Справа № 2-а-11523/11/1527
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-11523/11/1527

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Зудіхін О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Жука С.І.,
Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради на
постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 29 листопада 2011 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про зобов'язання провести
перерахунок та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення, зобов'язання
в подальшому виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради подав
апеляційну скаргу на постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 29 листопада 2011 року, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Постановою від 29 листопада 2011 року,
ухваленою в порядку скороченого
провадження, Суворовський районний суд
м. Одеси частково задовольнив
адміністративний позов ОСОБА_1, визнав
неправомірною відмову відповідача
щодо перерахунку позивачу
компенсаційних виплат, що передбачені
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язав відповідача
здійснити позивачу перерахунок
компенсаційних виплат за період з 27
квітня по 27 жовтня 2011 року, з
урахуванням ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуючи розміри
мінімальної заробітної плати за 2011 рік,
затверджені Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», та
провести відповідні виплати, з
урахування фактично виплачених та
отриманих позивачем сум.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, оскільки
нарахування і виплата щорічної
допомоги на оздоровлення провадилась
відповідно до вимог ст. 62 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
тобто у порядку визначеному Кабінетом
Міністрів України, та враховуючи
існуючи фінансові можливості
державного бюджету, що також
відповідає вимогам ст. 4, п. 5 ст. 51, ст. 119
Бюджетного кодексу України.

ОСОБА_1 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС, віднесений до 1
категорії, та є інвалідом ІІ групи.

У 2011 році позивачу виплачена щорічна
допомога на оздоровлення у розмірі 120
грн., у відповідності до Постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562, від 20 вересня 2005 року № 936,
від 26 липня 1996 року № 836.

Оскільки абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачає
виплату щорічної грошової допомоги на
оздоровлення, зокрема інвалідам ІІ
групи в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат, а Постанова Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 має меншу юридичну силу ніж Закон,
суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо протиправної невиплати позивачу у
2011 році щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі встановленому
законом та наявності правових підстав
для зобов'язання відповідача провести
перерахунок та здійснити виплату цієї
допомоги за 2011 рік.

Справа розглянута в порядку
письмового провадження відповідно до
п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Ухвалою від 30 жовтня 2011 року
Суворовський районний суд м. Одеси
залишив без розгляду позовні вимоги,
заявлені за період з 29 листопада 2002
року по 27 квітня 2011 року (а.с. 27-28).
Зазначена ухвала в апеляційному
порядку не оскаржена.

ОСОБА_1 з 2002 року має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є потерпілим від аварії на
ЧАЕС, віднесений до 1 категорії (а.с. 14).
Також ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (а.с.
13).

Сторонами по справі не оспорюється та
матеріалами справи підтверджено, що у
вересні 2011 року відповідач нарахував
та виплатив позивачу щорічну грошову
допомогу на оздоровлення в розмірі 90
грн., відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 (а.с. 8).

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлена виплата щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, зокрема
інвалідам ІІ групи в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Зазначена норма, з урахуванням рішень
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008, упродовж 2009 - 22 липня 2011
років змін не зазнавала.

Оскільки відповідач, нараховуючи та
виплачуючи у серпні 2011 року позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення,
керувався положеннями Постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562, а не Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 року №
745, апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про
застосування до спірних правовідносин
розміру цієї допомоги, визначеного
саме ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який має вищу юридичну
силу ніж Постанова Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року № 562.

Таким чином, з урахуванням постанов
Верховного Суду України від 24 жовтня 2011
року, реєстраційний номер судового
рішення в ЄДРСР - 19848643, від 14 березня 2011
року -14887460, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог та з обраним судом
першої інстанції засобом відновлення
порушеного права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, ст. 195, п. 1 ч. 1
ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 244-2, ч. 6
ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 29 листопада 2011 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
Жук С.І.

суддя
І.О.Турецька