Справа № 808/451/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року о 10 год. 45 хв.Справа №
808/451/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (паспорт
НОМЕР_1)

представника позивача - ОСОБА_2
(договір від 16.01.2014 №1)

відповідача - Аксаріна Р.М.
(довіреність від 30.08.2013 №4308/10-024)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного

управління Міндоходів у Запорізькій
області

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувяс до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області, в
якому просить визнати протиправними
внесення відповідачем в п.1.11 акта
перевірки №2/1701/НОМЕР_2 від 09.01.2014
інформацію про отриманий позивачем
дохід у 2011 році у розмірі 3119 грн., у 2012
році у розмірі 3978140 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачем протиправно
викладено в акті перевірки інформацію,
яка не була належним чином встановлена
перевіряючими, не відповідає
обставинам справи та вимогам діючого
законодавства України. Також зазначив,
що зазначені висновки зроблені
виключно на підставі інформації з
матеріалів кримінального провадження
у тому числі електронної бази
товарно-транспортних накладних ТОВ
«Нова пошта» та є виключно припущенням
самих перевіряючих, оскільки були
зроблені за відсутності первинних
господарських документів.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач підтримали позовні
вимоги з підстав викладених в позовній
заяві, та просили задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечив із підстав, викладених у
письмових запереченнях та просив в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування заперечення
зазначає, що під час перевірки
перевіряючими були дотримані всі
вимоги діючого законодавства, а
висновки, викладені у акті перевірки,
зроблені на підставі даних
інформаційних баз, а тому твердження
позивача щодо порушень з боку
відповідача по викладенню певних
фактів в акті перевірки є
необґрунтованим. Також звернули увагу,
що акт перевірки не є рішенням (актом
індивідуальної дії) в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України, він не є обов'язковим до
виконання, сам по собі не тягне для
позивача ніяких правових наслідків, а
тому не може бути оскарженим та
скасованим, як і дії, щодо складання
такого акту.

Вислухавши пояснення представників
сторін, які беруть участь у справі,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, судом
встановлено наступне.

Посадовими особами ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати до бюджету податку на доходи
фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2011
по 31.12.2012. Зазначена перевірка
проведена на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20,
п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 ПК
України та наказу від 25.12.2013 №541 "Про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки".

За результатами якої складений акт від
09.01.2014 №2/1701/НОМЕР_2(а.с.9-13).

У акті перевірки зроблено
висновок про наступні порушення:

- п.п 16.1.3 п.16.1 ст.16, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49,
п.179.1 ст.179 ПК України, у результаті чого
встановлено неподання податкових
декларацій за 2011 та за 2012 роки;

- п.п. 162.1.1. п.162.1 ст.162, п.п. 164.2.2,
п.п.164.2.3 п.164.2 ст164, ст.167, п.168.2 ст.168 ПК
України у результаті чого визначено
суму податкових зобов'язань з податку
на доходи фізичних осіб за період, що
перевірявся на суму 674176,47 грн., в тому
числі по звітних (податкових) періодах:
за 2011 рік - на суму 467,87 грн., за 2012 рік - на
суму - 673 708,60 грн.

Не погоджуючись з викладеною
відповідачем в п.1.11 Акту інформації про
отриманий дохід ОСОБА_1 за період 2011 - 2012
роки, позивач звернувся з позовом до
суду про визнання таких дій
відповідача протиправними.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.75.1.2. п.75.1. ст.75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), фінансової, статистичної
та іншої звітності, регістрів
податкового та бухгалтерського
обліку, ведення яких передбачено
законом, первинних документів, які
використовуються в бухгалтерському
та податковому обліку і пов'язані з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів, виконанням вимог іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Відповідно до п.79.1. ст.79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
ПК України. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 ПК України документів та
даних, наданих платником податків у
визначених ПК України випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Перелік обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 ПК України є вичерпним і
не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до п.79.2. ст.79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Таким чином, обов'язковими умовами
здійснення невиїзної позапланової
перевірки платника податків є:

наявність обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 ПК України;

надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

З наданих в судовому засіданні
пояснень представника відповідача
судом встановлено, що перевірка
проводилась на підставі п.п.78.1.11 ПК
України, а саме підставою для
проведення перевірки позивача стало
отримання від прокуратури Запорізької
області 17.12.2013 року на адресу
відповідача постанови про призначення
документальної перевірки разом з
листом про призначення перевірки з
питань дотримання ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства під час здійснення
господарської діяльності, пов'язаної з
реалізацією товарів за період з 01.01.11 по
31.12.12 (а.с.39-42).

Згідно з п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин, зокрема, отримано постанову
суду (ухвалу суду) про призначення
перевірки або постанову органу
дізнання, слідчого, прокурора, винесену
ними відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
їх провадженні.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач надіслав на адресу позивача
повідомлення про проведення перевірки
від 26.12.2013 року та запрошення на
підписання акту перевірки, яке було
отримано особисто ОСОБА_1 28.12.2013 року
(а.с.26, 38).

Що стосується викладених в
оскарженому п.1.11 Акті висновків, якими
фактично встановлено порушення
позивачем податкового законодавства
лише на підставі електронного варіанту
обліку товарно-транспортних накладних
ТОВ «Нова пошта», суд вважає, що
зазначена інформація не може носити
доказовий характер та такі висновки є
передчасними та недоведеними, проте, у
даному випадку відсутні підстави для
задоволення позову з огляду на
наступне.

Згідно п. 7 розділу IV Порядку
зазначено, що за результатами розгляду
керівником органу державної
податкової служби (його заступником)
акта перевірки, заперечень посадових
осіб платника податків або його
законних представників та інших
матеріалів перевірки, у терміни та
порядку, встановлені Кодексом,
приймаються відповідні податкові
повідомлення-рішення.

Судом також встановлено, що станом на
дату розгляду справи рішення по
кримінальному проваджені №0000090
відносно ОСОБА_1 за фактом умисного
ухилення від сплати податків за ч.3 ст.212
КК України не винесено, а отже
податкове повідомлення - рішення до
прийняття такого рішення по
кримінальній справі також ще не
прийнято.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що акт перевірки та
зазначена в ньому інформація, це лише
службовий документ, думка (позиція)
ревізора щодо результатів перевірки,
яка викладена ним для використання
уповноваженою службовою особою при
прийнятті конкретного управлінського
рішення.

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України: з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За наведених обставин суд вважає, що
акт перевірки ДПІ не є рішенням (актом
індивідуальної дії) в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України, він не є обов'язковим до
виконання, сам по собі не тягне для
позивача ніяких правових наслідків, а
тому не може бути оскарженим та
скасованим, як і та інформація, яка
викладається в такому акті.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2
ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що викладена в п.1.11 Акту
інформація хоча і є недоведеною та
передчасною, проте не впливає на права
та обов'язки позивача. Відповідне
рішення за результатами перевірки не
приймалося, тому у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

У судовому засіданні, відповідно
до ст.160 КАС України, сторонам
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.Шара