Справа № 826/1512/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2014 року 16:30
№ 826/1512/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1до Київської міської
ради треті особи без самостійних вимог
на предмет спору 1) Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) 2)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інноваційна
Будівельна Компанія» 3) Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Український фонд розвитку регіонів» 4)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Прайм
Девелопмент»про скасування
рішення,ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Київської міської
ради, треті особи без самостійних вимог
на предмет спору: Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) (далі
- третя особа-1), Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інноваційна
Будівельна Компанія» (далі - третя
особа-2), Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів» (далі - третя
особа-3), Товариство з обмеженою
відповідальністю «Прайм Девелопмент»
(далі - третя особа-4), у якій просить суд
скасувати рішення Київської міської
ради №317/9374 від 22.05.2013 «Про надання
статусу скверу земельній ділянці
загальною площею 2,33 га за кадастровим
номером :82:138:0096, яка розташована
між будинками АДРЕСА_3 та будинком
АДРЕСА_2», прийнятого на пленарному
засіданні ХІ сесії Київської міської
ради VІ скликання.

Позовні вимоги позивач підтримав у
повному обсязі. Посилався на те, що
оскаржуваним рішенням протиправно
надано статус скверу земельній
ділянці, на якій розпочато будівництво
житлового будинку, у якому позивач
придбав квартиру. Зазначив, що спірна
земельна ділянка не відповідає поняттю
скверу, оскільки на ній відсутні зелені
насадження. Також позивач вказав на те,
що відповідно до Правил утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 10.04.2006 №105, площа скверу не
може перевищувати 2,0 га, водночас,
оскаржуваним рішення статус скверу
присвоєно земельній ділянці площею 2,33
га.

Відповідач проти задоволення позовних
заперечив. Посилався на те, що
оскаржуване рішення було прийняте на
виконання судових рішень, які набрали
законної сили та у відповідності до
положень законодавства України. Крім
того, представник відповідача
зазначив, що правомірність
оскаржуваного рішення №317/9374 від 22.05.2013
вже розглядалась адміністративним
судами (адміністративна справа №
826/9306/13-а) та було встановлено, що дане
рішення прийнято у відповідності до
вимог законодавства. Просив відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 11.03.2014 треті особи
явку своїх представників не
забезпечили, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином. Своєї позиції стосовно
заявленого позову суду не повідомили.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

ТОВ «Український фонд розвитку
регіонів» (Сторона-1), ТОВ «Інноваційна
Будівельна Компанія» (Сторона-2) та ТОВ
«Сфера-Сіті» (Сторона-3) уклали Договір
№01-30/03-12 про часткову участь у
будівництві та передачу функцій
Замовника (далі - Договір №01-30/03-12),
згідно умов якого Сторона-1 та Сторона-2
доручають Стороні-3 виконати Функції
Замовника, а Сторона-3 зобов'язується
належним чином виконати зазначені
функції та відповідні зобов'язання,
забезпечити фінансування Будівництва
Об'єкту за власний рахунок та/або із
залученням коштів третіх осіб.

Об'єктом згідно з Договором №01-30/03-12 є
житловий, офісно-торговельний та
спортивно-оздоровчий комплекс з
вбудованою та підземним паркінгом, що
має бути збудований на земельній
ділянці площею 6415 кв.м., яка розташована
між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2,
кадастровий номер :82:138:0096 та на
земельній ділянці площею 16 915 кв.м., яка
розташована на АДРЕСА_3, кадастровий
номер :82:138:0098.

14.02.2013 між ТОВ ТОВ «Сфера-Сіті»
(Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було
укладено Договір №135/д2/с1/кв57
купівлі-продажу майнових прав від
14.02.2013 (далі - Договір купівлі-продажу
від 14.02.2013), згідно умов якого позивач
придбав майнові права на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, яка є
частиною об'єкта капітального
будівництва - житловий будинок з
нежилими приміщеннями на АДРЕСА_3,
кадастровий номер земельної ділянки
:82:138:0098.

Згідно пояснень представників сторін,
на вищезазначених земельних ділянках
були розпочаті будівельні роботи, які
здійснювались на підставі Декларації
про початок виконання будівельних
робіт, зареєстрованої Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю 21.03.2013 №КВ 13.

Відповідно до витягів з Державного
земельного кадастру від 14.03.2013
зазначені земельні ділянки
зареєстровані за кадастровими
номерами :82:138:0096, :82:138:0098,
цільове призначення (вид використання):
для будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-громадського
комплексу у складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу.

Позивач зазначив, у зв'язку з
виявленням факту припинення
забудовником будівельних робіт на
об'єкті, він звернувся до ТОВ
«Сфера-Сіті» із запитом щодо надання
інформації про причини і термін
затримки в завершенні будівництва.

У відповідь позивач отримав лист від
28.08.2013 №326, яким його повідомлено, що
будівництво зупинено у зв'язку з
прийняттям на пленарному засіданні ХІ
сесії Київської міської ради VІ
скликання 22.05.2013 рішення «Про надання
статусу скверу земельній ділянці
загальною площею 2,33 га за кадастровим
номером :82:138:0096, яка розташована
між будинками АДРЕСА_3 та будинком
АДРЕСА_2» (далі - Рішення КМР №317/9374).

Вважаючи Рішення КМР від 22.05.2013 №317/9374
протиправним, позивач звернувся до
суду.

Оцінивши надані сторонами докази та
пояснення, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що відповідно до пунктів
2, 3 рішення Київської міської ради від
31.10.2006 №234/291 «Про передачу товариству з
обмеженою відповідальністю
«Інноваційна Будівельна Компанія»
земельної ділянки для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлового, офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом на АДРЕСА_3» (далі -
Рішення КРМ №234/291) затверджено проект
землеустрою та передано ТОВ
«Інноваційна Будівельна Компанія», за
умови виконання пункту 4 цього рішення,
в довгострокову оренду на 10 років
земельну ділянку площею 1,69 га для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового,
офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом на АДРЕСА_3 за
рахунок міських земель, не наданих у
власність чи користування.

Рішенням Київської міської ради від
19.07.2005 №855/3430 затверджено проект
землеустрою та передано ТОВ
«Український фонд розвитку регіонів»,
за умови виконання пункту 4 цього
рішення, у довгострокову оренду на 15
років земельну ділянку загальною
площею 0,64 га для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-громадського комплексу у
складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу між будинками АДРЕСА_4 та
АДРЕСА_2, у тому числі: площею 0,38 га за
рахунок міських земель, не наданих у
власність чи користування; площею 0,26 га
за рахунок земель запасу житлової та
громадської забудови.

Суд встановив, що земельні ділянки з
кадастровими номерами :82:138:0098 та
:82:138:0096 були надані в оренду ТОВ
«Інноваційна Будівельна Компанія» та
ТОВ «Український фонд розвитку
регіонів» для будівництва на підставі
рішень КМР №234/291 та №855/3430.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.10.2012 № 5011-47/12739-2012 визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 1,69 га, що знаходиться по
АДРЕСА_3, зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) 16.01.2007 за №82-6-00399 та
зобов'язано ТОВ «Інноваційна
Будівельна Компанія» повернути
Київській міській раді земельну
ділянку площею 1,69 га з кадастровим
номером :82:138:0098.

Зі змісту даного рішення вбачається, що
підставою для визнання нечинним
договору оренди від 16.01.2007 №82-6-00399 стало
те, що рішення КМР №234/291, яким було
передано спірну земельну ділянку у
користування ТОВ «Інноваційна
Будівельна Компанія», не відповідає
законодавству України.

Зазначене рішення Господарського суду
міста Києва залишене без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.02.2013
№5011-47/12739-2012 та постановою Вищого
господарського суду України від 15.05.2013
№5011-47/12739-2012.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.10.2012 № 5011-47/12740-2012 визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 0,64 га, що знаходиться
між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) 21.06.2006
за № 82-6-00338 та зобов'язано ТОВ
«Український фонд розвитку регіонів»
повернути Київській міській раді
земельну ділянку площею 0,64 га з
кадастровим номером :82:138:0096.

Зі змісту даного рішення вбачається, що
підставою для визнання нечинним
договору оренди від 21.06.2006 № 82-6-00338
стало те, що рішення КМР №855/3430, яким
було передано спірну земельну ділянку
у користування ТОВ «Український фонд
розвитку регіонів», не відповідає
законодавству України.

Зазначене рішення Господарського суду
міста Києва залишене без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.02.2013
№5011-47/12740-2012 та постановою Вищого
господарського суду України від 22.04.2013
№5011-47/12740-2012.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

На виконання рішень Господарського
суду міста Києва №5011-47/12739-2012 та
№5011-47/12740-2012, з метою раціонального
використання та збереження зелених
насаджень, а також враховуючи
колективні звернення громадян,
Київська міська рада 22.05.2013 прийняла
оскаржуване Рішення №317/9374, яким
земельній ділянці загальною площею 2,33
га за кадастровим номером :82:138:0096,
яка розташована між будинками АДРЕСА_3
та будинком АДРЕСА_2 надано статус
скверу.

Пунктом 2.1 Правил утримання зелених
насаджень у населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 10.04.2006 №105 (далі - Правила
№105) визначено, що сквер - це
упорядкована й озеленена ділянка
площею від 0,02 га до 2,0 га, яка є
елементом архітектурно-художнього
оформлення населених місць, призначена
для короткочасного відпочинку
населення.

Позивач посилався на те, що рішенням
КМР №317/9374 всупереч положенням
законодавства надано статус скверу
земельній ділянці площею понад 2,00 га, а
саме - 2,33 га.

Представник відповідача зазначив, що у
рішенні КМР №317/9374 було помилково
зазначено загальну площу двох
земельних ділянок з кадастровими
номерами :82:138:0098 (1,69 га) та
:82:138:0096 (0,64 га), а також помилково
вказано тільки один кадастровий номер.

Згідно листа Департаменту земельних
ресурсів Виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА) від 11.03.2014 №,
про допущену технічну помилку у
рішенні КМР №317/9374 на необхідність її
виправлення було поінформовано
комісію з питань екологічної політики.

Таким чином, статус скверу фактично
надано двом земельним ділянкам, площа
яких не перевищує 2,00 га.

Посилання відповідача на
невідповідність зазначеної в рішенні
КМР №317/9374 площі земельної ділянки з
кадастровим номером :82:138:0096 суд
відхиляє, оскільки допущення вказаної
помилки у тексті оскаржуваного рішення
не може бути самостійною підставою для
його скасування.

Статтею 1 Земельного кодексу України
визначено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

У відповідності до пункту 2 статті 22
Закону України «Про столицю України -
місто-герой Київ» у зв'язку зі
здійсненням містом Києвом функцій
столиці України КМР та Київська міська
державна адміністрація, кожна в межах
своєї компетенції, встановленої
законами України, мають право
встановлювати порядок утримання та
експлуатації об'єктів, розташованих у
місті, та прилеглої до них території,
правила благоустрою, торговельного,
побутового, транспортного,
житлово-комунального та іншого
соціально-культурного обслуговування,
визначати особливості
землекористування та використання
інших природних ресурсів.

Місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через КМР,
районні в місті ради (у разі їх
утворення) та їх виконавчі органи
(стаття 6 Закону України «Про столицю
України - місто-герой Київ»).

У відповідності до частини 5 статті 20
Земельного кодексу України види
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Відповідно до пункту 12 розділу X
«Перехідних положень» Земельного
кодексу України повноваження щодо
розпорядження землями в межах м. Києва,
крім земель, переданих у приватну
власність, до розмежування земель
державної та комунальної власності
здійснює Київська міська рада.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» передбачено, що виключною
компетенцією пленарних засідань
сільської, селищної, міської ради є
питання щодо вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Положеннями частини 5 статті 60 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» органи місцевого
самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Частинами 1, 2 статті 20 Земельного
кодексу України встановлено, що
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. Зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

У відповідності до статті 50 Земельного
кодексу України, до земель
рекреаційного призначення належать
землі, які використовуються для
організації відпочинку населення,
туризму та проведення спортивних
заходів.

Згідно з пунктом 3 оскаржуваного
рішення КМР №317/9374 виконавчому органу
Київської міської ради (КМДА) доручено
вжити організаційно-правових заходів
щодо оформлення та благоустрою спірної
земельної ділянки.

Пунктом 2.1 Правил №155 встановлено, що
озеленення населених місць - комплекс
робіт зі створення і використання
зелених насаджень у населених пунктах,
або інакше, система зелених насаджень
населених пунктів.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що
на земельній ділянці, якій рішенням КМР
№317/9374 надано статус скверу, відсутні
зелені насадження, як підставу для
скасування рішення КМР №317/9374,
оскільки, в пункті 3 оскаржуваного
рішення виконавчому органу Київської
міської ради (КМДА) доручено вжити
організаційно-правових заходів щодо
оформлення та благоустрою даної
земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване Рішення КМР
від 02.10.2013 №317/9374 винесе на виконання
судових рішень, які набрали законної
сили, відповідає положенням
законодавства України.

Крім того, суд зазначає, що питання
правомірності Рішення КМР від 02.10.2013
№317/9374 вже розглядалось
адміністративними судами.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29.08.2013 №826/9309/13-а у справі за позовом
ОСОБА_2 до Київської міської ради про
скасування рішення Київської міської
ради від 22.05.2013 №317/9374, у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.
Дана судове рішення залишене без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013.

Частинами 1 та 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, судом встановлено, що на момент
прийняття оскаржуваного рішення
Київською міською радою, договори
оренди спірної земельної ділянки були
визнані недійсними та зобов'язано
орендарів, відповідними судовими
рішеннями, повернути Київській міські
раді земельні ділянки площею 1,69 га, що
знаходиться по АДРЕСА_3 та площею 0,64 га,
що знаходиться між будинками АДРЕСА_4
та АДРЕСА_2, що свідчить про
правомірність прийняття відповідачем
Рішення від 22.05.2013 року №317/9374 в частині:
надання земельній ділянці загальною
площею 2,33 га за кадастровим номером
:82:138:0096, яка розташована між
будинками АДРЕСА_3 та будинком АДРЕСА_2,
статусу скверу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши
докази, наявні в матеріалах справи, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, суд
вважає адміністративний позов ОСОБА_1
необґрунтованим та дійшов висновку про
відсутність підстав для його
задоволення.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 158, 160-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський