Справа № 257/600/14-а
Суддя: Ополинська І. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 Київський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючої судді

Ополинської І.Г.,

при секретарі

Дємєнчук К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України у Київському районі м. Донецька
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України у
Київському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
мотивуючи тим, що з 03 лютого 2010 року
вона перебуває на обліку в УПФУ в
Київському районі м. Донецька і на
підставі Закону України «Про державну
службу» їй призначена пенсія
державного службовця в розмірі 80
відсотків від заробітної плати. На час
оформлення пенсії довідка про складові
заробітної плати за формою,
встановленою ПФУ України, не містила
інформацію про матеріальну допомогу на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати, які вона
отримувала регулярно та з яких
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. 10 грудня 2013 року вона
звернулась до відповідача із заявою
про здійснення перерахунку
призначеної їй пенсії з включенням до
розрахунку сум індексації заробітної
плати та матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення соціально
побутових питань. Відповідно до
довідки по формі №5-1 про складові
заробітної плати ОСОБА_1 за період
роботи з лютого 2008 р. по січень 2010 р. до
її заробітної плати на яку нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, крім посадового
окладу, входять надбавки та доплати, а
також інші виплати, які включають в
себе матеріальну допомогу на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань і
індексацію заробітної плати. Рішенням
від 18 грудня 2013 року № 5362 відповідач
відмовив у здійсненні перерахунку
пенсії, пославшись на те, що індексація
заробітної плати та матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань не є
складовими заробітної плати у
розумінні частини 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу». У зв'язку з
вищенаведеним, не погоджуючись з
прийнятим рішенням відповідача,
позивачка просила суд визнати дії
відповідача протиправними та
зобов'язати відповідача здійснити з
05.12.2013 року перерахунок її пенсії
державного службовця, призначеної їй,
яка була чинною на момент її виходу на
пенсію, з урахуванням фактично
отриманих додаткових виплат, з яких
були сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме індексацію
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги соціально-побутові потреби,
та виплачувати її в подальшому.

У судове засідання сторони не
з»явились, про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином,
звернулись на адресу суду з письмовими
заявами, у яких просили справу
розглянути під час їх відсутності. При
таких обставинах суд вважає за можливе
розглянути дану справу під час
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

В письмовій заяві, наданій на адресу
суду, позивачка підтримала позовні
вимоги у повному обсязі, просила суд
задовольнити позов в повному обсязі.

В письмовій заяві, наданій на адресу
суду, представник відповідача позовні
вимоги не визнав, заперечував проти їх
задоволення. Просив суд відмовити у
задоволенні позову, надавши письмові
заперечення, відповідно до яких
постановою правління Пенсійного фонду
України № 15-1 від 04.09.2013 року,
зареєстрованій в Міністерстві юстиції
України 26 вересня 2013 р. за № 1661/24193
затверджено форму довідок, що
подаються для перерахунку пенсій
працюючим та непрацюючим державним
службовцям. Згідно матеріалів
пенсійної справи ОСОБА_1 до Управління
не надавала довідку для перерахунку
пенсій згідно вимог діючого
законодавства. Таким чином, підстав для
проведення перерахунку не має. Крім
того, ч.2 ст. 33 Закону «Про державну
службу» визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Грошова винагорода не є складовою
заробітної плати державних службовців.
Вказана допомога не входить до складу
заробітної плати державного службовця
та є разовою виплатою. З зазначених
підстав просив суд відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню, за
наступними підставами.

Під час розгляду справи судом були
створені всі необхідні умови для
всебічного та повного дослідження
обставин справи, сторонам, в тому числі
відповідачу, під час розгляду справи
було роз'яснено їх права та обов'язки, в
тому числі положення щодо змагальності
процесу та необхідності надання
доказів на підтвердження своїх доводів
та надано всі можливості для з'явлення
необхідних клопотань та надання
доказів, що підтверджується
матеріалами справи та журналом
судового засідання.

Тому суд розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів і вважає, що
їх достатньо для правильного та
об»єктивного розгляду.

Правовідносини що виникли між
сторонами регулюються ст.ст. 19, 22, 124
Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону
України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2
Законом України «Про оплату праці», ст.
66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст.ст. 41, 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин,
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Стаття 1 Закону України «Про оплату
праці» визначає заробітну плату як
винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена
структура заробітної плати. Так,
заробітна плата включає:

основну заробітну плату, яка є
винагородою за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців;

додаткову заробітну плату, яка є
винагородою за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом норм вказаних законів
отримані застрахованою особою виплати,
з яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять ці виплати до структури
заробітної плати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03 лютого
2010 року перебуває на обліку в УПФУ в
Київському районі м. Донецька і на
підставі Закону України «Про державну
службу» їй призначена пенсія
державного службовця.

Судом встановлено, що пенсія Позивачці
була нарахована та виплачувалася без
включення в розрахунок пенсії
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, суд на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Відповідно до довідки по формі №5-1 про
складові заробітної плати ОСОБА_1 за
період роботи лютого 2008 р. по січень 2010
р. до її заробітної плати на яку
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, крім посадового
окладу, входять надбавки та доплати, а
також інші виплати, які включають в
себе матеріальну допомогу на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань і
індексацію заробітної плати.

10 грудня 2013 року Позивачка звернулася
до УПФУ в Київському районі м. Донецька
із заявою про перерахунок пенсії на
підставі отриманої довідки.

Рішенням від 18 грудня 2013 року № 5362
відповідач відмовив у здійсненні
перерахунку пенсії, пославшись на те,
що індексація заробітної плати та
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань не є складовими заробітної
плати у розумінні частини 2 ст. 33 Закону
України «Про державну службу».

Заперечуючи проти задоволення позову
представник Відповідача виходив з
того, що відповідно до ст. 33 ЗУ «Про
державну службу» матеріальна
допомога на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових потреб, грошова
винагорода, індексація заробітної
плати не відноситься до надбавок та
доплат, які включаються до заробітку
для перерахунку пенсії, оскільки мають
несистематичний характер, тому
відсутні правові підстави для
включення зазначених виплат до
заробітку для обчислення пенсії.

Проте такий висновок Відповідача не
ґрунтується на законі з огляду на
наступне.

Так, аналіз вище наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, грошова
винагорода державним службовцям
входить до системи оплати праці
державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, рішення Відповідача про
відмову врахувати суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
грошових коштів є протиправним, тому
підлягає скасуванню.

Крім того, суд приходить до висновку,
що отримані застрахованою особою суми
виплат, з яких фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

З врахуванням вище вказаного, судом
встановлено, що на матеріальну
допомогу на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому дії Відповідача,
який не включив зазначені суми для
визначення розміру заробітної плати, з
якої Позивачці виплачується пенсія є
неправомірними і вимоги Позивачці в
цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи та аналізуючи всі доводи в
сукупності і встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення в цій частині
позову, оскільки діями Відповідача
порушуються права Позивача в частині
розміру отриманої пенсії.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11.

Так, відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Встановивши законні підстави для
задоволення даного позову та
розв»язуючи цей спір в частині
вказаного Позивачкою періоду з якого
повинна бути перерахована її пенсія,
суд відмічає наступне.

Так, Позивачка просила суд
зобов'язати Відповідача провести їй
перерахунок пенсії з 05.12.2013 р.

Однак, відповідно до ч.4 с.45 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
перерахунок призначеної пенсії
провадиться в разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася з
заявою до пенсійного органу про
перерахунок пенсії з включенням до
розрахунку всіх складових заробітної
плати 10.12.2013 року, то вона має право на
перерахунок пенсії з 01.12.2013 року.

Тому, для повного захисту прав,
свобод та інтересів Позивачки, суд
зобов'язує Відповідача здійснення
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2013
року.

Однак, розв»язуючи цей спір в частині
інших позовних вимог позивачці, а саме:
щодо зобов'язати відповідача
здійснювати перерахунок її пенсії
державного службовця, призначеної їй,
яка була чинною на момент її виходу на
пенсію, з урахуванням фактично
отриманих додаткових виплат, з яких
були сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме індексацію
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги соціально-побутові потреби та
виплачувати її в подальшому, суд
відмовляє у їх задоволенні оскільки
таке не передбачено діючим
законодавством, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, захист прав, свобод та інтересів
осіб передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Таким чином, прийняття судом рішення
щодо захисту прав і інтересів осіб на
майбутнє є невірним та таким, що не
відповідає діючому законодавству,
тобто, для задоволення яких-небудь
вимог позивача повинно бути наявність
факту їх порушення. Так, оскільки суд не
може встановити факт, який буде чи не
буде порушений у майбутньому, то і не
може задовольнити такі вимоги, тому
вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
Управління Пенсійного Фонду України в
Київському районі м.Донецька проводити
перерахунок у подальшому, не
підлягають задоволенню.

З врахуванням вище викладеного,
суд задовольняє частково позовні
вимоги ОСОБА_1, відмовивши у
задоволенні іншої частини.

Відповідно до ст. 98 КАС України суд
вирішує питання щодо судових витрат у
постанові суду або ухвалою.

Відповідно до квитанції про сплату
судового збору ОСОБА_1 було сплачено
суму в розмірі 240 грн. 87 коп.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір» за подання до суду
адміністративного позову немайнового
характеру ставка судового збору - 0,06
розміру мінімальної заробітної плати,
що в грошовому вираженні складає 73 грн.
08 коп.

Згідно до ч.2 ст. 89 КАС України судовий
збір, сплачений у більшому розмірі, ніж
встановлено законом, повертається
ухвалою суду за клопотанням особи, яка
його сплатила.

Враховуючи вище наведене та з
врахуванням, того, що Позивачка не
зверталася до суду з клопотанням про
повернення їй надмірно сплаченої суми
судового збору, суд стягує на її
користь за рахунок державного бюджету
України судові витрати у сумі 73 грн. 08
коп.

Інших обставин, які б мали суттєве
значення у справі судом встановлено не
було.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 19, 22, 124 Конституції України, ст.ст.
33, 37 Закону України «Про державну
службу», ст.ст. 1, 2 Законом України «Про
оплату праці», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 41, 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 7, 9, 11, 13, 94, 98, 105, 128,
159, 160, 161, 162, 163,167, 244, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України у Київському
районі м. Донецька про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Київському районі м. Донецька, щодо
відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Київському районі м.
Донецька здійснити перерахунок ОСОБА_1
з 01.12.2013 року перерахунок її пенсії
державного службовця, призначеної їй,
яка була чинною на момент її виходу на
пенсію, з урахуванням фактично
отриманих додаткових виплат, з яких
були сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме індексацію
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги соціально-побутові потреби.

В задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок
державного бюджету України судові
витрат у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанову може бути
оскаржено шляхом подання до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м.
Донецька апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
її проголошення. У разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:
Ополинська І.Г.