Справа № 816/329/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.Справа № 816/329/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
27.01.2014р. по справі № 816/329/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк"

до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області третя особа Державне
підприємство "Дібрівський кінний завод
№62"

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк", звернувся до суду з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області третя особа Державне
підприємство "Дібрівський кінний завод
№62", в якому просив скасувати постанову
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області від 31.12.2013 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу у виконавчому провадженні ВП
№ 9977360.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" про скасування
рішення.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014 року
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на прийняття оскаржуваної
ухвали з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини, викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову в
відкритті провадження, суд першої
інстанції виходив з того, що розгляд
даної справи не належить вирішувати в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами ч. 4 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606-ХІУ (в редакції Закону України
від 04.11.2010 року № 2677-УІ, що діє з 09.03.2011
року) рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

Пленум Вищого адміністративного суду у
пункті 2 постанови від 13.12.2010 № 3 "Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" вказав, що до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пленум Вищого господарського суду
України у пункті 10 постанови від 24.10.2011
№ 10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
зазначив, що скарги щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів підлягають розгляду
господарським судом, який розглянув
відповідну справу у першій інстанції,
тобто тим господарським судом, що видав
виконавчий документ (наказ чи ухвалу).
Розгляд таких скарг здійснюється
господарськими судами за правилами
ГПК. Оскільки прийняття органами
Державної виконавчої служби, її
посадовими особами будь-яких рішень
(постанов тощо) в процесі здійснення
виконання судових рішень
господарських судів підпадає в
розумінні статті 121 2 ГПК під ознаки дій
цих органів та осіб, то відповідні
рішення також підлягають оскарженню до
названих судів.

Як визначено ч. ч. 1,2 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

З матеріалів адміністративного позову
вбачається, що позивач, який є
стягувачем у виконавчому провадженні
ВП № 9977360, оскаржує постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 31.12.2013 року, що винесена
при примусовому виконанні наказу № 8/442,
виданому господарським судом
Полтавської області 06.01.2007 року.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про те, що позов Публічного
акціонерного товариста комерційний
банк "Приватбанк" має розглядатися в
порядку господарського судочинства, що
унеможливлює його розгляд за правилами
Кодексу адміністративного судочинства
України є вірними.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції визнає, що ухвала суду першої
інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, тому підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014р. по
справі № 816/329/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.