Справа № 872/13523/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 804/8637/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

позивача - Савченко Ганни Василівни (
директора ПП фірми "МГТ")

представників відповідача - Гунько Л.П.
( довіреність від 11.03.2014), Пелевіної С.А.
(08.01.2014)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу начальника
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
Морозової Наталі Миколаївни

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 року у справі № 804/8637/13-а за
позовом Приватного підприємства фірми
"МГТ" до начальника Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області Морозової
Наталі Миколаївни про визнання дій
незаконними та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року Приватне підприємство
фірма "МГТ" (далі - Позивач) звернулось
до суду з адміністративним позовом до
начальника Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області Морозової
Наталі Миколаївни (далі - Відповідач),
відповідно до якого, з урахуванням
уточненого адміністративного позову,
просили визнати незаконними дії
Відповідача при прийнятті рішення № 112
від 16.04.2013 р. та скасувати вказане
рішення. (а.с.3-4, 71).

Вимоги адміністративного позову
обґрунтовано тим, що Відповідачем
оскаржуване рішення було прийняте з
істотним перевищенням повноважень,
адже Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
істотно обмежує можливості органів
пенсійного фонду в прийнятті рішень
щодо подій, які мали місце до 01.01.2011 року

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 року адміністративний позов
Приватного підприємства фірми "МГТ"
було задоволено частково. Скасовано
рішення № 112 від 16.04.2013 року про
застосування фінансових санкцій за
подання до органів Пенсійного фонду
України недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, винесене
начальником Управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області Морозовою
Наталею Миколаївною. У задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

Постанова суду обґрунтована тим, що
рішення Пенсійного фонду про
застосування фінансових санкцій до
Позивача були прийняті на підставі
приписів нормативно-правових актів,
які втратили чинність на момент
винесення оскаржуваних рішень, а
оскільки застосування до Позивача
штрафних санкцій відбулося не у зв'язку
з наявністю у нього заборгованості зі
сплати страхових внесків, то
застосування норм п.7 розд.8 «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» є
безпідставним.(а.с.75-78)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, начальник Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області Морозової Н.
М. подала апеляційну скаргу, відповідно
до якої, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просила
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2013
року в частині задоволених вимог та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції помилково залишив поза
увагою той факт, що за порушення,
вчинені до 01.01.2011 р. органи Пенсійного
фонду України застосовують фінансові
санкції, передбачені законами, що діяли
на момент вчинення порушення, в тому
числі, фінансові санкції, встановлені
п.5 ч.9 ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Вважають, що вказаної
правової позиції дотримуються і Вищий
адміністративний суд України та
Верховний суд України. (а.с.138-142)

Позивач - ПП фірма «МГТ» заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.
Зазначають, що на момент винесення
оскаржуваного рішення положення п.5 ч.9
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратили чинність. З
огляду на те, що станом на 01.01.2011р. та на
день перевірки Позивач не мав
заборгованості по сплаті страхових
внесків та відповідно до Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, то винесення
відповідачем у 2013 році рішення про
застосування фінансових санкцій за
подання до органів Пенсійного фонду
України недостовірних відомостей є
протиправним. (а.с.153-154)

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представники Відповідача
вимоги апеляційної скарги підтримали
та просили її задовольнити із підстав у
ній зазначених.

Директор ПП фірма «МГТ» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Приватне
підприємство фірма "МГТ" зареєстроване
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Працівниками Управління Пенсійного
фонду України в місті Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області була
проведена планова перевірка
Приватного підприємства фірми "МГТ"
щодо правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
контроль за нарахуванням та сплатою
яких покладено на Пенсійний фонд
України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року, за
результатами якої перевірки був
складений акт від 12.03.2013р. №36. (а.с.32-67).

У зв'язку із наведеним та на підставі п.
5 ч. 9 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", п. 7 розділу VIII "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" начальником
Управління Пенсійного фонду України в
місті Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
Морозовою Н.М. було винесено рішення
№112 від 16.04.2013 року про застосування до
Позивача фінансових санкцій за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та
застосовано фінансові санкції у
розмірі 170 грн. (а.с.11).

Означене рішення Відповідача було
оскаржене Позивачем у досудовому
порядку до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, рішенням
якого від 13.05.2013р. №9588/07-30 скаргу ПП
фірми "МГТ" було залишена без
задоволення, а рішення № 112 від 16.04.2013 р.
- без змін. (а.с.5-8).

Визнання протиправними дій
Відповідача та скасування прийнятого
внаслідок цього рішення і було
предметом судового спору.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПП фірми "МГТ", суд першої інстанції
виходив з того, що рішення Пенсійного
фонду про застосування фінансових
санкцій до Позивача були прийняті на
підставі приписів нормативно-правових
актів, які втратили чинність на момент
винесення оскаржуваних рішень, а
оскільки застосування до Позивача
штрафних санкцій відбулося не у зв'язку
з наявністю у нього заборгованості зі
сплати страхових внесків, то
застосування норм п.7 розд.8 «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» є
безпідставним.

Постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 року в частині залишених без
задоволення позовних вимог сторонами
не оскаржена, а тому судом апеляційної
інстанції не переглядається.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

В період до 1 січня 2011 року відносини, що
виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058).
Зазначеним Законом визначалися
платники страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до змісту оскаржуваного
рішення Відповідача № 112 від 06.04.2013
року, воно були прийняті на підставі п.5
ч.9. ст.106 Закону № 1058.

Пунктом 5 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058 передбачено, що за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або
підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України № 2464 від 08.07.2010 « Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», абзацем п'ятим
пункту 7 Прикінцевих та Перехідних
положень якого визначено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Вказане свідчить про те, що Закон, на
підставі якого до Позивача були
застосовані штрафні санкції за
несвоєчасне подання відомостей, на час
прийняття оскаржуваного рішення
втратив чинність, а тому, відповідно до
пункту 10 Прикінцевих та Перехідних
положень Закону № 2464-VI, положення п.5 ч.9
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» після 1 січня 2011 року не
застосовуються, так як згідно зі
статтею 58 Конституції України закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що Відповідачем
протиправно винесено рішення № 112 від
06.04.2013 року про застосування ПП фірми
"МГТ" фінансової санкції за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку на підставі
пункту 5 частини дев'ятої статті Закону
№ 1058, оскільки зазначена норма Закону
втратила чинність з 1 січня 2011 року
згідно із Законом № 2464-VI і не діяла на
дату прийняття Відповідачем
оскаржуваних рішень.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постанові Верховного Суду України
від 20.11.2012р. та від 19.02.2013р. у справі
№21-432а12, а також в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
10.10.2013р. у справі №К/800/24284/13, та згідно з
положеннями статті 244-2 КАС України є
обов'язковими для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
протиправність оскаржуваного рішення
про застосування фінансових санкцій,
що тягне за собою його скасування

Посилання заявника апеляційної
інстанції на той факт, що за порушення,
вчинені до 01.01.2011 року органи
Пенсійного фонду України застосовують
фінансові санкції, передбачені
законами, що діяли на момент вчинення
порушення, в тому числі - фінансові
санкції, встановлені п.5 ч.9 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
визнаються колегією суддів до даних
правовідносин - помилковими та такими,
що спростовуються вищенаведеним.

У межах доводів апеляційної
скарги підстави для скасування чи
зміни постанови суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205,206
КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу начальника
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
Морозової Наталі Миколаївни - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 року у справі № 804/8637/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 14
березня 2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко