Справа № 826/20944/13-а
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року 15:20
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування»
до Реєстраційної служби
Балаклійського районного управління
областіпровизнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Публічне акціонерне товариство
«Укргазвидобування» звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Реєстраційної
служби Балаклійського районного
управління юстиції Харківської
області, в якому просить:
- визнати протиправним та
скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 16.09.2013 р. № 5912003;
- зобов'язати реєстраційну службу
Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області вчинити
дії з державної реєстрації та видати
свідоцтво про право приватної
власності Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» на
нежитлову будівлю-учбово-курсовий
комбінат, що розташована за адресою:
Харківська область, Балаклійський
район, смт Червоний Донець, вул.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Реєстраційною службою Балаклійського
районного управління юстиції
Харківської області протиправно
відмовлено у реєстрації права
власності на нежитлову
будівлю-учбово-курсовий комбінат, що
розташована за адресою: Харківська
область, Балаклійський район, смт
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначив, що рішення прийнято з
порушеннями норм чинного
законодавства та порядку проведення
державної реєстрації, оскільки в
самому рішенні не наведені будь-які
пояснення чи обставини на підставі
яких було прийнято вказане рішення.
Натомість позивачем подано всі
необхідні документи для державної
реєстрації права власності, зокрема
факт передачі вказаного майна у
власність ПАТ «Укргазвидобування»
підтверджується передавальним актом.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без його
участі або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Згідно наданих письмових заперечень
заперечує проти позовних вимог та
просить відмовити в їх задоволенні з
огляду на наступне. Так, позивачем
подана заява, згідно якої, він просить
зареєструвати право власності на
нежитлову будівлю-учбово-курсовий
комбінат, що розташована за адресою:
Харківська область, Балаклійський
район, смт Червоний Донець, вул.
Жовтнева, буд. 9-Б з зазначенням у графі
«форма власності» - «приватна
власність». Однак, зі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
вбачається, що у графі власник
зазначено ДК «Укргазвидобування», а у
формі власності зазначено - «державна».
Доказів, які б свідчили про набуття
позивачем саме права приватної
власності чи зміни з державної на
приватну на даний об'єкт - не надано.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
Для здійснення державної реєстрації
права власності на нежитлову
будівлю-учбово-курсовий комбінат,
Публічне акціонерне товариство
«Укргазвидобування» (надалі - ПАТ
«Укргазвидобування») через свого
представника Марінченко А.О. подало до
Реєстраційної служби Балаклійського
районного управління юстиції заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень та документи, необхідні для
державної реєстрації.
Необхідність реєстрації прав
власності на вказаний об'єкт пов'язана
з проведенням реорганізації Дочірньої
компанії «Укргазвидобування»
Національної акціонерної компанії
Так, 27.12.2012 р. відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів
України «Про реорганізацію дочірніх
компаній Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012
р. № 360-р, наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України «Про реорганізацію Дочірньої
компанії «Укргазвидобування» від
18.07.2012 р. № 529 проведено державну
реєстрацію припинення юридичної особи
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» шляхом перетворення у
Публічне акціонерне товариство
«Укргазвидобування».
За результатами розгляду заяви
державним реєстратором реєстраційної
служби Балаклійського районного
управління юстиції прийнято рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 16.09.2013 р. № 5912003
на нежитлову будівлю-учбово-курсовий
комбінат, що розташована за адресою:
Харківська область, Балаклійський
район, смт Червоний Донець, вул.
Жовтнева, буд. 9-Б , з підстав
невідповідності поданих позивачем
документів вимогам чинного
законодавства та таких, що не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
Позивач, вважаючи протиправними дії
відповідача щодо відмови у реєстрації
права власності звернувся до суду.
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Державний реєстратор при виконанні
своїх повноважень керується Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 р. №1952-IV (надалі -
Закон №1952-IV), Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. N 703 (надалі - Порядок N 703)
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), іншими
нормативно-правовими актами України.
Положеннями Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року N 1952-IV (надалі - Закон N 1952-IV)
регулюються відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.
Матеріалами справи встановлено, що
позивачем разом із заявою було подано
державному реєстратору наступний
перелік документів: свідоцтво про
право власності, на нерухоме майно,
серія та номер: САА №644152, видане 22.11.2006,
Червонодонецькою селищною радою
Балаклійського району Харківської
області, довідка, серія та номер: б/н,
виданий 01.02.2013, видавник: ГПУ
«Шебелинкагазвидобування»,
передавальний акт, серія та номер: 1053,
виданий 21.12.2012, видавник: ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України», технічний паспорт, серія та
номер: б/н, виданий 30.08.2012, видавний
Балаклійським бюро технічної
інвентаризації Харківської області,
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою, серія
та номер: 134, виданий 25.08.1998, виданий
Червонодонецькою селищною радою
Балаклійського району Харківської
області, розпорядження, серія та номер:
360-р, виданий 13.06.2012, видане
Прем'єр-міністром України - М.Азаровим,
наказ, серія та номер: 529, виданий 18.07.2012,
видавник: Заступник міністра - керівник
апарату - В.Макуха, Наказ, серія та
номер: 1053, виданий 21.12.2012, видавник:
Міністерство палива та енергетики
України, витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, серія та номер: АА
№162079, 162080,162081, 162082, виданий 14.01.2013,
видавник: Балаклійська районна
державна адміністрація Харківської
області, свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
серія та номер: 200102860, виданий 22.09.1998,
видавник: Окружна державна податкова
служба - центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків, статут ПАТ
«Укргазвидобування», серія та номер:
«Укргазвидобування», положення про
Філію ГПУ «Шебелинкагазвидобування»
ПАТ «Укргазвидобування», серія та
номер: б/н, виданий 28.12.2012, видавник: ПАТ
«Укргазвидобування», статут ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
виданий 14.04.2008, видавник: Міністерство
палива та енергетики України.
Як вбачається із заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яку
подав позивач для проведення державної
реєстрації права власності на
нежитлову будівлю -учбово-курсовий
комбінат, що розташований за адресою:
Харківська область, Балаклійський
район, смт Червоний Донець, вул.
Жовтнева, буд. 9-Б у графі «Форма
власності» стоїть позначка «приватна».
Таким чином, позивач у даній заяві
просив відповідача зареєструвати
право власності на нежитловий об'єкт,
як приватну форму власності.
Крім того, до заяви додано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
у якому у графі «власник» зазначено
Дочірня компанія «Укргазвидобування»,
а у формі власності зазначено
«державна» форма власності. Позивачем
в позовній заяві зауважено, що у ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» до реорганізації так і у
нового товариства ПАТ
«Укргазвидобування» форма власності -
«приватна», дані товариства не є
державними підприємствами,
відносилися та відносяться до
Приватних нефінансових корпорацій
(Довідка ЄДРПОУ АА №782290).
Однак, доказів приватизації даного
об'єкту нерухомого майна, а також
судових рішень відповідно до яких, за
позивачем визнавалось право приватної
власності на даний об'єкт, позивачем не
Відповідно ст. 4 Закону України «Про
управління об'єктами державної
власності» від 21 вересня 2006 року N 185-V
суб'єктами управління державної
- Кабінет Міністрів України;
- центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері управління об'єктами
державної власності;
- центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері економічного
- міністерства та інші органи
виконавчої влади (далі - уповноважені
- Фонд державного майна України;
- органи, що забезпечують діяльність
Президента України, Верховної Ради
України та Кабінету Міністрів України;
- органи, які здійснюють управління
державним майном відповідно до
повноважень, визначених окремими
- державні господарські об'єднання,
державні холдингові компанії, інші
державні господарські організації
(далі - господарські структури);
- Національна академія наук України,
галузеві академії наук.
- юридичні та фізичні особи, які
виконують функції з управління
державними корпоративними правами.
Отже, ПАТ «Укргазвидобування» не є
суб'єктом управління державною
власністю та не може бути власником
державного майна як зазначено в
свідоцтві про право власності на
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону N 1952-IV
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства
державним реєстратором, зокрема
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах.
Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону N 1952-IV
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
Так, державним реєстратором
встановлено, що подані документи не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
З урахуванням наведеного, суд вважає,
що державний реєстратор правомірно
прийняв рішення про відмову в
державній реєстрації, оскільки
заявлене позивачем право власності на
нежитлову будівлю, як «приватна», не
відповідало відомостям про дане
нерухоме майно, наявним у Державному
реєстрі прав та поданим документам.
Позивачем зазначається, що ПАТ
«Укргазвидобування» є власником майна,
переданого йому засновником. Таким,
чином, до позивача, як правонаступника
ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України», перейшло усе майно, усі права
та обов'язки останнього. Також позивач
зазначає, що окрім того, щороку на
підприємстві створюється комісія з
проведення інвентаризації цього
Як вбачається, документ про
інвентаризацію майна не був наданий
при поданні документів на реєстрацію
права власності, хоча позивачем
стверджується, що інвентаризація
проводиться щорічно. Зазначене в
позовній заяві нерухоме майно не
передавалося в користування, як
державне майно, не зазначено в переліку
державного майна, яке використовує
позивач, та не включено в Єдиний реєстр
об'єктів держаної власності.
Згідно п.5.9. Статуту ПАТ
«Укргазвидобування» товариство
використовує державне майно, що не
підлягає приватизації, відповідно до
Однак суд не може з цим погодися,
оскільки проаналізувавши зміст
наданих позивачем документів для
проведення державної реєстрації, судом
встановлено, що були відсутні
документи, які б підтвердили або
спростували факт приватизації
спірного об'єкту. Отже, встановити
форму власності спірного об'єкту є
Як зауважено самим позивачем в
позовній заяві, відповідно до ст. 18
Закону №1952-IV фізичним особам та
юридичним особам у разі ліквідації
(реорганізації) у разі внесення до
статутного фонду об'єктів нерухомого
майна їх засновниками видається
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, але відповідно до п.51
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011
№ 703 - для проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно у
зв'язку з передачею у власність
фізичним та юридичним особам об'єктів
нерухомого майна у результаті
припинення (ліквідації чи
реорганізації) юридичної особи або
виділу з неї нової юридичної особи
заявник, крім зазначених стандартних
документів, подає акт
приймання-передачі об'єктів нерухомого
майна, або інший документ, що
підтверджує факт передачі такого майна
Натомість позивачем був наданий тільки
передавальний акт станом на 30 вересня
Проаналізувавши вищезазначений акт,
суд погоджується з відповідачем, що з
даного акту не можливо встановити
належність спірного об'єкту до даного
Водночас, даний передавальний акт був
складений 30.09.2012 року, затверджений
21.12.2012 р., а ПАТ «Укргазвидобування», як
юридична особа, була зареєстрована
Отже, беручи до уваги викладене, суд
дійшов висновку, що на час подання
заяви про державну реєстрацію права
власності до реєстраційної служби були
відсутні документи, які б підтвердили
факт прийняття спірного об'єкту ПАТ
«Укргазвидобування», а саме: акт
прийняття або інший документ, що
підтверджує факт прийняття даного
майна юридичною особою.
Передавальний акт - є одностороннім
актом, так як посадова особа
підприємства, яке утворилося у разі
реорганізації, замість старого
підприємства, не може прийняти майно до
дати внесення в Реєстр запису про
припинення його діяльності. Крім того,
передавальний акт - це не є акт
приймання-передавання майна. Він має
інше призначення, а відповідно і іншу
форму, тобто є окремим, двостороннім
Відповідно п. 51 Порядку №703 для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з передачею
у власність фізичним та юридичним
особам об'єктів нерухомого майна у
результаті припинення (ліквідації чи
реорганізації) юридичної особи або
виділу з неї нової юридичної особи
заявник, крім документів, що зазначені
у п. п. 27-29 даної постанови, відповідно
до яких передбачено подання державного
акта на право власності на земельну
ділянку або на право постійного
користування земельною ділянкою, подає
Як вбачається з викладеного, позивачу
необхідно було також подати документи
на земельну ділянку.
Також відповідно до п.27 Порядку №703
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: ... державний акт на
право власності на земельну ділянку
або на право постійного користування
земельною ділянкою. А так як відповідно
до п.2 ст.9 Закону №1952-IV державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства і було виявлено,
що подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, а
саме: державний акт на земельну ділянку
(право постійного користування) серія
ХР-01-25-003318 від 25.08.1998р. передбачає право
постійного користування земельною
ділянкою у розмірі 6,13 га землі в межах
згідно з планом землекористування.
Однак, в даному акті відсутня адреса
земельної ділянки, згідно плану
зовнішніх меж землекористування не
зрозуміло для якого об'єкту надана
Крім того, земельна ділянка
передавалася на праві постійного
користування земельною ділянкою
Підприємству «Шебелинкагазпром», а
документи про перехід подані від ДК
«Укргазвидобування «Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України», а не від Підприємства
Виходячи із системного аналізу норм
чинного законодавства та фактичних
обставин справи, суд приходить до
висновку, що державним реєстратором
Рибалко В.М. при проведенні аналізу
поданих документів були враховані
вимоги статті 22 Закону №1952-IV,
відповідно до якої, зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно та їх
обтяжень у разі якщо документи для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень подано не в повному обсязі,
передбаченому нормативно-правовими
актами, держаний реєстратор у строк
встановлений цим Законом приймає
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень і письмово повідомляє про це
заявника, але було виявлено, що подані
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Відповідно до ст. 19 Закону N 1952-IV
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться на підставі:

- свідоцтв про право власності на
нерухоме майно - в даному випадку, як
було зауважено, ДК «Украгазвидобування
«Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» до реорганізації
мала приватну форму власності, а у
наданих документах (свідоцтві та
витягу з Реєстру прав власності) -
зазначена форма власності - державна;

- інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно:

Отже, позивачем не надано документи,
які б підтвердили факт прийняття
спірного об'єкту
ПАТ«Укргазвидобування», а саме: акт
прийняття або інший документ, що
підтверджує факт прийняття даного
майна юридичною особою.

Тому враховуючи вищевикладене,
відповідачем прийнято рішення про
відмову в державній реєстрації у
відповідності до п.4 ч. 1 ст.24 Закону N
1952-IV.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст.24 Закону N 1952-IV
відмова в державній реєстрації прав з
підстав зазначених у цьому пункті, не
позбавляє заявника повторно
звернутися з заявою.

Отже, враховуючи вищевикладене,
державним реєстратором реєстраційної
служби Балаклійського районного
управління юстиції, були виконані
вимоги ст. 9 Закону 1952-IV, а тому суд
дійшов висновку, що прийняте рішення
про відмову є правомірним.

Окрім того, позивач наголошує на тому,
що державним реєстратором при
прийнятті рішення не зазначено
обставини, які стали передумовою для
застосування п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону N 1952-IV,
як правової підстави для прийняття
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, проте з
такими твердженням суд не може
погодитися.

Так, під формою документа, за змістом п.
4.1.13 до Національного стандарту України
Діловодство і архівна справа. Терміни
та визначення. ДСТУ 2732:2004, затверджений
Наказом Держспоживстандарту України
від 28.05.2004 №97, слід розуміти певний
склад та послідовність розміщення
реквізитів у службовому документі.

Обов'язковим реквізитом рішення
державного реєстратора про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, за змістом Примітки 14 Додатку
8 до наказу Міністерства юстиції
України № 3601/5 від 26.11.2011 «Про
затвердження форм рішень державного
реєстратора прав на нерухоме майно та
вимог до їх оформлення», та на яку
посилається позивач, як на підставу
його скасування, є саме правові
підстави для відмови у державній
реєстрації, визначені ч. 1 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», а не «певні обставини» для
його прийняття.

Державним реєстратором, як йшлося,
визначено єдину та вичерпну підставу
відмови в державній реєстрації прав та
їх обтяжень, - подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, як
обов'язкового, серед інших, реквізиту
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, державним реєстратором
дотримано встановленої форми рішення,
та спростовується відповідне
твердження позивача у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
позовних вимог щодо визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Балаклійського районного
управління юстиції Харківської
області про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
16.09.2013 р. № 5912003 є необґрунтованим та не
підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язати реєстраційну службу
Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області вчинити
дії з державної реєстрації та видати
свідоцтво про право власності
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на нежитлову
будівлю-учбово-курсовий комбінат, що
розташована за адресою: Харківська
область, Балаклійський район, смт
Червоний Донець, вул. Жовтнева, буд. 9-Б,
суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980р. під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до положень Закону N 1952-IV,
обов'язок щодо реєстрації права
власності покладено на державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України.

За таких обставин суд, дотримуючись
принципів законності, поділу влади, а
також компетенції, визначеної
Конституцією та законами України, не
має права перебирати на себе
повноваження державної реєстраційної
служби щодо вирішення питання
реєстрації права власності.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого, суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати не підлягають
поверненню.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94,
160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» до
Реєстраційної служби Балаклійського
районного управління юстиції
Харківської області - відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.
Іщук