Справа № 2-а-981/11
Суддя: Говоруха В. О.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-981/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2012 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Говорухи
В.О.,

при секретарі Горбулі М.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2

представників позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача Дашівець А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Єлизаветівської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання незаконним та скасування
рішення і стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2011 року до
Петриківського районного суду
звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовною
заявою до Єлизаветівської сільської
ради Петриківського району
Дніпропетровської області. Уточнивши
свої позовні вимоги позивачі
посилаючись на те, що 25.05.2011 року
відповідачем, за результатами розгляду
протесту прокурора прийнято рішення,
яким внесено зміни до рішення
сільської ради від 16.08.2009 року та
викладено його в новій редакції, згідно
якої закрито кладовища в с.
Єлизаветівка на вулицях: Воровського,
Радянській, Шевченко та Дзержинського,
дозволивши робити на них до поховання
рідних, якщо такі були захоронені
раніше і є місце для поховання. Станом
на 29.08.2011 року дане рішення не виконане
та продовжуються поховання навіть не
родичів та поза дозволеними межами.
Прийняттям такого рішення сільська
рада порушила їх права на санітарну
безпеку, оскільки кладовище не
відповідає вимогам встановленої
санітарно-захисної зони та будівельним
нормам. Оскільки, кладовище вже майже
підійшло до меж їхніх помешкань
порушується їх право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля. Враховуючи,
що дане питання вирішується вже
протягом багатьох років, протягом яких
їм було завдано не аби яких проблем та
переживань, що негативно відбилося на
стосунках із сусідами та їхньому
моральному та фізичному здоров'ю та
благополуччі у сім'ї. Уточнивши позовні
вимоги позивачі просять скасувати
частину 1 рішення місцевого
самоврядування Єлизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області шостого
скликання дванадцятої сесії № 190-12/V від
25 травня 2011 року «Про розгляд протесту
прокурора Петриківського району,
молодшого радника юстиції Качур Сергія
Вікторовича на рішення сільської ради
№ 696-27/У від 16.08.2009 року»а саме в частині
- «дозволивши робити на них до
поховання рідних, якщо такі були
захороненні раніше і є місце для
поховання»та стягнути з відповідача на
їх користь моральну шкоду по 50000 грн.
кожному та стягнути із відповідача
судові витрати.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримали свої
позовні вимоги посилаючись на
обставини зазначені в позовній заяві.

Представник позивачів ОСОБА_3 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

Представник відповідача
Дашівець А.О., яка виконує обов'язки
голови Єлизаветівської сільської ради
відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», в судовому засіданні
пояснила, що позовні вимоги визнає
частково. Оскільки кладовище закрито
та дійсно відсутні дозволи на
розміщення такого кладовища, не
заперечує проти скасування частини
оскарженого рішення щодо надання
дозволу робити на закритих кладовищах
до поховання рідних, якщо такі були
захороненні раніше і є місце для
поховання. Заперечує проти позивних
вимог про стягнення на користь
позивачів моральної шкоди та судових
витрат оскільки, сільська рада не
давала жодного дозволу на поховання чи
до поховання на закритому кладовищі по
вул. Шевченка, поховання там
здійснювалися самовільно, про що
повідомлялись правоохоронні органи, а
тому, діями чи бездіяльністю
відповідача не порушені права
позивачів та не завдано їм шкоди.

Заслухавши сторони та представника
позивачів, суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Судом були встановлені наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Рішенням Єлизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області четвертого
скликання двадцять восьмої сесії №
360-28/ІУ від 09 лютого 2006 року «Про
закриття кладовищ»закрито кладовища в
с. Єлизаветівка на вул. Воровського,
Радянській, Шевченка та Дзержинського,
дозволивши робити на них тільки
допоховання рідних, якщо такі
захоронені були раніше (а.с.7).

На 27 сесії Єлизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області п'ятого
скликання прийнято рішення № 696-27/У від
16.07.2009 року про внесення змін в рішення
сільської ради від 09.02.2006 року № 360-28/ІУ
«Про закриття кладовищ», виклавши його
в такій редакції: «Закрити кладовища в
с. Єлизаветівка на вулицях Воровського,
Радянській, Шевченка та Дзержинського,
дозволивши робити на них до поховання
рідних, якщо такі були захоронені
раніше і є місце для поховання»(а.с.16).

Актом перевірки дотримання
санітарного законодавства від 07.08.2009
року встановлено, що свіжі поховання в
санітарно-захисній зоні здійснені в
2008-2009 роках. Похованнія здійснені без
дозволу сільської ради (а.с. 8).

На дванадцятій сесії Єлизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області шостого
скликання за результатом розгляду
протесту прокурора Петриківського
району, молодшого радника юстиції
Качур Сергія Вікторовича на рішення
сільської ради № 696-27/У від 16.08.2009 року,
прийнято рішення № 190-12/V від 25 травня 2011
року, згідно внесено зміни до рішення
сільської ради № 696-27У від 16.08.2009 року та
його викладено в наступній редакції: «1.
Закрити кладовища в с. Єлизаветівка на
вулицях Воровського, Радянській,
Шевченка та Дзержинського, дозволивши
робити на них до поховання рідних, якщо
такі були захоронені раніше і є місце
для поховання.»… (а.с.15).

Актом перевірки дотримання
санітарного законодавства від 30.11.2011
року виявлено, що не виконується
рішення сесії Єлизаветівської
сільської ради від 25.05.2011 року.
Підпоховання здійснюються без
письмової згоди користувача місця
поховання, погодженого з сільською
радою. Останнє поховання здійснено в
вересні 2011 року на відстані приблизно 9
м від житлового будинку гр. ОСОБА_1 (а.с.
43).

Крім того, за результатами такої
перевірки постановою головного
санітарного лікаря Петриківського
району Сотник В.О. від 30.11.2011 року № 60
заборонено поховання на кладовищі в с.
Єлизаветівка по вул. Шевченко та під
поховання без письмової згоди без
користувачів місця поховання (а.с.44).

Згідно ч. 2 ст. 23 Законом України «Про
поховання та похоронну справу»,
виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад забезпечують
планування та впорядкування території
місць поховання згідно з генеральними
планами забудови відповідних
населених пунктів та іншої
містобудівної документації з
дотриманням обов'язкових
містобудівних, екологічних та
санітарно-гігієнічних вимог.

Частиною 8 статті 23 вищевказаного
Закону, орган місцевого
самоврядування може прийняти рішення
про часткове або повне припинення
поховання померлих (закриття)
кладовища в разі, якщо на території
кладовища немає вільних місць для
облаштування нових могил
(колумбарних ніш), а поховання
померлих можливе лише на місцях
родинного поховання або шляхом
підпоховання в могилах за згодою
користувачів місць поховання
відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 6 статті 25 даного Закону
забороняється здійснювати поховання
інших омерлих (підпоховання),
встановлення намогильної споруди,
склепу без згоди користувача місця
поховання (користувача місця
родинного поховання).

Відповідно до п.п. 11 п. а) ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать такі власні (самоврядні)
повноваження, як забезпечення
утримання в належному стані кладовищ,
інших місць поховання та їх охорони.

Згідно ст. 59 вищезазначеного Закону
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що рішення
Єлизаветівської сільської ради від
25.05.2011 року про закриття кладовища по
вул. Шевченка прийнято відповідно до
наданих їй повноважень та у
передбачений законом спосіб, але
частина даного рішення, а саме:
«дозволивши робити на них до поховання
рідних, якщо такі були захороненні
раніше і є місце для поховання»не
відповідає вимогам Закону України «Про
поховання та похоронну справу», яким
передбачено, що поховання померлих на
закритому кладивищі можливе лише на
місцях родинного поховання або
шляхом підпоховання в могилах за
згодою користувачів місць поховання.
Тому, позовні вимоги щодо визнання
протиправним та скасування даної
частини рішення слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під
вартою або підписки про невиїзд,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених
законом.

Згідно ст. 1172 ЦК України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Посилання позивачів на те, що питання
щодо припинення поховань на кладовищі
по вул. Шевченка в с. Єлизаветівка
вирішується вже протягом багатьох
років, протягом яких їм було завдано не
аби яких проблем та переживань, що
негативно відбилося на стосунках із
сусідами та їхньому моральному та
фізичному здоров'ю та благополуччі у
сім'ї, в судовому засіданні позивачами
не доведено.

Крім того, як пояснили позивачі
поховання на вказаному кладовищі
здійснюються самовільно без письмових
дозволів сільської ради, про такі
випадки вони повідомляли
правоохоронні органи, але результати
розгляду їх звернень їм не відомі.
Вказані обставини підтвердив
представник відповідача. На пропозицію
суду про надання сприяння в збиранні
доказі, а саме: встановлення
результатів розгляду їх звернень до
правоохоронних органів, позивачі
відмовилися та наполягали на вирішенні
справи на підставі наданих суду
доказів.

Оскільки судом не встановлено
наявності моральної шкоди у позивачів
викликаної тим, що відповідач прийняв
рішення про дозвіл робити на закритому
кладовищі до поховання рідних, якщо
такі були захоронені раніше і є місце
для поховання, в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної
шкоди по 50000 грн. кожному, суд вважає
відмовити.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
задоволені частково та керуючись ч. 3
ст. 94 КАС України, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнути із
відповідача на його користь судових
витрат, суд вважає відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законом України «Про
поховання та похоронну справу»від
10.07.2003 року № 1102-ІV, Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»від
21.05.1997 року № 280/97-ВР, статтями 23, 1167, 1173
ЦК України та статтями 69, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до Єлизаветівської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання незаконним та скасування
рішення і стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.

Визнати протиправним та
скасувати частину 1 рішення місцевого
самоврядування Єлизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області шостого
скликання дванадцятої сесії № 190-12/V від
25 травня 2011 року «Про розгляд протесту
прокурора Петриківського району,
молодшого радника юстиції Качур Сергія
Вікторовича на рішення сільської ради
№ 696-27/У від 16.08.2009 року»а саме в частині
- «дозволивши робити на них до
поховання рідних, якщо такі були
захороненні раніше і є місце для
поховання».

В іншій частині позовних вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Єлизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання незаконним та скасування
рішення і стягнення моральної шкоди,
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України чи прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: В. О. Говоруха