Справа № 2а-10931/11/1510
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2а-10931/11/1510

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Бурнусус Олександр Олексійович
Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Семенюка
Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Ізмаїльському районі
Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 12 грудня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Ізмаїльському районі
Одеської області про перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 грудня 2011 рокуадміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови в перерахунку
ОСОБА_2 щомісячної державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з 07 квітня 2011 року по 23 липня 201
І року, з урахуванням раніше виплачених
сум за вказаний період.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесеному до категорії 1. інваліду 1
групи, державної пенсії у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 100% мінімальної
пенсії за віком з 07 квітня 2011 року до 23
липня 2011 року, з урахуванням раніше
виплачених сум за вказаний період.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу, у якій зазначено, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_2, має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
відноситься до 1-ї категорії осіб
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджено
посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою
№ 649001 С, являється інвалідом 1 групи,
захворювання пов'язане з впливом
радіації Чорнобильської АЕС, що
підтверджено довідкою до акту огляду
МСЕК серії 2-18 ОВ № 086345 від 08.04.2008 року,
інвалідність встановлена безстроково.

Позивач на підставі ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
отримує основну та додаткову пенсії в
розмірах, які нараховуються та
виплачуються відповідачем, виходячи з
мінімальних розмірів пенсій,
встановлених відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України: а саме
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року № 831. постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293,
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530. постанови Кабінету
Міністрів України від 16.07.2008 року № 654
та постанови Кабінету Міністрів
України №1 від 03.01.2002 року, а не виходячи
з мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Разом з цим, встановлені
вищевказаними постановами Кабінету
Міністрів України розміри сум.
виходячи з яких проводиться розрахунок
та виплата основної та додаткової
пенсій за ст.ст. 50. 54 вказаного Закону,
не відповідають і є меншими, ніж
розміри мінімальної пенсії за віком, що
не заперечує відповідач.

Позивач звертався до відповідача із
заявою щодо здійснення перерахунку
пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67, 71
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали, внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак відповідач листом №
4212/4-01 від 22.04.2011 року відмовив йому в
цьому.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню в частині
визнання протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови в перерахунку
ОСОБА_2 щомісячної державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачену статтями 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язанні Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
віднесеному до категорії І, інваліду 1
групи, державної пенсії, згідно до
вимог статей 50. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі
10 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 100 % мінімальної
пенсії за віком з 07 квітня 2011 року по 23
липня 2011 року, з урахуванням раніше
виплачених сум за вказаний період.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини третьої ст.
46 Конституції України, пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги, що
є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно до вимог статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді:а) державної
пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного
Закону, особам віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 1 групи - у розмірі 100
процентів мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до ст. 53 цього Закону,
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону, у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
десяти мінімальних пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 67 цього Закону
встановлено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій,
передбачених цим Законом, підвищуються
Кабінетом Міністрів України
відповідно до зміни індексу вартості
життя і зростання мінімальної
заробітної плати. Разом з цим,
встановлені вищевказаними постановами
Кабінету Міністрів України розміри
сум. виходячи з яких проводиться
розрахунок та виплата основної та
додаткової пенсій за ст.ст. 50.54
вказаного Закону, не відповідають і є
меншими, ніж розміри мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до частини першої ст. 28
Закону України «Про загальноооов
язкове державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року, № 10-рп/2008 зміни внесені
Законом України від 28.12.2007 року № 107 -УІ
«Про Державний бюджет України за 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до статей
50, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнано
неконституційними, а тому з 22 травня 2008
року дія статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ
була відновлена у попередніх
редакціях. Разом з тим, Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530, сума додаткової пенсії для
інвалідів 1 групи знову встановлена в
розмірі 30 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, а розмір пенсії по 1
групі інвалідності -не менше 220
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, розмір пенсії позивача
одночасно був врегульований по різному
і різними нормативними актами.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, до
спірних правовідносин необхідно
застосувати нормативний акт вищої
юридичної сили - Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
від 28 лютого 1991 року. Однак встановлено,
що у період 2008 - 2010 роки після
відновлення з 22 травня 2008 року дії
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідачем
необґрунтовано застосовано той акт. що
має нижчу юридичну силу - Постанову
Кабінету Міністрів № 530 від 28.05.2008 року,
а Закон України, який має вищу юридичну
силу, відповідачем не застосовано, що є
протиправним та таким, що порушує права
позивача.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року. Пунктом 7 частини першої цього
Закону Прикінцеві положення Закону
України '"Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39. 50, 51, 52. 54 Закон)
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14. 22. 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. З
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.
На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-УІ "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. З огляду на
викладене до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, застосуванню підлягають
положення статей 39. 50, 51, 52. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що також
відображено в спільному листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та Вищого адміністративного суду
України № 1400/1/6/13-11 від 06.09.2011 року.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 206,212,254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ізмаїльському районі Одеської області
- залишити без задоволення, а постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 12 грудня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Ізмаїльському районі
Одеської області про перерахунок
пенсії,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.