Справа № 805/17732/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року справа
№805/17732/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Васильєвої І.А., Компанієць І.Д.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року по адміністративній справі
№805/17732/13-а за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції х
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про визнання дій по
проведенню перевірки протиправними,
визнання протиправним та скасування
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2013 року до Донецького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
визнання протиправними дій
представників відповідача по
проведенню 17.04.2013 року планової виїзної
перевірки, визнання протиправним та
скасування рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 08.05.2013 року №02/44, визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафних санкцій від
08.05.2013 року №48.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року позовна заява ФОП ОСОБА_2 залишена
без розгляду.

Суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем при подачі позову пропущено
передбачений частиною 2 статті 99 КАС
України шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи

Позивач подав апеляційну скаргу
на ухвалу суду першої інстанції, в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції від 12 лютого 2014 року та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції. В
обґрунтування апеляційної скарги
вказав, що строк звернення до суду
пропущений не був, оскільки він не знав
та не міг знати про перевірку у
магазині та документи, які були
складені працівниками відповідача за
результатами перевірки. Про існування
оскаржуваних документів - рішення та
постанови, він дізнався тільки 25
листопада 2013р.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у їх
відсутність у порядку письмового
провадження на підставі ст.197 ч.1 п.2 КАС
України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що остання задоволенню не
підлягає.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.5 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду
щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Враховуючи ту обставину, що позивач був
обізнаний про проведення перевірки в
магазині за адресою АДРЕСА_1, а про
наявність спірного рішення мав
дізнатись із поштової кореспонденції,
яка надходила на поштову адресу
зазначену в ЄДР і на адресу магазину,
суд першої інстанції правомірно
вважав, що позивачем пропущено
місячний строк звернення до
адміністративного суду, встановлений
ч. 5 ст. 99 КАС України в частині
адміністративного позову щодо
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій від 08.05.2013 року №48.

При цьому позивач не повідомив
інспекцію про зміну місця проживання
та про той факт, що він вже не здійснює
підприємницьку діяльність в магазині
за адресою АДРЕСА_1.

З аналогічних підстав суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що позивачем пропущений шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду в частині визнання протиправним
та скасування рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 08.05.2013 року №02/44.

Суд першої інстанції вважав
адміністративний позов в частині
визнання протиправним та скасування
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 08.05.2013 року
№02/44, визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій від 08.05.2013 року №48
таким, що підлягає залишенню без
розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими
виносками суду першої інстанції.

Стосовно адміністративного позову в
частині визнання протиправними дій
представників відповідача по
проведенню 17.04.2013 року планової виїзної
перевірки колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається зі змісту
адміністративного позову, протиправні
дії щодо яких заявлено позовні вимоги,
вчинено відповідачем 17.04.2013 року.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні при
розгляді справи в суді першої
інстанції пояснив, що перебував у
трудових відносинах із позивачем та
під час проведення перевірки 17.04.2013
року, знаходився у магазині за адресою
АДРЕСА_1, де виконував функції продавця.
17.04.2013 року він повідомляв позивача
телефоном про проведення перевірки
представниками відповідача.

Позивач не оспорював обставин того що
йому було відомо про проведення
перевірки 17.04.2013 року в магазині за
адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції, з яким
погоджується колегія суддів, вважав, що
саме з 17.04.2013 року має обчислюватись
шестимісячний строк оскарження дій
відповідача по проведенню планової
виїзної перевірки.

Суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку, що позивачем
пропущений шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду в
частині визнання протиправними дій
представників відповідача по
проведенню 17.04.2013 року планової виїзної
перевірки.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
письмовими доказами по справі
підтверджено направлення відповідачем
оскаржуваних позивачем документів на
його адресу, яка вказана у свідоцтві
про державну реєстрацію фізичної особи
підприємця, 19.04.2013р. та 08.05.2013р. (а.с.33-38),
але позивач не отримав їх з незалежних
від відповідача причин.

Таким чином, про порушення своїх прав
та наявність оскаржуваних документів
позивач повинен був дізнатися в квітні
та травні 2013р.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, а ухвалу суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити позивачу ОСОБА_2
його право на повторне звернення до
суду з позовом в разі наявності
поважних підстав для поновлення строку
звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 196, п. 1 ст.199, 200, 204, 205, 206 КАС України,
суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року по адміністративній справі
№805/17732/13-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року по адміністративній справі
№805/17732/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць