Справа № 808/10223/13-а
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року 11 год. 00 хв. Справа
№ 808/10223/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Лазько Д.В.

представника позивача Коваленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області

до: ОСОБА_2

третя особа: Голова комісії з
припинення Запорізького юридичного
інституту Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ Алфьорова Сергія Миколайовича

про: стягнення витрат

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області (далі - позивач або ГУ МВС
України в Запорізькій області)
звернулось з адміністративним позовом
до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя
особа Голова комісії з припинення
Запорізького юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Алфьорова Сергія Миколайовича про
стягнення витрат, пов'язаних з її
утриманням у Запорізькому юридичному
інституті Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ у сумі 12258 грн. 82 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем був
укладений договір щодо навчання за
державні кошти, після закінчення
такого навчання відповідач була
працевлаштована до органів внутрішніх
справ, але звільнилась, у зв'язку з чим
позивач просить стягнути суму витрат
пов'язаних з утриманням ОСОБА_2 у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, та дала пояснення в їх
обґрунтування аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно
не прибула, вважається такою, що про
дату, час та місце судового розгляду
справи повідомлена належним чином. Про
причини неявки суд не повідомила,
заперечень чи будь-яких заяв до суду не
надіслала, у зв'язку з чим суд визнав
причину неявки відповідача неповажною
та відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України розглянув справі у відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Представник третьої особи в судове
засідання також не прибув, надіслав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2009 між
Запорізьким юридичним інститутом
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
(виконавцем) з одного боку, ГУМВС
України в Запорізькій області
(замовник) з другого боку та
відповідачем укладено договір №182 про
підготовку фахівця у Запорізькому
юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ,
предметом якого була підготовка за
державним замовленням на денній формі
навчання фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр» за напрямом (спеціальністю)
«Правознавство» (а.с. 6).

Відповідно до розділу 2 вищевказаного
договору Запорізький юридичний
інститут Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ зобов'язався, серед іншого:
забезпечити особу харчуванням, речовим
майном та грошовим утриманням за
нормами, затвердженими
нормативно-правовими актами МВС
України; щороку інформувати
відповідача про розмір фактичних
витрат, пов'язаних з її утриманням;
після закінчення навчання й отримання
відповідної кваліфікації видати
відповідачу документ про освіту
встановленого зразка, направлення на
роботу відповідно до рішення державної
комісії з регіонального розподілу
випускників, нагрудний знак та грошові
виплати, передбачені відповідними
нормативно-правовими актами; після
відрахування або закінчення навчання
затвердити розрахунок фактичних
витрат на її підготовку за весь термін
навчання.

Позивач зобов'язався, серед іншого,
призначити випускника, який прибув за
направленням на посаду, визначену
державною комісією з персонального
розвитку фахівців, чи на іншу посаду,
інформувати Запорізький юридичний
інститут Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ про звільнення відповідача зі
служби в органах внутрішніх справ
протягом трьох років після закінчення
навчання із зазначенням підстав
звільнення.

Відповідач, відповідно до підпунктів
2.3.5 та 2.3.6 пункту 2.3 цього розділу взяв
на себе зобов'язання, зобов'язався
після закінчення навчання прибути до
місця призначення в термін, визначений
в направленні на роботу, приступити до
виконання службових обов'язків за
посадою, на яку призначено позивачем, і
відпрацювати не менше трьох років. У
разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ або закінченні
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі за
підставами, передбаченими договором,
відшкодувати фактичні витрати
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі, згідно із затвердженим
розрахунком.

Розділом 4 вказаного договору
визначено порядок відшкодування
особою фактичних витрат на підготовку.

Пунктом 4.8 цього розділу закріплено, що
відшкодування в судовому порядку
фактичних витрат на підготовку особи
здійснюється у період проходження
служби особою після закінчення
навчання і отримання направлення на
роботу - за позовом органу внутрішніх
справ МВС України за місцем
персонального розподілу випускника
або останнім місцем служби.

До укладення зазначеного договору
відповідач та її батько, кожен окремо,
14.04.2009 були ознайомленні з Типовим
договором «Про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України» та надали згоду на
відшкодування фактичних витрат на
підготовку курсанта у вищому
навчальному закладі МВС України у разі
відрахування із навчального закладу та
звільнення з органів внутрішніх справ
(а.с. 44).

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач, як особа, що прибула після
закінчення Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ, наказом ГУМВС України в
Запорізькій області від 01.06.2013 №255 о/с з
03.06.2013 призначена на посаду старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Токмацького міського відділу
ГУ МВС України в Запорізькій області
(а.с. 7).

14.08.2013 відповідачем на ім'я заступника
начальника був поданий рапорт про
звільнення за власним бажанням (а.с. 45).

Наказом ГУМВС України в Запорізькій
області від 03.09.2013 №371 о/с ОСОБА_2
звільнена з органів внутрішніх справ в
запас Збройних Сил України за пунктом 64
«ж» Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за власним
бажанням).

З метою стягнення з відповідача
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням у навчальному закладі, у
зв'язку з тим, що остання не
пропрацювала за місцем розподілу три
роки, чим порушила умови договору про
підготовку фахівця у Запорізькому
юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ №182 від
01.09.2009 та вимоги діючого законодавства
України, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про міліцію», підготовка фахівців у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
за державним замовленням здійснюється
на підставі договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.
Типову форму договору затверджує
Міністерство внутрішніх справ України
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері освіти і
науки.

Курсанти вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України
у разі дострокового розірвання
договору через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Порядком відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 №313 (далі - Порядок №313)
визначено механізм відшкодування
особами, які навчалися за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах МВС (далі - особи), витрат,
пов'язаних з їх утриманням у таких
закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (далі -
навчальний заклад) через небажання
продовжувати навчання або
недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу органів внутрішніх справ після
закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ із
служби протягом трьох років після
закінчення навчального закладу за
власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни.

Відповідно до пункту 2 Порядку №313
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:

- грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням;

- перевезенням до місця проведення
щорічної основної і канікулярної
відпустки та у зворотному напрямку, за
направленням до місця служби після
закінчення навчального закладу;

- оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює
МВС разом з Мінфіном.

За приписами пунктів 3, 4, 6, 7 Порядку №313,
витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі коли особа є
неповнолітньою, установлення правових
відносин здійснюється відповідно до
вимог Цивільного кодексу України.

Розрахунок фактичних витрат
здійснюється відповідно до норм
утримання у вищому навчальному
закладі.

Витрати відшкодовуються:

1) у повному розмірі:

- особами чоловічої статі, що
вислужили встановлений законодавством
строк строкової військової служби до
вступу у навчальний заклад, та жіночої
статі - за весь період навчання;

- особами, що навчалися понад
встановлений законодавством строк
строкової військової служби, - за
період навчання, що перевищує такий
строк;

2) з урахуванням різниці суми витрат з
утримання осіб у навчальному закладі
та утримання військовослужбовців
строкової служби за відповідною
військово-обліковою спеціальністю.

У разі відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється в судовому
порядку.

У разі поновлення на навчанні особи, що
була відрахована з навчального
закладу, стягнення суми витрат
припиняється.

Якщо таке поновлення здійснено після
відкриття виконавчого провадження
щодо відшкодування витрат, стягнення
їх суми припиняється на підставі
вимоги стягувача.

Сума відшкодованих витрат
зараховується до державного бюджету і
використовується у порядку,
визначеному законодавством.

Як вбачається зі змісту наданого
представником позивача договору про
підготовку фахівця у Запорізькому
юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ №182 від
01.09.2009, розділом 3 даного договору
визначено перелік підстав
відшкодування витрат на підготовку, а
саме: дострокове розірвання договору у
зв'язку з небажанням продовжувати
навчання або порушення дисципліни;
відмова від подальшого продовження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання (а.с. 6).

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач після закінчення навчання з
03.06.2013 була працевлаштована до
Токмацького міського відділу ГУ МВС
України в Запорізькій області та
наказом позивача від 03.09.2013 №371 о/с
звільнена з органів внутрішніх справ
за власним бажанням.

Таким чином, відповідач відповідно до
умов договору про підготовку фахівця у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ №182 від
01.09.2009, а також положень статті 18 Закону
України «Про міліцію» та у порядку,
визначеному Порядком №313, має
відшкодувати фактичні витрати
пов'язані з її утриманням у навчальному
закладі, згідно із затвердженим
розрахунком.

Разом з тим, відповідно до розділу 4
договору про підготовку фахівця у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ №182 від
01.09.2009 відшкодування фактичних витрат
на підготовку здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим та речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості споживчих енергоносіїв.

У разі дострокового розірвання
договору здійснюється розрахунок
фактичних витрат за відповідними
видами забезпечення, згідно з нормами
утримання на день, який зазначено в
наказі про відрахування з навчального
закладу та звільнення з органів
внутрішніх справ.

Сума відшкодованих витрат
зараховується до державного бюджету.

У разі відмови добровільно
відшкодувати витрати, стягнення їх
суми здійснюється в судовому порядку.

Як вбачається зі змісту наданої
представником позивача довідки -
розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням відповідача у Запорізькому
юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ за 2011-2013
роки, виданої комісією з припинення
юридичної особи Запорізького
юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ, сума
витрат, що має бути відшкодована
відповідачем за утриманням у
навчальному закладі, складає 12258 грн. 82
коп. (а.с. 9-16).

На підстави викладеного, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалено
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, у зв'язку з
чим, присудженню на користь позивача
підлягають понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати у сумі 182 грн. 70 коп. (а.с. 19).

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 160,
165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області
витрати, пов'язані з її утриманням у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ в
розмірі 12258 (дванадцять тисяч двісті
п'ятдесят вісім) грн. 82 коп. на р/р
0602, , МФО 813015.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області судовий збір в
розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М. Каракуша