Справа № 805/2522/14
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

24 лютого 2014 року
Справа № 805/2522/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Грищенко Є.І.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до прокурора Орджонікідзевського
району м. Маріуполя про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання відповідача виконати
вимоги Закону, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до прокурора
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя про визнання протиправною
бездіяльності зобов'язання
відповідача виконати вимоги Закону.

Вивчивши подані матеріали, суд
приходить до висновку, що у відкритті
провадження у справі необхідно
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Вичерпний перелік публічно-правових
справ, на які не поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в ч. 3
ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних
стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції;

Отже, Кодексом адміністративного
судочинства України регламентує
порядок розгляду не всіх
публічно-правових спорів, а лише тих,
які виникають у результаті здійснення
суб'єктом владних повноважень
управлінських функцій і розгляд яких
безпосередньо не віднесено до
підсудності інших судів.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви ОСОБА_1 перебуває в
Маріупольському слідчому ізоляторі. Зі
змісту позовної заяви вбачається, що
предметом заявленого позову є
оскарження дій та бездіяльності
прокурора Орджонікідзевського району
м. Маріуполя щодо відхилення останнім
клопотання позивача з приводу надання
йому кваліфікованої медичної допомоги
під час судового розгляду кримінальної
справи.

Згідно до приписів ст. 2 Кримінального
процесуального кодексу України від 13
квітня 2012 року № 4651-VI (далі - КПК
України) завданнями кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура (ст. 2 Кримінального
процесуального кодексу України).
Положення Кримінального
процесуального кодексу України
регламентують діяльність органів
державної влади та їх посадових осіб,
яка стосується сфери публічно-правових
відносин, що виникають внаслідок
злочинних посягань, відповідальність
за які встановлено в нормах
кримінального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КПУ України
засуджений має права обвинуваченого,
передбачені ст. 42 цього Кодексу, в
обсязі, необхідному для його захисту на
відповідній стадії судового
провадження.

Згідно пунктів 15-16 ч. 3 ст. 42 КПК України
підозрюваний та обвинувачений мають,
зокрема, право одержувати копії
процесуальних документів та письмові
повідомлення; оскаржувати рішення, дії
та бездіяльність слідчого, прокурора,
слідчого судді в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
чи прокурора розглядаються слідчим
суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду,
передбаченими статтями 318 - 380 цього
Кодексу, з урахуванням положень цієї
глави.

Отже, правовідносини, які склалися між
позивачем та відповідачем, за своєю
правовою природою є
кримінально-процесуальними. Саме тому
і перевірка скарг на рішення, дії чи
бездіяльність вказаних суб'єктів
владних повноважень має відбуватися у
тому ж процесуальному порядку і тим же
судом (у випадку звернення до суду), на
який відповідно до закону покладені
повноваження щодо перевірки й оцінки
доказів у кримінальній справі, тобто,
судом із розгляду кримінальних справ.
До того ж імперативний припис п. 2 ч. 3 ст.
17 Кодексу адміністративного
судочинства України виключає
юрисдикцію адміністративних судів
щодо справ, які належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Зазначене обумовлює висновок суду, що
компетентним національним судом, до
юрисдикції якого належить розгляд заяв
та скарг щодо прийняття рішень,
вчинення дій або допущення
бездіяльності суб'єктом владних
повноважень стосовно заяв і
повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини, є суд, який
спеціалізується на розгляді
кримінальних справ - суд загальної
юрисдикції.

Аналогічну правову позицію висловив і
Конституційний Суд України у справі №
19-рп/2011 від 19 грудня 2011 року за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_2 та конституційним поданням
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов
висновку про необхідність відмовити у
відкритті провадження в справі за
позовом ОСОБА_1 до прокурора
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
відповідача виконати вимоги Закону,
оскільки що даний спір належить до
сфери правосуддя і може бути вирішений
лише в порядку, передбаченому
кримінальним законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 109 КАС України,

У Х В А Л И
В:

Відмовити у відкритті провадження в
справі за позовом ОСОБА_1 до прокурора
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя про про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання відповідача виконати
вимоги Закону.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня її отримання
апеляційної скарги до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Грищенко Є.І.