Справа № 826/10389/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Епель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.08.2013 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області, в якому
просили суд скасувати постанову від
06.06.2013р. № 64 про накладення штрафних
санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.08.2013 року зазначений
адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким задовольнити
адміністративний позов повністю. Свої
вимоги апелянти аргументують тим, що
судом першої інстанції було не
правильно застосовано норми
матеріального права, не надано повної
оцінки діючому законодавству та
обставинам, що мають істотне значення
для вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
21.05.2013 р. по 22.05.2013 р. Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області було проведено планову
перевірку дотримання позивачем
законодавства з питань відповідності
продукції, що ним реалізується вимогам
технічних регламентів, які
розповсюджуються на дані товари та
закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

За результатами перевірки складено Акт
перевірки характеристик продукції від
22.05.2013 р № 02/68 та Протокол № 02/64П від
22.05.2013 р. про виявлення порушень п. 1 ч. 3
ст. 44 закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції».

На підставі вказаного протоколу
начальником інспекції Левчуком Л.Р.
прийнято рішення про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
№ 02/61 від 06.06.2013 p., a також винесено
Постанову про накладання штрафних
санкцій № 64р від 06.06.2013 р. у сумі 4 250,00
грн.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
винесення постанови від 06.06.2013р. № 64.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів, з наступних підстав.

Організація та порядок здійснення
державного ринкового нагляду, а також
державного контролю продукції під час
її ввезення на митну територію України
визначаються Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

Відповідно до частини 1 та частини 2 ст.
10 Закону України «Про держаний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» ринковий нагляд
здійснюється органами ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності.

Сфери відповідальності органів
ринкового нагляду включають види
продукції, що є об'єктами технічних
регламентів, і можуть включати види
продукції, що не є об'єктами технічних
регламентів.

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 червня 2011 року № 573 затверджено
Перелік органів державного ринкового
нагляду та сфер їх відповідальності,
згідно з яким до сфери
відповідальності Держспоживінспекції
як органу державного ринкового нагляду
належить, зокрема низьковольтне
електричне обладнання, на яке
поширюються дія Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29
жовтня 2009 року №1149, та обладнання, на
яке поширюється дія Технічного
регламенту електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 2009 року №785.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про держаний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» до
повноважень органів ринкового нагляду
належить проведення перевірок
характеристик продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про держаний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» під час
проведення перевірки характеристик
продукції у її розповсюджувачів на
підставах, визначених пунктом 1 і
підпунктом «а» пункту 2 частини першої
цієї статті, зокрема на початковому
етапі перевірки об'єктами перевірки є:

а) наявність на продукції
Національного знака відповідності (у
тому числі ідентифікаційного коду
призначеного органу з оцінки
відповідності), якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, та додержання правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності;

б) наявність супровідної документації,
яка має додаватися до відповідної
продукції (зокрема інструкція з
користування продукцією), етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам;

в) наявність декларації про
відповідність, якщо згідно з технічним
регламентом на відповідний вид
продукції продукція при її
розповсюдженні має супроводжуватися
такою декларацією.

За приписами ч. 17 ст. 23 вказаного Закону
за результатами перевірки
характеристик продукції посадова
особа, яка здійснює ринковий нагляд,
складає акт відповідно до вимог Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» .

Стаття 29 вказаного Закону визначає
обмежувальні (корегувальні) заходи
щодо продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам, у тому числі якщо
порушено вимоги щодо застосування та
нанесення Національного знака
відповідності, складання декларації
про відповідність, надання технічної
документації.

Відповідно до частин 3 та 6 вказаної
статті Закону у разі якщо органом
ринкового нагляду встановлено, що
неналежно застосовано Національний
знак відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
не складено декларацію про
відповідність, якщо її складання
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, декларацію про
відповідність складено з порушенням
встановлених вимог або органу
ринкового нагляду не надано чи надано
технічну документацію на відповідну
продукцію не в обсязі, передбаченому
технічним регламентом, орган ринкового
нагляду невідкладно вимагає від
відповідного суб'єкта господарювання
вжити протягом визначеного строку
заходів щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами.

Технічним регламентом на певний вид
продукції може бути встановлено
особливості застосування
обмежувальних (корегувальних) заходів,
передбачених цією статтею.

Відповідальність суб'єктів
господарювання за порушення
законодавства про безпечність
нехарчової продукції встановлена ст. 44
Закону України «Про держаний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», відповідно до п.п. 1 та 3 ч. 3
ст. 44 якого до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у разі:

- розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

- розповсюдження продукції без
декларації про відповідність, якщо
згідно з технічним регламентом
продукція при її розповсюдженні має
супроводжуватися такою декларацією, - у
розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від двохсот до трьохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 1 п. 7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 року
№1149, забороняється введення в обіг
електрообладнання без декларації про
відповідність та національного знака
відповідності, нанесеного згідно з
правилами, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 29
листопада 2001 року № 1599 "Про
затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності».

Пунктом 5 Правил застосування
національного знака відповідності,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року №1599, встановлено, що знак
відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб нанесення
(друкування, наклеювання, гравірування,
травлення, штампування, лиття тощо)
знака відповідності визначається
виробником продукції.

За результатами оцінки відповідності
виробник або уповноважений
представник проставляє на кожному
виробі електрообладнання, пакуванні,
інструкції з експлуатації або
гарантійному свідоцтві національний
знак відповідності та складає
декларацію про відповідність за формою
згідно з додатком до цього Технічного
регламенту (п. 12 Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29
жовтня 2009 р. № 1149).

Як встановлено судом першої інстанції
та не спростовано апелянтом, на товарах
вказаний знак (національний знак
відповідності) був нанесений
виробником на упаковку товарів при
введені їх в обіг на території України
з 2012р.

Колегія суддів, погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
продукція, яка реалізується позивачем
відповідає вимогам встановленим
чинними в Україні нормативними
документами.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.08.2013 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.08.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

О.В. Епель

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Епель О.В.