Справа № 2-а-9379/11
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-9379/11
Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Грищенко Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Василькові Київської області на
постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 24.11.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Василькові Київської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до Васильківського міськрайонного
суду Київської області з позовом, в
якому просив: зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові Київської області
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 01.01.2006 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 24.11.2011 року даний позов задоволено
частково: зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові Київської області
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.08.2008 року по 23.07.2011 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично виплачених сум; в
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову в частині задоволених
позовних вимог скасувати, як таку, що
постановлена із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є дитиною війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року № 2195 дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Розміри прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність у 2010
році встановлювались ст. 52 Закону
України «Про державний бюджет на 2010
рік» з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706
гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня
- 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень; у 2011
році розміри прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
встановлювались ст. 21 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» з 1 січня - 894 гривні, з 1 квітня - 911
гривень, з 1 жовтня - 934 гривні, з 1 грудня
- 953 гривні.

Всупереч вимогам ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до п. 8
постанови КМ України від 28.05.2008 № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
установлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у таких
розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1
липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач
неправомірно виплачував позивачу
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

При цьому, апелянтом в порушення вимог
частин 1, 2 статті 71 КАС України не
надано жодних доказів на спростування
правомірності вищезазначених
висновків суду першої інстанції.

В свою чергу, дійшовши висновку про
необхідність часткового скасування
оскаржуваної постанови, колегія суддів
виходить з того, що позивачем був
пропущений шестимісячний строк
звернення до суду, встановлений ч. 2 ст.
99 КАС України.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції не було
постановлено ухвали про поновлення
строку звернення до суду.

При цьому, оскільки оскаржуваною
постановою неправомірно задоволено
позовні вимоги за період з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року та з 22.08.2008 року по 08.05.2011
року (з урахуванням подання позовної
заяви 08.11.2011 року), які заявлені поза
межами строку звернення до суду, то
вони з урахуванням вищезазначених
вимог КАС України та відсутності
ухвали про поновлення строку звернення
до суду підлягають залишенню без
розгляду. Доводи позивача про те, що
згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для вирішення даного
спору не встановлюється будь-яких
строків звернення до суду є
безпідставними, оскільки відповідно до
ст. 1 КАС України даний Кодекс визначає
порядок звернення до адміністративних
судів. При цьому, хоча згідно до ч. 1 ст. 99
КАС України і встановлено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
й іншими законами, однак Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», який, на рівні з КАС України, є
спеціальним для даних правовідносин,
не встановлено жодних строків
звернення до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 205
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив частково скасувати
її, оскільки судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, та
залишити частину позовних вимог без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 183-2, 197, 198, 200, 202, 205,
206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові Київської області -
задовольнити частково.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 24.11.2011 року - скасувати в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у м. Василькові Київської
області здійснити нарахування і
виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як
дитині війни за період з 09.07.2007 року по
08.05.2011 року та залишити дані позовні
вимоги без розгляду.

В іншій частині постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 24.11.2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.