які були призначені
та виплачувались станом відповідно на 1
вересня 2004 року та на 1 січня 2006 року, за
своїм правовим змістом щодо
застосування мають одноразовий
характер і фактично відносно позивача
у 2004 та 2006 роках вже були виконані, що
сторонами не оспорюється. Зміст
постанов № 896 та № 1293 не передбачає
повторного збільшення пенсії після
призначення її нового розміру.

Крім того, згідно п. 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення.

Позивачу пенсія встановлена у розмірі,
який передбачений статтею 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", підстав
для застосування до цього розміру
пенсії положень Постанов № 894 та № 1293
немає, оскільки це суперечить
положенням як п. 6 статті 92 Конституції
України, так і статті 54 Закону № 796.

Крім того, застосування в теперішній
час Постанови № 1293 є безпідставним,
оскільки вказаним нормативним актом
передбачено збільшення пенсії,
призначеної з дотриманням постанови
КМУ від 01.01.2002 року № 1.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що позовні вимоги в цій частині
є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, а тому
підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.
202 КАС України з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату основної щомісячної пенсії
позивачу з підвищенням її розміру на 12%
та у 2,5 рази.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного Фонду України в Лозівському
районі Харківської області
задовольнити частково.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.05.2011р. по
справі № 2025/2а-3455/11 в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
ОСОБА_1 у розмірі 350% мінімальної пенсії
за віком починаючи з 26.10.2010 року, а також
в частині зобов'язання відповідача
провести перерахунок та виплату
основної щомісячної пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її розміру на 12% та у 2,5 рази
за період починаючи з 26.10.2010 року по
24.05.2011 року у відповідності до постанов
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2005 р. N 1293 «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», від 13
липня 2004 р. N 894 «Про підвищення розмірів
пенсій, призначених відповідно до
частини четвертої статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
скасувати.

В цій частині ухвалити нову постанову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

В іншій частині постанову Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 24.05.2011 року по справі
№2025/2а-3455/11 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.