Справа № 818/131/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р.Справа № 818/131/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділу державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014р.
по справі № 818/131/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі

до Відділу державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі (надалі
- позивач) звернувся до суду з позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції у Сумській області (надалі -
відповідач), в якому просив суд
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
Литовченко С.С. від 26.12.2013 року ВП №40975289
про закінчення виконавчого
провадження.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись із
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, а також на доводи
та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду першої інстанції, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу відповідача - без задоволення,
справу розглянути без участі його
представника.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 14.10.2010 року зроблено запис
в Єдиному Державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
про рішення засновників (учасників)
юридичної особи або уповноваженого ним
органу щодо припинення юридичної особи
в результаті ліквідації (а.с.7-8).

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі
Сумської області передано на примусове
виконання до Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
виконавчий лист №818/4413/13-а, виданий
Сумським окружним адміністративним
судом 25.07.2013 року про стягнення з
Державного підприємства "Роменський
ветеринарно-санітарний завод" на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
лютий 2013 року в сумі 2266,03 грн. (а.с.3)

26 грудня 2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції Литовченко С.С. прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №818/4413/13-а, виданого
Сумським окружним адміністративним
судом 25.07.2013 року про стягнення з
Державного підприємства "Роменський
ветеринарно-санітарний завод" на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
лютий 2013 року в сумі 2266,03 грн. (а.с.5).

Підставою для закінчення виконавчого
провадження державним виконавцем
зазначено відкриття ліквідаційної
процедури щодо боржника. За висновками
державного виконавця зазначена
обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження», на підставі якої і було
винесено оскаржувану постанову.

Позивач не погодившись з висновками
державного виконавця, звернувся до
суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того,
посилання відповідача в оскаржуваній
постанові про ліквідацію боржника є
безпідставними та необґрунтованими, з
огляду на те, що при винесені
оскаржуваної постанови державним
виконавцем було ототожнено поняття
внесення відомостей про прийняття
рішення про ліквідацію юридичної особи
і саму ліквідацію юридичні особи, тобто
її припинення, оскільки Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців на момент
винесення оскаржуваної постанови
записів щодо реєстрації припинення
юридичної особи в результаті
ліквідації не містив.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України " Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Вичерпний перелік підстав закінчення
виконавчого провадження наведено у ч. 1
ст. 49 Закону України " Про виконавче
провадження".

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

Як свідчать письмові докази, підставою
для закінчення виконавчого
провадження було відкриття
ліквідаційної процедури щодо боржника
(а. с. 5).

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що вказана підстава не
відноситься до виконавчих проваджень,
які є предметом розгляду, оскільки
пункт 3 передбачає закінчення
виконавчого провадження у разі
ліквідації юридичної особи - сторони
виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва, тобто фактичним
припиненням існування підприємства,
механізм якого визначено статтею 36
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців".

Відповідно до ст. 35 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
визначено порядок внесення до Єдиного
державного реєстру запису про рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ними органу
щодо припинення юридичної особи.

Згідно ч.2 ст. 35 цього Закону з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи
забороняється проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи, щодо якої
прийнято рішення щодо припинення;
внесення змін до Єдиного державного
реєстру щодо відомостей про
відокремлені підрозділи, крім
відомостей про їх закриття; проведення
державної реєстрації юридичної особи,
засновником (учасником) якої є юридична
особа, щодо якої прийнято рішення щодо
припинення; проведення державної
реєстрації змін до відомостей, що
містяться в Єдиному державному
реєстрі, про місцезнаходження
юридичної особи.

Розділом ІІІ Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачена ліквідаційна процедура.

Для проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації голова
ліквідаційної комісії, уповноважена
ним особа або ліквідатор після
закінчення процедури ліквідації,
передбаченої законом, але не раніше
закінчення строку заявлення вимог
кредиторами повинен подати (надіслати
рекомендованим листом з описом
вкладення) державному реєстраторові
необхідні документи.

Як свідчать письмові докази, щодо
Державного підприємства "Роменський
ветеринарно-санітарний завод" справа
про банкрутство не порушена, а тому дія
зазначеного Закону на нього не
поширюється.

14 жовтня 2011 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесено рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ними органу
щодо припинення юридичної особи в
результаті ліквідації, а не відомості
про припинення юридичної особи в
результаті і ліквідації.

З огляду на наведене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем не
враховано вимоги Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" та
законодавче розмежування дій стосовно
внесення рішень засновників про намір
ліквідації і факт самої ліквідації.

Колегія суддів відхиляє посилання
апелянта на факт надіслання
виконавчого документа ліквідаційній
комісії як на підставу закінчення
виконавчого провадження з огляду на
наступне.

Так, відповідно до ч.2,3 ст. 67 Закону
України " Про виконавче провадження" у
разі ліквідації боржника - юридичної
особи виконавчий документ
надсилається ліквідаційній комісії
(ліквідатору) для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі,
якщо виконавчий документ надіслано
ліквідаційній комісії (ліквідатору),
виконавче провадження підлягає
закінченню в порядку, встановленому
цим Законом.

Проте, норми ст.49 Закону України "Про
виконавче провадження" є спеціальними
щодо підстав і порядку закінчення
виконавчого провадження, а тому
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Окрім того, зі змісту ст.49 Закону
України "Про виконавче провадження"
такої підстави закінчення виконавчого
провадження як надіслання виконавчого
документа ліквідаційній комісії
боржника не вбачається.

Колегія суддів приходить до висновку
про неправомірність постанови
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції Литовченко С.С. від 26.12.2013 року
ВП №40975289 про закінчення виконавчого
провадження

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів правомірності
своїх дій.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014р. по
справі № 818/131/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.