Справа № 2а-8572/10/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа
№ 3252/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Сокальському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2010 року у справі за позовом
Сокальського міського комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства до Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області (тепер - Сокальська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Львівській області) про визнання
протиправними податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Сокальське МКП
водопровідно-каналізаційне
господарство 24.09.2010 року звернулося в
суд з адміністративним позовом до ДПІ у
Сокальському районі Львівської
області, в якому просило визнати
протиправним податкове
повідомлення-рішення від 17.09.2010 року
№/0.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року позов задоволено. Скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Сокальському районі Львівської
області від 17.09.2010 року №/0.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ДПІ у Сокальському
районі Львівської області оскаржила
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права.
Зазначає, що згідно Податкового
роз'яснення щодо черговості погашення
та окремих питань стягнення сум
податкового боргу, затвердженого
наказом ДПА України від 13.11.2002 № 540
кошти, що надійшли на сплату
зобов'язань з податку, збору
(обов'язкового платежу), спрямовуються
на погашення податкових зобов'язань з
того самого платежу у порядку
календарної черговості настання
граничних термінів їх сплати.

Вказує, що така черговість погашення
діє незалежно від волі платника
податків та стосується як самостійно
розрахованих платником податків
податкових зобов'язань, так і
податкових зобов'язань, розрахованих
контролюючим органом.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи ДПІ в
Сокальському районі Львівської
області була проведена перевірка
дотримання Сокальським МКП
водопровідно-каналізаційного
господарства вимог п.п.5.3.1. п.5.3. ст.5
Закону України «Про порядок погашення
податкових зобов'язань платниками
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» за період з 30.03.2009р.
по 27.08.2010р. Перевіркою встановлено
порушення позивачем п.п.5.3.1. п.5.3. ст.5
Закону України «Про порядок погашення
податкових зобов'язань платниками
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» та ст.9 Закону
України «Про систему оподаткування»
при сплаті узгодженого податкового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) із затримкою, що є
більшою 90 календарних днів в сумі 46 150,00
грн.

За результатами перевірки складено акт
від 09.09.2010р. №754/160/208. На підставі
вказаного акту відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення від
17.09.2010 року №/0, яким визначено
позивачу суму штрафу в розмірі 23 075,07
грн.

Як видно з акту від 09.09.2010р., при
здійсненні контролю за своєчасністю
розрахунків з бюджетом позивачем по
податку на додану вартість,
відповідачем встановлено подання
позивачем декларації з податку на
додану вартість від 19.03.2009р. №6066, в якій
до сплати визначено податкове
зобов'язання в сумі 46 150,00 грн. Граничний
термін сплати узгодженого податкового
зобов'язання за вказаною декларацією
становив 30.03.2009 року.

Позивачем платіжними дорученнями №376
від 17.03.2009р., №388 від 18.03.2009р.. №398 від
19.03.2009р., №410 від 20.03.2009р.,№422 від 23.03.2009р.,
№431 від 24.03.2009р. №456 від 26.03.2009р., №463 від
27.03.2009р. частково сплачено узгоджене
податкове зобов'язання на загальну
суму 17 000,00 грн. Таким чином, сума
податкового боргу, що залишилась
несплаченою за узгодженим податковим
зобов'язанням за лютий місяць 2009р.
становила 29 150,00 грн.

Позивачем в рахунок сплати узгоджених
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за травень, червень та
липень 2010р. проводилась оплата, що
підтверджується платіжними
дорученнями №998 від 24.06.2010., №1014 від
25.06.2010р., №1029 від 29.06.2010р., №1043 від
30.06.2010р., №1041 від 30.06. 2010р., №1073 від
07.07.2010р, №1084 від 09.07.2010р., №1102 від
14.07.2010р., №1107 від 15.07.2010р., №1113 від
16.07.2010р., №1121 від 19.07.2010р., №1131 від
20.07.2010р., №1143 від 21.07.2010р., №1153 від
22.07.2010р, №1166 від 23.07.2010р. №1177 від 26.07.2010р.,
№1187 від 27.07.2010р., №1197 від 28.07.2010р., №1209
від 29.07.2010р., №1314 від 20.08.2010р., №1328 від
21.08.2010р., №1356 від 27.08.2010р., №1353 від
26.08.2010р. на загальну суму 53 000,10 грн.

Проте, як видно із розрахунку
наведеному в акті перевірки частина
вказаних сум спрямовувалась на
погашення податкового боргу, що
утворився внаслідок несплати у
встановлені строки позивачем
узгодженого податкового зобов'язання
по сплаті податку на додану вартість за
лютий місяць 2009р. Як зазначено в
розрахунку штрафних санкцій (додаток
до акту перевірки) кількість днів
затримки становить 515 календарних днів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
законодавством не визначено порядок та
механізм погашення податкового боргу
за рахунок сплачених платником
податків поточних податкових
зобов'язань. Крім того, в жодному разі,
органи державної податкової служби не
наділені повноваженнями здійснювати
будь-які дії стосовно черговості
сплати податкових зобов'язань чи
погашення податкового боргу, зміни
призначення платежу, вказаного
платником податків та розпоряджання
його коштами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Як випливає в вимог п.8.6.2 п.8.6 ст.8 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платнику податків надається
право вільно здійснювати операції з
коштами без узгодження з податковим
органом.

При цьому, наявність податкового боргу
за інші податкові періоди не позбавляє
права платника податків виконати свої
поточні податкові зобов'язання.

Відповідно, право визначати
призначення платежу відповідно до
чинного законодавства України
належить виключно платнику, а тому суми
податкових зобов'язань або податкового
боргу з урахуванням п.п.16.5.2 п.16.5 ст.16
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» слід вважати сплаченими у
день реєстрації банківською установою
платіжного документа із зазначеним у
ньому призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» який є спеціальним законом з
питань оподаткування і встановлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), нарахування і сплати пені та
штрафних санкцій, що застосовуються до
платників податків, визначено
вичерпний перелік заходів, які
вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків. Не передбачено таких
повноважень і згідно вимог Закону
України «Про державну податкову
службу».

Таким чином, у разі недотримання
платником податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбачено
п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» податковий орган не
наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

Органи державної податкової служби
України здійснюють діяльність
відповідно до Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
який визначає статус державної
податкової служби в Україні, її основні
завдання, функції та правові основи
діяльності. Цим Законом на органи
державної податкової служби покладено
функції та визначено порядок
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
доходів, установлених законодавством.

Що стосується застосування
податковими органами заходів
відповідальності за порушення
платником податків п.7.7 ст.7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» то слід враховувати те, що із
аналізу норм цього Закону, які
встановлюють відповідальність за
порушення податкового законодавства,
видно, що перелік таких порушень є
вичерпним і не підлягає розширеному
тлумаченню. В свою чергу, серед
розглядуваних порушень відсутні
порушення, пов'язані з недотриманням
порядку погашення податкового боргу та
податкових зобов'язань, встановленого
п.7.7 ст.7 вказаного вище Закону.

Отже, чинним законодавством України не
передбачено застосування заходів
відповідальності за порушення
платником податків вимог щодо
першочергового погашення податкового
боргу та виконання податкових
зобов'язань у порядку календарної
черговості їх виникнення.

Згідно з п.3 ст.9 Закону України «Про
систему оподаткування», обов'язок
юридичної особи щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
припиняється зі сплатою податку, збору
(обов'язкового платежу). Тому, при
сплаті податкових зобов'язань за
конкретні періоди, обов'язок платника
податків щодо сплати податку з
прибутку на додану вартість
припиняється зі сплатою податку за
вказані періоди.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується, що самостійне
зарахування податковим органом
сплачених платником податку сум у
рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету, є неправомірним.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сокальському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2010 року у справі №2а-8572/10 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей