Справа № 826/19832/13-а
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Профмет»
до Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів та зборів України
про визнання скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «Профмет» (далі - позивач
або ТОВ «Виробниче підприємство
«Профмет») з позовною заявою до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів та зборів України
(далі - відповідач) про скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів № 100250000/2013/000007/2 від
04.10.2013.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.12.2013 відкрито
провадження у справі.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
подані для митного контролю документи
містили об'єктивні та достовірні дані,
що піддавались обчисленню та
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору. Не зважаючи на
виконання позивачем вимог відповідача
щодо надання документів на
обґрунтування митної вартості товару в
повному обсязі, відповідач виніс
необґрунтоване рішення щодо
коригування митної вартості товару №
100250000/2013/000007/2 від 04.10.2013 року,
запропонувавши ТОВ «ВП «Профмет»
подати до митого органу додаткові
документи. Не зважаючи на те, що
позивачем було в повній мірі виконано
вимогу відповідача щодо надання
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, відповідачем
неправомірно було застосовано
резервний метод оцінки митної вартості
товарів без послідовного застосування
попередніх п'яти та без обґрунтування
неможливості їх застосування.

Представник відповідача через
канцелярію суду подав письмові
заперечення, в яких зазначив, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
безпідставними. Відповідач скоригував
заявлену митну вартість товарів, діючи
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений законодавством
України. У зв'язку з тим, що подані
позивачем документи на обґрунтування
митної вартості товару містили неповні
дані та розбіжності, у нього
витребувано додаткові документи, що не
були ним подані у повному обсязі. У
зв'язку з відсутністю необхідної
інформації для застосування
попередніх методів визначення митної
вартості товарів, органом доходів і
зборів застосовано резервний метод.

Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 28.01.2014, не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи попереджений
відповідно до вимог статей 33, 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи неявку в судове засідання
представника відповідача, відсутність
потреби заслухати свідків чи
експертів, суд вирішив розглянути
адміністративну справу № 826/19832/13-а в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно
дослідивши докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Між Компанією «NINGBO EXACT FASTENERS CO., LTD» (КНР)
та ТОВ «Виробниче підприємство
«Профмет» укладено контракт від 11.04.2013
№ 11/04/2013 (далі - контракт)
купівлі-продажу товару суспільного
споживання.

Згідно із підпунктом 1.1 пункту 1
контракту продавець зобов'язується
продати, а покупець прийняти та
оплатити товар згідно Інвойсів, які є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2 контракту встановлено, що
товар, який поставляється по цьому
договору, повинен відповідати
технічним вимогам, викладених в
додатках. Визначення якості товару
проводиться у відповідності з діючими
міжнародними вимогами для товару ,який
поставляється на експорт.

Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4
пункту 3 контракту ціни на товар
встановлюються в Інвойсах в доларах
США на умовах FOB Шанхай. Ціни, умови
поставки, страхування і т.д. цього
договору визначаються у відповідності
з умовами «Інкотермс 2000» і поправками
до них. Поставки товару по цьому
Договору проводиться партіями в
кількості, які встановлені Інвойсами.
Кожна партія оформлюється окремими
Інвойсами, де вказується назва,
технічні характеристики, вартість і
кількість товару. датою поставки
товару вважається дата штемпеля на
коносаменті в порту відвантаження.

Судом встановлено, що на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
11.04.2013 № 11/04/2013, відповідно до інвойсу
від 26.07.2013 № 13EXKKK001, позивачем придбано
на умовах FOB Шанхай (країна
відправлення Китай) засоби кріплення.

На виконання вимог чинного
законодавства декларантом ТОВ
«Виробниче підприємство «Профмет»
подано 02.10.2013 для митного контролю
митну декларацію № 100250000/2013/017991 із
застосуванням основного методу
визначення митної вартості товару - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) у розмірі 33 893,96 $ (270 914,42 грн.),
за якою задекларовано в режимі «ІМ-40»
вироби з чорних металів (засоби
кріплення).

Для підтвердження митної вартості
товарів позивачем подані наступні
документи: контракт від 11.04.2013 № 11/04/2013,
інвойс від 26.07.2013 № 13EXKKK001, платіжне
доручення № 148 від 12.09.2013, платіжне
доручення № 149 від 16.09.2013, митна
декларація країни відправлення №
від 26.07.2013, огляд ринку сталі за
червень 2013 року.

У зв'язку із спрацюванням АСАУР за
напрямком - митна вартість у посадової
особи митного поста «Західний»
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів Довганчин М.Г. виникли
сумніви щодо можливого заниження
позивачем заявленої митної вартості
товарів порівняно з рівнем цін на
подібні товари, митне оформлення яких
вже здійснено.

Крім того, у запереченнях представника
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів зазначено, що під час
проведення правильності визначення
митної вартості вказаних товарів за
митною декларацією від 30.05.2013 року №
100260000/2013/274125 встановлено, що
декларантом для митного оформлення
надано документи що містять
розбіжності.

У зв'язку із зазначеним вище,
відповідачем було запропоновано
позивачу надати (за наявності)
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів, а
саме: договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); виписку
з бухгалтерської документації; копію
митної декларації країни відправлення
товару; інформацію біржових
організацій про вартість товару або
сировини (висновок про якісні та
вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією).

Дані вимоги про подання додаткових
документів були доведені до декларанта
у встановленому законом порядку,
шляхом надсилання електронного
повідомлення.

На виконання умов контракту та на
вимогу митного органу надати додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, декларантом
ТОВ «Виробниче підприємство «Профмет»
03.10.2013 року надіслано до митного органу
відповідь з повідомленням щодо
відсутності у наявності інших
договорів із третіми особами, рахунків
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця та виписок з
бухгалтерської документації, оскільки
жодних фінансових операцій не
здійснювалося, дана поставка товару з
постачальником NINGBO EXACT FASTENERS CO., LTD за
контрактом від 11.04.2013 № 11/04/2013 є першою
поставкою, і даний товар не
реалізовувався, та повторно направлено
копії митної декларації країни
відправлення та інформації біржових
організацій про вартість товару або
сировини.

Митна вартість товарів задекларована
за основним методом визначення митної
вартості товару, тобто за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) у
розмірі 33 893,96 дол. США (270 914,42 грн.).

Однак, за результатами розгляду
поданих декларантом документів
Київською регіональною митницею було
прийняте рішення про коригування
митної вартості товарів № 100250000/2013/000007/2
від 04.10.2013, яким було скориговано митну
вартість товару з 33 893,96 дол. США до 67 419,59
дол. США.

Позивач не погодився з рішенням органу
доходів і зборів про коригування
митної вартості товарів, посилаючись
на завищення митної вартості товару, та
звернувся до суду в позовному порядку
за захистом порушених прав.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із
наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51
Кодексу відомості про митну вартість
товарів використовуються для
нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу
України, митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 51 Митного кодексу України
встановлено, що митна вартість товарів,
що ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, визначається відповідно до
глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 Митного Кодексу
України встановлено, що визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 Митного кодексу
України визначено, що кожний наступний
метод застосовується лише у разі, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 Митного
кодексу України.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

Водночас, як визначено у ч. 5 ст. 58
Митного кодексу України, ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті
54 Митного кодексу України, орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу
України встановлений перелік
документів, які підтверджують митну
вартість, а саме:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно із частинами 3, 4 статті 53 Митного
кодексу України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

На виконання частини 2 статті 53 Митного
кодексу України, як встановлено судом,
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів декларантом були
надані наступні документи, а саме:
контракт від 11.04.2013 № 11/04/2013, інвойс від
26.07.2013 № 13EXKKK001, платіжне доручення № 148
від 12.09.2013, платіжне доручення № 149 від
16.09.2013, митна декларація країни
відправлення № від 26.07.2013, огляд
ринку сталі за червень 2013 року, копії
яких наявні у справі, що чітко
ідентифікують оцінюваний товар
(найменування, артикул, розміри,
кількість, ціна, загальна вартість), не
містять розбіжностей та містять дані,
що піддаються обчисленню, і
підтверджують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, - 33 893,96 дол. США.

Суд також звертає увагу на наступне.
Інвойс № 13EXKKK001 від 26.07.2013 виставлений
та оплачений за товар, який
задекларовано у вантажно-митній
декларації від 02.10.2013 № 100250000/2013/017991.

Слід зазначити, що в рішенні про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган вказав як
розбіжність відсутність посилання на
контракт в інвойсі від 26.07.2013 № 13EXKKK001.
Однак, відсутність посилання на
контракт в інвойсі не створює перешкод
для визначення митної вартості
задекларованого товару згідно чинного
законодавства, оскільки до
розбіжностей відносяться різні
відомості, що містяться в одному або
різних документах, які характеризують
один і той самий показник. платіжні
доручення містять посилання на
контракт. Платіжні доручення містять
посилання на контракт, а товар,
постачальник, покупець, сума та умови
поставки, що вказані в інвойсі,
платіжних документах на його оплату, у
вантажно-митній декларації від 02.10.2013 №
100250000/2013/017991 співпадають.

Крім того, митний орган у рішенні про
коригування митної вартості товару не
зазначив, які саме документи не були
надані у повному обсязі декларантом на
вимогу відповідача.

При цьому відповідач не заперечив факт
надання декларантом повного пакету
документів, передбачених
законодавством для подання митному
органу для здійснення розмитнення в
режимі імпорту. Також, на підтвердження
митної вартості товару позивачем було
надано додаткові документи, а саме:
митну декларацію постачальника та
огляд ринку сталі (сировини, з якої
виготовляється імпортований товар).

Під час розгляду справи відповідачем
не спростовано дійсність поданих до
митного оформлення основних
документів, достовірність і
об'єктивність зазначених відомостей.
Також відповідач не спростував
контрактну ціну оцінюваних товарів,
об'єктивну можливість і спроможність
перевірити згідно з частинами 1, 2
статті 54 Митного кодексу України
вартість операції на підставі наданих
позивачем документів, а відповідно й
рівень митної вартості товарів за
ціною договору за правилами,
визначеними у ст. 58 Митного кодексу
України.

Крім того, відповідачем не доведено
суду наявність розбіжностей у поданих
позивачем документах, ймовірність
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Наведений відповідачем у графі 33
рішення про коригування митної
вартості товарів від 04.10.2013 опис причин
його прийняття лише констатує зміст
нормативних положень, але не містить
конкретних фактичних даних, які б
свідчили про відсутність певної
інформації чи наявність певних
розбіжностей у основних документах.

Слід зауважити, що заперечення
відповідача є формальними, так як не
впливають на кількісні і вартісні
показники оцінюваного товару, та
спростовуються наведеними позивачем
доводами.

Звідси, заперечення відповідача про
неможливість підтвердження митної
вартості товарів є безпідставними і
повністю спростовуються наданими до
митного оформлення документами та
поясненнями позивача.

Таким чином, інших доказів того, що
подані декларантом до митного
оформлення документи містили
розбіжності, які впливають на
кількісні та вартісні показники
оцінюваного товару, відповідачем не
виявлено, а судом таких не вбачається.

В даномув випадку відсутність не
поданих декларантом окремих
додаткових документів не впливає на
правильність визначення позивачем
митної вартості товарів за першим
методом, що підтверджується наданими
до органу доходів і зборів для митного
оформлення основними документами.
Неподання декларантом запитуваних
митним органом документів, за
відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товарів за першим методом, не
є достатнім для надання висновку про
наявність підстав для застосування
митним органом іншого методу
визначення митної вартості. Зазначений
висновок зроблено Верховним Судом
України в постанові від 11.09.2012 року (№
26347525 згідно Єдиного державного реєстру
судових рішень), який в силу ч. 2 ст. 161 та
ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України є обов'язковим для
врахування при вирішенні даної справи.

Крім того, відповідач не надав суду
докази щодо обов'язкової згідно ч. 1 ст.
55 Митного кодексу наявності
передбачених ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України випадків, за яких Київська
регіональна митниця могла відмовити
позивачу в митному оформленні товару
за заявленою ним митною вартістю та
прийняти рішення про коригування
митної вартості товарів. Так,
відповідач не надав суду доказів та
аргументованих пояснень з приводу
того, що позивачем заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів; не довів суду
невідповідність обраного позивачем
методу визначення митної вартості
товарів; не посилався та не підтвердив
суду надходження офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Слід зазначити, що визначення
відповідачем вартості оцінюваного
товару порівняно з вартістю подібних
(аналогічних) товарів, яка є вищою за
контрактну ціну оцінюваних товарів, то
сама по собі різниця між вартістю
подібних (аналогічних) товарів не
свідчить про наявність порушень з боку
декларанта і не призводить до
автоматичного збільшення митної
вартості товарів, оскільки
законодавство таких підстав прямо не
встановлює, тому не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару.
Також, відповідач в рішенні про
коригування митної вартості товарів не
зазначив та не надав суду доказів на
підставі яких ним здійснювався
розрахунок коригування митної
вартості товарів із застосуванням
резервного методу визначення митної
вартості товару.

Інших обставин, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору, відповідачем не наведено.
Крім того, обставин, які б впливали на
рівень задекларованої позивачем
митної вартості товару, судом не
встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем
подано відповідачу достатній пакет
документів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заявлена позивачем митна вартість
товарів за ціною договору відповідає
вимогам ст. 58 Митного кодексу України.
Натомість коригування відповідачем
митної вартості товарів із
застосуванням резервного методу
здійснено неправомірно з порушенням ч.
3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України та всупереч нормам,
встановленим статтею 58 цього Кодексу.

Згідно із позицією Верховного Суду
України (постанова від 11.09.2012 у справі №
21-262а12) ненадання ж декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості.

Як вже зазначалося вище, відповідачем
не доведена неможливість визначення
митної вартості товару за основним
методом.

На думку суду, у відповідача були в
наявності всі документи для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. Розбіжності,
на які посилається митний орган, не
беруться судом до уваги, оскільки
митним органом не здійснений повний та
всебічний аналіз поданих позивачем
документів. Інших переконливих
аргументів, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору, відповідачем не наведено, а
інших обставин, які б впливали на
рівень задекларованої позивачем
митної вартості товару судом не
встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про
протиправність рішення про
коригування митної вартості товарів
від 04.10.2013 № 100250000/2013/000007/2.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позовні вимоги ТОВ «Виробниче
підприємство «Профмет» задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості товарів від 04.10.2013 року №
100250000/2013/000007/2.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Н.М. Клименчук