Справа № 589/71/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р. Справа № 589/71/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області на постанову
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 27 січня 2014 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області про визнання
дій протиправними, зобов'язання
провести перерахунок щомісячного
грошового утримання судді у відставці
та виплату недоотриманих сум, -

У с т а н о в и л а:

У січні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії
відповідача управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
(далі по тексту - УПФУ) про відмову у
проведенні перерахунку та виплаті
недоотриманих сум щомісячного
довічного грошового утримання за
період з 01 грудня 2013 року;

- зобов'язати УПФУ здійснити їй
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання з 01
грудня 2013 року у розмірі 88% заробітку
судді без обмеження граничного розміру
з врахуванням довідки про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, наданої Територіальним
управлінням Державної судової
адміністрації України у Сумській
області (далі - ТУ ДСА у Сумській
області) від 09 грудня 2013 року з
урахуванням раніше проведених виплат
та виплатити недоотриману суму
довічного грошового утримання.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачка зазначає, що вона, як
суддя у відставці має право на
отримання щомісячного грошового
утримання судді. З 01 грудня 2013 року
розмір суддівської винагороди
працюючого на такій же посаді судді
збільшився. Зазначена довідка разом із
заявою від 23 грудня 2013 року про
необхідність здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці була
надана УПФУ. Разом з тим, відповідачем
безпідставно прийнято рішення про
відмову у здійсненні такого
перерахунку.

Постановою Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 27 січня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Судовим рішенням визнано
протиправними дії УПФУ про відмову в
проведенні перерахунку та виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 01 грудня 2013 року,
відповідач зобов'язаний здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання з 01 грудня 2013 року у розмірі 88
% суддівської винагороди працюючого на
такій же посаді судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання та з
врахуванням довідки про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, наданої ТУ ДСА у Сумській
області від 09 грудня 2013 року, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з прийняттям нового
судового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідно до положень ст. 202 ч. 1
п. 4 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що суддя у відставці
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та з 01
січня 2011 року отримує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці.

23 грудня 2013 року позивачка звернулася
до УПФУ із письмовою заявою про
здійснення перерахунку щомісячного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку із зміною розміру грошового
утримання судді згідно довідки ТУ ДСА у
Сумській області від 09 грудня 2013 року у
зв'язку із зміною розміру грошового
утримання судді (а.с. 8).

Рішенням УПФУ № 37 від 26 грудня 2013 року в
проведенні такого перерахунку
відмовлено. Рішення обґрунтовано тим,
що згідно Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»,
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
не передбачено, про що позивача
повідомлено листом від 30 грудня 2013 року
за № 22006/05-14 (а.с. 7).

Колегія суддів погоджується з
загальним висновком суду першої
інстанції щодо протиправності рішення
відповідача про відмову в здійсненні
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 та
щодо обов'язку відповідача здійснювати
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання позивача у зв'язку
із зміною розміру грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді.

Колегія суддів зазначає, що визначені
Конституцією та законами України
гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за
рахунок держави матеріального
забезпечення (суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо) та надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці.

Право судді у відставці на пенсійне або
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією належного здійснення
правосуддя і незалежності працюючих
суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання
судді спрямоване на забезпечення
гідного його статусу життєвого рівня,
оскільки суддя обмежений у праві
заробляти додаткові матеріальні блага,
зокрема обіймати будь-які інші
оплачувані посади, виконувати іншу
оплачувану роботу. Конституційний
принцип незалежності суддів означає, в
тому числі, конституційно обумовлений
імператив охорони матеріального
забезпечення суддів від його
скасування чи зниження досягнутого
рівня без відповідної компенсації як
гарантію недопущення впливу або
втручання у здійснення правосуддя.

Відповідно до статті 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України
закріплено положення, згідно з яким
незалежність і недоторканість суддів
гарантується Конституцією і законами
України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів є надання їм за
рахунок держави матеріального і
соціального захисту, до яких, зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України від 07
липня 2010 року № 2453-У1 «Про судоустрій і
статус суддів».

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», в
редакції, що була чинною до 01 жовтня 2011
року щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України від 08 липня 2011 року №
3668-VI «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», що набрав чинності з 01 жовтня
2011 року, внесені зміни до Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», зокрема, ч.ч. 3 та 5 ст. 138
викладені в нових редакціях:

частина 3, - «щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді»;

частина 5, - «виплата щомісячного
довічного грошового утримання,
призначеного відповідно до цієї
статті, на період роботи на посадах, які
дають право на його призначення або
право на призначення пенсії в порядку
та на умовах, передбачених законами
України «Про прокуратуру», «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», «Про статус народного
депутата України», «Про державну
службу», припиняється. На цей період
призначається і виплачується пенсія
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України».

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року (до 03
червня 2013 року) щомісячне довічне
грошове утримання виплачувалось судді
у відставці у розмірі 80 відсотків
грошового утримання працюючого судді
та максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 138 та положення
першого, другого, третього речень ч. 5
ст. 138 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року N 3-рп/2013.

Колегія суддів зазначає, що гарантії
незалежності суддів закріплені,
зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», згідно з
якою незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Статтею 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено
вид, склад, розмір суддівської
винагороди, яка складається з
грошового утримання, яке включає в себе
посадовий оклад та доплати за вислугу
років, перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
пов'язаний із розміром заробітної
плати суддів відповідних судів.

Положеннями Європейської хартії про
закон «Про статус суддів» від 11 липня
1998 року встановлено, що судді, які
досягли встановленого законом віку для
виходу на пенсію з посади судді та, які
виконували професійні обов'язки судді
протягом визначеного строку, повинні
отримувати виплати після виходу на
пенсію, рівень яких має бути якомога
ближчим до рівня їх останньої
заробітної плати на посаді судді (пункт
6.4).

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про те, що у зв'язку із змінами розміру
грошового утримання працюючого судді
(у бік збільшення) відповідних змін
повинно зазнавати щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці.
При цьому перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці повинен здійснюватися з
моменту виникнення обставин, які
обумовлюють його здійснення, - зміна
розміру грошового утримання
працюючого судді.

Також колегія суддів зазначає, що за
суттю позовних вимог позивачки,
остання фактично незгодна з рішенням
відповідача від 26 грудня 2013 року за № 37,
яким УПФУ відмовило їй в проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку із зміною розміру грошового
утримання працюючого судді з якого
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, способом захисту
порушених прав позивачки, з
урахуванням положень ч.ч. 4, 5 ст. 105 КАС
України, є визнання протиправним
зазначеного рішення відповідача, а не
його дій щодо відмови у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

При цьому колегія суддів зазначає, що
наслідком розгляду звернення
позивачки є вищезазначене рішення
відповідача і саме цим рішенням, а не
діями відповідача, спрямованими на
прийняття цього рішення, порушено
право позивачки на перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці.

З урахуванням наведеного, положень ч. 2
ст. 11 КАС України, яка надає право суду
вийти за межі позовних вимог в разі,
якщо це необхідно для повного захисту
прав, свобод чи інтересів сторони,
колегія суддів приходить висновку про
необхідність скасування постанови
суду в частині, якою визнані
неправомірними дії відповідача про
відмову в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання ОСОБА_1 за період з 01 грудня
2013 року, з прийняттям нового судового
рішення про визнання неправомірним
рішення УПФУ від 26 грудня 2013 року за № 37
про відмову в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 11, 41, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
задовольнити частково.

Постанову Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 27 січня 2014 року скасувати в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткінському районі Сумської області
про відмову в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 01 грудня 2013 року,
з прийняттям нового судового рішення
про визнання неправомірним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткінському районі
Сумської області від 26 грудня 2013 року
за № 37 про відмову в проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1.

В іншій частині постанову
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 27 січня 2014 року -
залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 07 березня
2014 року.