Справа № П/805/98/14
Суддя: Спасова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.
Справа №П/805/98/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13 год.10
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Спасової Н.В.,

при секретарі судового засідання -
Нартові Д.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача УПФУ -
Костомаровової О.Д.,

представника відповідача Горлівської
ОДПІ - Таранова Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області про
визнання неправомірними та скасування
рішень УПФУ від 21.01.2014 року № 125, № 126, №
127, № 128, № 129, від 11.02.2014 року № 289, від
13.08.2013 року № 4313,-

В С Т А
Н О В И В:

В січні 2014 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач,
ФО-П ОСОБА_1) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (надалі Горлівська
ОДПІ, відповідач 1), управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області (надалі
УПФУ, відповідач 2), в якому, з
урахуванням змінених позовних вимог,
просив визнати неправомірними та
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області від 21.01.2014
року № 125, № 126, № 127, № 128, № 129, від 11.02.2014
року № 289, від 13.08.2013 року № 4313. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що за його заявою, у зв'язку із
прийняттям рішення про припинення
підприємницької діяльності, УПФУ в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області була
проведена позапланова перевірка
дотримання ним законодавства зі сплати
страхових внесків. За результатами
перевірки, крім іншого, УПФУ були
виявлені порушення у виді неподання
ним, несвоєчасного подання протягом
2005- 2012 років до органу Пенсійного фонду
звітності, у тому числі відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку. Про кожний
факт виявленого порушення в листопаді
2013 року посадовими особами УПФУ був
складений акт. На підставі зазначених
актів рішеннями начальника управління
до нього застосовані штрафні санкції.
Оскільки рішення відповідача 2 про
застосування штрафних санкцій
винесені у січні- лютому 2014 року на
підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " від 09 липня 2003 року № 1058-
ІV (надалі Закон України № 1058- ІV) та
пункту 4 частини 11 статті 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», які втратили
чинність, посилаючись на положення ст.
58 Конституції України, згідно якої
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, позивач
наполягав на незаконності
оскаржуваних рішень та просив про їх
скасування.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеному у
позовній заяві. Просив про задоволення
позовних вимог.

Представник відповідача Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області проти
позову заперечував з підстав,
викладених в письмових запереченнях на
адміністративний позов ( а.с. 61).
Посилаючись на те, що оскаржувані
рішення винесені безпосередньо
органом Пенсійного фонду, Горлівська
ОДПІ до них жодного відношення не має,
прохальна частина позову ФО-П ОСОБА_1
не містить жодних вимог до органу
Міндоходів, просив у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області проти
позову заперечувала з підстав,
викладених в письмових запереченнях на
адміністративний позов (а.с.64-66).
Наполягала, що при застосуванні
фінансових санкцій до позивача
управління правомірно керувалось
Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки відповідно до п.7
розділу VIII "Прикінцевих та перехідних
положень" Закону України від 08.07.2010 року
№2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом. Посилаючись на
те, що у відповідності до ст. 17-20 Закону
України № 1058- ІV територіальні
управління Пенсійного фонду України
мають право донараховувати страхові
внески та застосовувати фінансові
санкції, оскаржувані рішення вважала
правомірними.

Вказувала на пропуск позивачем строку
звернення до адміністративного суду з
вимогою про скасування рішення № 4313
від 13.08.2013 року. Зазначала, що при
первісному звернені до суду з позовом
позивач оскаржував рішення УПФУ про
застосування штрафних санкцій,
прийнятих УПФУ в листопаді 2013 року.
Проте, під час перебування справи у
суді, оскаржувані позивачем рішення
були скасовані Головним управлінням
ПФУ в Донецькій області та замість них
у січні- лютому 2014 року винесені нові
рішення, які стали предметом змінених
позовних вимог. Оскільки за змістом
змінених позовних вимог ФО-П ОСОБА_1
просить скасувати рішення, які ще не
були прийняті на момент подання позову,
представник УПФУ просила залишити
позовну заяву ФО-П ОСОБА_1 без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця 14.01.1994 року,
про що до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 30.12.2009 року внесено
відповідний запис за № 0016781. З
20.03.2013 року позивач знаходиться в стані
припинення підприємницької
діяльності.

З січня 1994 року позивач, як платник
податків, за реєстраційним № 2082,
перебуває на обліку в Горлівській ОДПІ
ГУ Міндоходів в Донецькій області та як
платник страхових внесків до
Пенсійного фонду, за реєстраційним №
05-11-11-0596, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області.

Зазначене підтверджується Випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Серії НОМЕР_2 та витягом з ЄДРПОУ. (а.с.52,
78)

Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області 05 листопада
2013 року був складений акт № 2333 про
неподання ФО-П ОСОБА_1 відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку. За висновком
зазначеного акту встановлено
порушення ФО-П ОСОБА_1 пункту 6 статті 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині неподання
звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2007 рік.
(а.с.9)

На підставі зазначеного акту № 2333,
Рішенням № 127 від 21.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України посадовою особою відповідача 2,
на підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за 2007
рік у строки, визначені законодавством,
до ФО-П ОСОБА_1 застосовано фінансові
санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с.40)

Крім того, 05 листопада 2013 року УПФУ в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області був
складений акт № 2335 про неподання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку. За
висновком зазначеного акту
встановлено порушення ФО-П ОСОБА_1
пункту 6 статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині неподання
звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2009 рік.
(а.с.10)

На підставі зазначеного акту № 2335,
Рішенням № 129 від 21.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України посадовою особою відповідача 2,
на підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за 2009
рік у строки, визначені законодавством,
до ФО-П ОСОБА_1 застосовано фінансові
санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с.38)

Актом № 2332 від 05.11.2013 року УПФУ в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області
встановлено порушення позивачем
пункту 6 статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині неподання
звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2006 рік.
(а.с.11)

На підставі зазначеного акту № 2332,
Рішенням № 126 від 21.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України посадовою особою відповідача 2,
на підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за 2006
рік у строки, визначені законодавством,
до ФО-П ОСОБА_1 застосовано фінансові
санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с.41)

Актом № 2334 від 05.11.2013 року УПФУ в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області
встановлено порушення позивачем
пункту 6 статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині неподання
звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2008 рік.
(а.с.13)

На підставі зазначеного акту № 2334,
Рішенням № 128 від 21.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України посадовою особою відповідача 2,
на підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за 2008
рік у строки, визначені законодавством,
до ФО-П ОСОБА_1 застосовано фінансові
санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с.39)

Актом № 2485 від 20.11.2013 року УПФУ в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області
встановлено порушення позивачем п. 4 ч.2
ст.17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині несвоєчасного
подання розрахунку суми страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
жовтень 2005 року (строк подання звіту -
до 20 листопада 2005 року, звіт поданий - в
листопаді 2013 року) (а.с.71-72)

За вказане порушення, зафіксоване в
акті № 2485 від 20.11.2013 року, Рішенням № 289
від 11.02.2014 року про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
подання звітності до органів
Пенсійного фонду України за жовтень 2005
року посадовою особою відповідача 2, на
підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за несвоєчасне подання
звіту про суми нарахованої заробітної
плати (грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України у
строки, визначені законодавством, до
ФО-П ОСОБА_1 застосовано фінансові
санкції у розмірі 1188,50 грн. (а.с.74) З
розрахунку штрафної санкції,
застосованої вказаним рішенням,
вбачається, що на позивача накладений
штраф у розмірі 10% суми страхових
внесків у перерахунку на періоди (а.с.75)

З Акту № 1256 від 12.08.2013 року вбачається,
що його складено повноважною особою
УПФУ в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області про
неподання ФО-П ОСОБА_1 звітності про
суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та сум нарахованого
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
органів Пенсійного фонду. Згідно
висновку зазначеного акту встановлено
порушення позивачем пункту 4 частини 2
статті 6 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» в частині
неподання звітності за 2012 рік до
органів Пенсійного фонду України, дані
якої використовуються у системі
персоніфікованого обліку.
Відповідальність платника за
встановлене порушення передбачена
пунктом 4 частини 11 статті 25 Закону №
2464-VI. (а.с.73)

На підставі зазначеного акту № 1256 від
12.08.2013 року, Рішенням № 4313 від 13.08.2013
року про застосування штрафних санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за 2012 рік, на
підставі пункту 4 частини 11 статті 25
зазначеного Закону, до ФО-П ОСОБА_1, за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом,
застосовано фінансові санкції у
розмірі 170,00 грн. (а.с.43)

З акту № 2484 від 20.11.2013 року, складеному
посадовою особою УПФУ в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області,
вбачається, що ним встановлено
порушення позивачем пункту 6 статті 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині несвоєчасного
подання звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2005 рік
(строк подання звіту до 01.04.2006 року; звіт
подано 14.11.2013 року) (а.с.14)

За вказане порушення, зафіксоване в
акті № 2484 від 20.11.2013 року, Рішенням № 125
від 21.01.2014 року про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України
посадовою особою відповідача 2, на
підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за 2005
рік у строки, визначені законодавством,
до ФО-П ОСОБА_1 застосовано фінансові
санкції у розмірі 2407,00 грн. (а.с.76) З
розрахунку штрафної санкції,
застосованої вказаним рішенням,
вбачається, що на позивача накладений
штраф у розмірі 10% суми страхових
внесків у перерахунку на періоди (а.с.77)

З зворотнього боку облікової картки
платника страхових внесків ФО-П ОСОБА_1
вбачається, що станом на 31.12.2012 року за
позивачем рахується заборгованість у
загальному розмірі 170,00 грн. (62-63)

Виходячи з доводів адміністративного
позову та заперечень на нього,
приймаючи до уваги встановлені у
справі обставини, між сторонами не є
спірним питання допущення позивачем
порушень законодавства у виді
неподання, несвоєчасного подання
звітності до органу Пенсійного фонду.
Позивач заперечує проти права УПФУ
накладати санкції на підставі правових
норм, що втратили чинність. Отже,
наявність спору між сторонами
обумовлена різним тлумаченням норм
матеріального права з приводу
наявності в УПФУ повноважень у 2014 році
на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-ІV та на підставі пункту 4
частини 11 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» застосовувати
фінансові санкції за порушення, що мали
місце у попередні періоди.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступних мотивів та положень діючого
законодавства України.

У відповідності з п.п.1, 7 Положення про
Пенсійний фонду України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

П.2.1. вказаного Положення визначені
основні завдання територіальних
органів Пенсійного фонду України, до
яких, зокрема, належить забезпечення у
відповідному регіоні збору та ведення
обліку надходжень від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів
відповідно до законодавства,
призначених для пенсійного
забезпечення.

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їхні
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приймаючи оспорювані рішення, УПФУ, як
на правову підставу застосування
фінансових санкцій, послалося на п.5 ч.9
ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV,
а в рішенні № 4313 від 13.08.2013 на пункт 4
частини 11 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI.

Пункт 4 частини 11 статті 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», у редакції, що
діяла до 11 серпня 2013 року, містив таку
норму: « Територіальний орган
Пенсійного фонду застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції: за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності, передбаченої цим
Законом, територіальним органом
Пенсійного фонду накладається штраф
у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.»

Зазначений пункт виключено на підставі
Закону N 406-VII від 04.07.2013 року, який
набрав чинності з 11.08.2013 року.

Правові норми, які містилися в п.5 ч.9
ст.106 Закону № 1058-IV, передбачали
наступне: «Виконавчі органи Пенсійного
фонду застосовують до страхувальників
такі фінансові санкції: за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або
підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.»

У зв'язку з набранням чинності Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 8
липня 2010 року, з 1 січня 2011 року зі ст.106
Закону № 1058-IV виключені частини 1-9.

Крім того, частинами 5 та 6 п. 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України № 2464-VI визначено:

Стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Зміст наведених положень
законодавства дає підстави для
висновку про те, що, п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI передбачає можливість стягнення
відповідачем фінансових санкцій,
нарахованих та/або не сплачених у
період до 1 січня 2011 року, але не надає
повноважень нараховувати такі санкції
після 1 січня 2011 року.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно з правовою
позицією Конституційного Суду України,
викладеною в рішенні у справі № 1-7/99 за
конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) 9 лютого 1999 року № 1-рп/99: "В
регулюванні суспільних відносин
застосовуються різні способи дії в
часі нормативно-правових актів.
Перехід від однієї форми регулювання
суспільних відносин до іншої може
здійснюватися, зокрема, негайно
(безпосередня дія), шляхом перехідного
періоду (ультраактивна форма) і шляхом
зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Відповідальність можлива лише за
наявності в законі чи іншому
нормативно-правовому акті визначення
правопорушення, за яке така юридична
відповідальність особи передбачена, і
яка може реалізовуватись у формі
примусу зі сторони уповноваженого
державою органу.

Аналізуючи дію в часі правових норм, на
підставі яких до позивача застосовані
фінансові санкції, суд дійшов висновку,
що положення пункту 4 частини 11 статті 25
Закону № 2464-VI діяли з 01 січня 2011 року до
11 серпня 2013 року, а положення ч.9 ст.106
Закону № 1058 - з 1 січня 2004 року до 1 січня
2011 року. Отже, саме в цей проміжок часу
вказані норми визначали склад
правопорушень, вид та розмір санкцій,
тобто поняття правопорушення і
відповідальність за нього.

Таким чином, застосовуючи в січні-
лютому 2014 року та 13.08.2013 року фінансові
санкції до позивача, УПФУ діяло на
підставі неіснуючих правових норм, що
свідчить про невідповідність
оспорюваних рішень вимогам п.1 ч.3 ст.2
КАС України.

З приводу твердження представника
відповідача про те, що можливість
застосування норм права, які втратили
чинність, передбачена абз.6 п.7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VI, відповідно до якого за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
збережені повноваження щодо
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділенні до набрання
чинності цим Законом, суд відзначає, що
за відповідачем збережені функції по
застосуванню винятково тих санкцій,
які існують на момент їх застосування,
а не тих, що існували раніше. У спірних
правовідносинах УПФУ безпідставно
отожнило право на застосування санкцій
(компетенцію) з підставами
відповідальності.

При цьому, суд зазначає, що аналогічна
правова позиція викладена в
Постановах Верховного суду України від
20 листопада 2012 року № 21-367а12 та від 04
червня 2013 року №21-170а13, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судових рішень з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах та які в силу
положень ч.1, ч.2 ст. 244-2 КАС України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Стосовно доводів представника
відповідача 1 щодо неправомірного
звернення позивача з даним позовом
саме до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області суд зазначає
наступне.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративних
реформ» від 4 липня 2013 року № 406-VII
внесені зміни в деякі законодавчі акти,
зокрема, п. 102 вказаного Закону внесені
зміни в Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування". Цей
закон набрав чинності 11 серпня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" порядок
нарахування, обчислення і сплати
єдиного внеску визначається цим
Законом, в частині адміністрування -
Податковим кодексом України, та
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" органи доходів
і зборів зобов'язані здійснювати
контроль за дотриманням платниками
єдиного внеску вимог цього Закону.

Отже, відповідачем по даній справі має
виступати у тому числі Горлівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів,
оскільки виконуючи функції з
адміністрування єдиного соціального
внеску, зазначений орган має правову
зацікавленість у вирішенні даної
справи, тому як передані з УПФУ до ОДПІ
відомості щодо боргу позивача у
розмірі 170,00 грн., який виник на підставі
оспорюваного рішення № 4313, можуть
призвести до здійснення цим
відповідачем дій з його стягнення.

Крім того, суд відхиляє доводи
представника відповідача управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області щодо
пропуску строку звернення позивача до
суду з позовною вимогою про визнання
протиправним та скасування рішення від
13 серпня 2013 року № 4313, оскільки з
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області від 18 грудня 2013 року № 10588/08,
яким оскаржуване рішення від 13 серпня
2013 року № 4313 було залишено без змін,
вбачається, що позивач скористався
своїм правом на його адміністративне
оскарження, отримавши відмову у
задоволенні своєї скарги в цій частині
(а.с. 68-70).

Виходячи з зазначеного, враховуючи, що
рішення за результатами розгляду
скарги позивача ГУ ПФУ в Донецькій
області було прийнято 18 грудня 2013 року,
а з позовною заявою ФО-П ОСОБА_1
звернувся 20 грудня 2013 року, суд вважає
строк звернення до суду з даним позовом
дотриманим. При цьому, суд відхиляє
доводи представника УПФУ про не
існування на момент звернення позивача
до суду предмета оскарження, оскільки
вже на той час право позивача було
порушено органом ПФУ прийняттям
аналогічних за суттю та змістом
незаконних рішень про застосування до
нього штрафних санкцій.( зворотній бік
а.с.9-15) Факт самостійного скасування
оскаржуваних за первісним позовом
рішень та прийняття замість них інших,
що стали предметом розгляду змінених
позовних вимог, не є підставою для
залишення позову ФО-П ОСОБА_1 без
розгляду.

З огляду на наведене, оскільки
оскаржувані рішення УПФУ прийняті на
підставі неіснуючих правових норм, суд
приходить до висновку про їх
протиправність та необхідність
скасування. Отже, позов ФО-П ОСОБА_1
підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 2, 7-12, 86, 94, 159-163,185-186, 254 КАС України,
суд, -

П О С
Т А Н О В И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області про
визнання неправомірними та скасування
рішень УПФУ від 21.01.2014 року № 125, № 126, №
127, № 128, № 129, від 11.02.2014 року № 289, від
13.08.2013 року № 4313 - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
Рішення Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області № 125,
№ 126, № 127, № 128, № 129 від 21.01.2014 року , № 289
від 11.02.2014 року та № 4313 від 13.08.2013 року
про застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання ОСОБА_1
звітності до органів Пенсійного фонду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 68
(шістдесят вісім) гривень, 82 (вісімдесят
дві) копійки, сплачений позивачем при
зверненні до суду з позовом за
квитанцією 17061.751.2 від 20.12.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У випадку подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова складена та підписана у
нарадчій кімнаті, її вступну та
резолютивну частини проголошено у
судовому засіданні 04 березня 2014 року, в
присутності представників сторін.
Повний текст постанови виготовлений 11
березня 2014 року.

Суддя
Спасова Н.В.