Справа № 803/322/14
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Справа № 803/322/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Ковельського міськрайонного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ковельський міськрайонний центр
зайнятості звернувся з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі
4992,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач з 10.04.2012 року був
зареєстрований у Ковельському МРЦЗ як
такий, що шукає роботу. Після надання
статусу безробітного відповідачу була
призначена та виплачувалась допомога
по безробіттю. 27.11.2013 року
спеціалістами центру зайнятості було
встановлено, що ОСОБА_1 під час
перебування на обліку в центрі
зайнятості не повідомив про обставини,
що впливають на умови виплати
матеріально-технічного забезпечення, а
саме: про факт того, що відповідач
працює на умовах цивільно-правового
договору із ТзОВ «Астеліт», внаслідок
чого за час перебування на обліку в
службі зайнятості ОСОБА_1 було
незаконно виплачено допомогу по
безробіттю у сумі 4992,36 грн.

13.11.2013 року відповідачу була надіслана
претензія на вказану суму, яку він
отримав особисто 30.12.2013 року, проте, в
добровільному порядку не повернув
отриманих коштів. З огляду на наведене,
позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в
користь Ковельського міськрайонного
центру зайнятості кошти в сумі 4992,36 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання 12.03.2014
року не прибув, хоча відповідно до
частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) якщо немає
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Ухвалою суду від 12.03.2014 року відповідно
до частини 6 статті 128 КАС України суд
ухвалив розгляд справи здійснювати в
порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 частини другої
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюються на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках встановлених Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту «а» частини
третьої статті 1 Закону України «Про
зайнятість населення» від 01.03.1991 року
№803-ХІІ (що діяв на момент виникнення
спірних правовідносин) в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, працюючі по найму на умовах
повного або неповного робочого дня
(тижня) на підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
фізичних осіб.

Відповідно до статті 2 даного Закону
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до частини другої статті 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.04.2011 року
зареєстрований в Ковельському МРЦЗ, як
такий, що шукає роботу.

Відповідно до поданої заяви від 17.04.2012
року, відповідачу надано статус
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю.

З дослідженої судом заяви ОСОБА_1 від
17.04.2012 року про надання статусу
безробітного вбачається, що відповідач
зазначив, що не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності, не
є найманим працівником, не укладав
договорів цивільно-правового
характеру, пенсії не отримує, не має
права на пенсію за віком, в тому числі
на пільгових умовах та на пенсію за
вислугу років. Із даної заяви також
слідує, що відповідач зобов'язується
своєчасно повідомити службу
зайнятості працевлаштування (в тому
числі і на тимчасову роботу).

При проведенні перевірки
спеціалістами центру зайнятості був
виявлений факт перебування
відповідача ОСОБА_1 у цивільно-правових
відносинах з ТзОВ «Астеліт» на умовах
договору №АВ- від 01.07.2012 року про
надання послуг, про що складено акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» №126 від 29.11.2013 року.
З даного акту також вбачається, що за
період з 01.07.2012 року по 30.09.2013 року
відповідачу було нараховано
винагороду в розмірі 12089,00 грн.

Проте, як слідує, із додатку до ПК
безробітного, 17.07.2012 року під час
чергового відвідування центру
зайнятості відповідач не повідомив
спеціаліста про факт перебування у
цивільно-правових відносинах із ТзОВ
«Астеліт» з 01.07.2012 року, чим порушив
норми чинного законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття.

Отже, в порушення вимог законодавства з
питань зайнятості населення та
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття відповідач під час
перебування в центрі зайнятості на
обліку не надав відомостей про
обставини, що впливають на умови
виплати допомоги по безробіттю та не
повідомив про факт надання послуг на
підставі цивільно-правового договору
та отримання за це доходу.

Неповідомлення відповідачем про
обставини, що впливають на умови
виплати матеріально-технічного
забезпечення, потягло за собою
неправомірну виплату йому
матеріального забезпечення в сумі 4992,36
грн., що підтверджується довідкою
відповідача №1629 від 13.12.2013 року,
наявною в матеріалах справи.

Повідомлення таких обставин
законодавство покладає на особу. В
даному випадку ОСОБА_1 не виконав своїх
обов'язків, а тому сума допомоги по
безробіттю, отримана ним в період з
01.07.2012 року по 27.12.2012 року підлягає
поверненню.

Позивачем були здійснені заходи щодо
погашення заборгованості шляхом
винесення наказу №НТ131211 від 11.12.2013 року
про повернення виплат за період з 01.07.2012
року по 26.12.2012 року в загальній сумі 4992,36
грн., та надіслання ОСОБА_1 претензії
№2778/01-23 від 13.12.2013 року на вказану суму
заборгованості, яку він отримав 30.12.2013
року.

Проте, на час розгляду даної справи
відповідачем суду не надано доказів
повернення даної суми коштів та
доказів оскарження наказу про
повернення виплат у встановленому
законом порядку.

Частиною третьою статті 36 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» визначено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Дані норми кореспондуються із
приписами пункту 6 Порядку
розслідування страхованих випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітних,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
№60/62 від 13.02.2009 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за №232/16248
12.03.2009 року, яка передбачає, що у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до пункту 8 вказаного
Порядку у відмови особи чи роботодавця
повернути кошти, а також у разі
неповернення їх у встановлений строк
стягнення таких коштів здійснюється у
судовому порядку відповідно до
законодавства.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1, отримуючи
прибуток на умовах цивільно-правового
договору, укладеного з ТзОВ «Астеліт»,
безпідставно отримав допомогу по
безробіттю за період з 01.07.2012 року по
26.12.2012 року в розмірі 4992,36 грн., доказів
повернення якої на час розгляду справи
суду не представлено, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Керуючись статтями 11, 17, 128, 158, 162, 163, 186
КАС України, на підставі Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Закону України «Про
зайнятість населення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Ковельського міськрайонного центу
зайнятості незаконно отриману
допомогу по безробіттю в розмірі 4992
(чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто дві)
гривні 36 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст.186 КАС України.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Р.С.Денисюк