Справа № 750/8851/13-а(2а/750/1028/13)
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/8851/13-а(2а/750/1028/13)
Головуючий у 1-й інстанції: Лямзіна Н.Ю.
Суддя-доповідач: Гром
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гром Л.М.

суддів: Бєлової Л.В.,
Міщука М.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у місті Чернігові ради на
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 листопада 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 11 листопада 2013
року позов задоволено, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 12.03.2013 року по 13.09.2013
року з урахуванням вимог ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», за виключенням проведених
виплат.

На вказану постанову відовідач подав
апеляційну скаргу, в якій він просить
її скасувати і винести нову про відмову
в задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 року в редакції,
що діяла до 01.01.2007 року передбачено, що
застрахована особа (один з батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною має право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
надається у формі матеріального
забезпечення у період відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку і частково компенсує
втрату заробітної плати. Статтею 43
цього Закону визначалося, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
визначається Фондом, але не менше
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради у зв'язку з
отриманням допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним трирічного віку.
Позивач є застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України
«Про Державний бюджет України на
2013рік» було визначено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі не менше 23 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року зазначене положення ч.2
ст. 56 Закону №489 визнано
неконституційним.

Згідно ч.2 ст. 152 Конституції України,
закони, інші правові акти або окремі їх
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 року статті 42, 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 року були
відновлені і діяли у попередній
редакції, що була чинною до 31.12.2007 року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», зокрема підпунктом
12 пункту 25 розділу ІІ, статтю 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» виключено. Однак, рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційним положення підпункту
12 пункту 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» щодо виключення статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Після прийняття Конституційним Судом
України вказаного рішення знову почали
діяти положення ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Враховуючи наведені норми, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції, що вимоги
позивача в частині визнання
неправомірними дій відповідача по не
нарахуванні та невиплаті ОСОБА_2
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 12.03.2013 року по 13.09.2013
року, у розмірі, визначеному ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» підлягають задоволенню з
тих підстав, що допомога по догляду за
дитиною позивачу у вказаний період
виплачувалася у меншому розмірі, ніж
визначений Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
розмір прожиткового мінімуму.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 листопада 2013 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.