Справа № 826/1508/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2014 року № 826/1508/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції»доДержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
провизнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
««Фінансова компанія «Приватні
інвестиції» (далі - ТОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції»,
позивач) з адміністративним позовом
- визнання протиправною бездіяльності
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач), що
полягає в ухиленні від виконання
обов'язку, визначеного п. 1 ст. 52
Податкового кодексу України та
ненадання податкової консультації на
запит ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» № 441 від 02.09.2013
року про отримання податкової
- зобов'язання ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві з
урахуванням рішення по цій справі,
надати ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» податкову
консультацію з таких питань:
1. Чи виникатиме у платника податків
обов'язок нараховувати та сплатити
податку на прибуток з суми, що є
різницею між ціною відступлення та
вартістю набутого платником податків
(заставоутримувача) предмета іпотеки з
моменту настання юридичного факту -
реєстрації права власності?
2. Яким є нормативно-правове
обґрунтування відповіді на перше
питання письмової податкової
консультації, про яку просить позивач?
3. Яким чином розраховуватимуться
податкові зобов'язання платника
податків при наступному відчуженні ним
раніше набутого у власність майна
боржника (предмета іпотеки). Які доходи
та витрати платника податків при цьому
братимуться до уваги?
4. Яким є нормативно-правове
обґрунтування відповіді та третє
питання письмової податкової
консультації, про яку просить позивач?
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач не
надав останньому відповіді на жодне з
поставлених питань, відповідний запит
розглянув формально, процитувавши
норми Цивільного та Податкового
кодексу України без остаточного
висновку, що на думку позивача,
свідчить про бездіяльність
Окрім цього, позивач зазначив, що
ненадання податкової консультації
може ймовірно спричинити неправильне
оподаткування його відповідних
операцій, що в свою чергу призведе до
донарахування відповідачем
зобов'язання по сплаті податку на
прибуток та накладення штрафних
Під час розгляду справи представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.
Представник відповідача в своїх
запереченнях просив суд в задоволенні
адміністративного позову ТОВ
«Фінансова компанія «Приватні
інвестиції» повністю відмовити,
оскільки при наданні відповіді на
запит позивача діяв в рамках чинного
законодавства України.
Відповідно до вимог частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у зв'язку з заявою
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності, суд дійшов
висновку про подальший розгляд справи
у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
02 вересня 2013 року ТОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції»
надіслало ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві запит за № 441, в
якому просило надати йому податкову
консультацію з питань практичного
застосування п. 153.5, п. 153.6 ст. 153
Податкового кодексу України, а саме:
- Чи виникатиме у платника податків
обов'язок нараховувати та сплатити
податку на прибуток з суми, що є
різницею між ціною відступлення та
вартістю набутого платником податків
(заставоутримувача) предмета іпотеки з
моменту настання юридичного факту -
реєстрації права власності?
- Яким є нормативно-правове
обґрунтування відповіді на перше
питання письмової податкової
консультації, про яку просить позивач?
- Яким чином розраховуватимуться
податкові зобов'язання платника
податків при наступному відчуженні ним
раніше набутого у власність майна
боржника (предмета іпотеки). Які доходи
та витрати платника податків при цьому
братимуться до уваги?
- Яким є нормативно-правове
обґрунтування відповіді та третє
питання письмової податкової
консультації, про яку просить позивач?
За результатами його розгляду, ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві надано таку консультацію,
оформлену листом № 4846/10/26-59-06-24 від 10
жовтня 2013 року, який було направлено на
Важаючи, що під час розгляду вказаного
запиту, відповідачем була допущена
бездіяльність, позивач звернувся до
суду з адміністартвиним позовом.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва не
погоджується з доводами ТОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції»,
виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - ПК України).
Цим Кодексом визначаються функції та
правові основи діяльності органів
державної податкової служби.
Зокрема, відповідно до пп. 19 1.1.27 п. 19 1.1
ст. 19 1 ПК України органи державної
податкової служби виконують таку
функцію, як надання податкових
консультацій відповідно до норм цього
У підпункті 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено поняття «податкова
консультація». Це - допомога
контролюючого органу конкретному
платнику податків стосовно
практичного використання конкретної
норми закону або нормативно-правового
акта з питань адміністрування податків
чи зборів, контроль за справлянням яких
покладено на такий контролюючий орган.
При цьому, відповідно до п. 52.1 ст. 52 ПК
України за зверненням платників
податків контролюючі органи надають
безоплатно консультації з питань
практичного використання окремих норм
податкового законодавства протягом 30
календарних днів, що настають за днем
отримання такого звернення даним
контролюючим органом.
Згідно п. 52.2 ст. 52 ПК України податкова
консультація має індивідуальний
характер і може використовуватися
виключно платником податків, якому
надано таку консультацію.
За вибором платника податків
консультація надається в усній,
письмовій або електронній формі (п. 52.3
Пунктом 52.4 ст. 52 ПК України передбачено,
що консультації надаються органом
державної податкової служби, в якому
платник податків перебуває на обліку,
або митним органом за місцем митного
оформлення товарів, або вищим органом
державної податкової служби або вищим
митним органом, якому такий орган
адміністративно підпорядкований, а
також центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну податкову
політику, або центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері митної справи.
Відповідно до п. 52.5 ст. 52 ПК України
контролюючі органи мають право
надавати консультації виключно з тих
питань, що належать до їх повноважень.
Водночас, згідно п. 53.3 ст. 53 ПК України
платник податків може оскаржити до
суду як правовий акт індивідуальної
дії податкову консультацію
контролюючого органу, викладену в
письмовій або електронній формі, яка,
на думку такого платника податків,
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.
Як вбачається з матеріалів вказаної
адміністративної справи, відповідачем
за результатами розгляду запиту
позивача на отримання податкової
консультації з питань практичного
застосування п. 153.5, п. 153.6 ст. 153
Податкового кодексу України надано
відповідь, якою було роз'яснено порядок
оподаткування операцій при відчуженні
майна, заставленого з метою
забезпечення повної суми боргової
вимоги, витрати та доходи заставодавця
та заставоутримувача.
Суд звертає увагу, що бездіяльність - це
пасивна, протиправна поведінка
суб'єкта владних повноважень, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод,
інтересів фізичної чи юридичної особи
(наприклад, неприйняття рішення за
заявою особи, неоприлюднення
нормативно-правового акта тощо).
При цьому, суд погоджується з доводами
відповідача, що детальний аналіз
господарських операцій платника
податку та надання висновків щодо
кожної конкретної ситуації можливий
лише за умови надання позивачем копій
первинних документів, що дасть
можливість чітко ідентифікувати
В спірних правовідносинах ознак
пасивної поведінки в діях відповідача
встановлено не було, факт отримання
відповіді ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» не
Таким чином, надання податковим
органом відповіді (податкової
консультації) на запит позивача, зі
змістом якої останній не погоджується,
не може вважатися бездіяльністю
відповідача, у зв'язку із чим вимога
позивача про визнання протиправною
бездіяльності Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, що полягає в ухиленні від
виконання обов'язку, визначеному п. 1 ст.
52 Податкового кодексу України та
ненаданні податкової консультації на
запит ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» № 441 від 02.09.2013
року про отримання податкової
консультації задоволена бути не може.
Не підлягає до задоволення за вказаних
обставин і вимога про зобов'язання ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві з урахуванням рішення по цій
справі, надати ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» податкову
консультацію, оскільки вона є похідною
При цьому, суд зазначає, що в силу
вказаних вище норм податкового
законодавства, підставою для надання
нової податкової консультації з
урахуванням висновків суду є визнання
судом такої податкової консультації
недійсною. Втім, таких вимог позивачем
Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, у
зв'язку із чим в задоволені
адміністративного позову слід
Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.
Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст.
158-163, ст. 167, ст. 181, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» відмовити
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко