Справа № 334/318/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2014 року м. Київ
К/800/65603/13

Суддя Вищого адміністративного суду
України Сорока М.О., перевіривши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду міста
Запоріжжя від 18 лютого 2013 року і ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 9 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду у Ленінському районі
міста Запоріжжя про зобов'язання
вчинити дії та стягнення матеріальної
шкоди, -

встановив:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 грудня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху і
надано строк для усунення її недоліків
- тридцять днів з моменту отримання
копії вказаної ухвали.

Підставою для залишення касаційної
скарги без руху була невідповідність
її вимогам статті 213 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме - відсутність підпису
особи, яка подає касаційну скаргу, її
копій відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та документу
про сплату судового збору.

Крім того скаржнику потрібно було
уточнити вимоги до суду касаційної
інстанції, зазначивши при цьому дати
судових рішень, що оскаржуються, та
надати докази, що підтверджують
поважність причин пропуску строку
касаційного оскарження рішень.

Копію ухвали Вищого адміністративного
суду України про залишення касаційної
скарги без руху ОСОБА_1 отримав 19 січня
2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

21 лютого 2014 року на виконання вимог
ухвали ОСОБА_1 надіслав до суду
супроводжувальний лист, в якому вказує,
що звільнений від сплати судового
збору на підставі частини 2 статті 3
Закону України «Про судовий збір», якою
встановлено, що за подання позовної
заяви про відшкодування шкоди,
заподіяної особі незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або
місцевого самоврядування, їх посадовою
особою або службовою особою, а так само
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури або суду судовий збір не
справляється. Крім того скаржником
було надіслано копії касаційної
скарги, відповідно до кількості осіб,
які беруть участь у справі, та докази
підтвердження поважності причин
пропуску строку касаційного
оскарження.

Однак, посилання скаржника на частину 2
статті 3 Закону України «Про судовий
збір», як на підставу звільнення його
від сплати судового збору, судом не
може бути взяте до уваги, оскільки
предметом позову є стягнення
невиплаченої пенсії.

Таким чином вимога суду касаційної
інстанції щодо сплати судового збору
скаржником не виконана.

Враховуючи, що вимоги ухвали Вищого
адміністративного суду України про
залишення касаційної скарги без руху
виконані не в повному обсязі, касаційну
скаргу слід провернути заявнику.

Згідно частини 3 статті 214 КАС України
до касаційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог, встановлених
статтею 213 цього Кодексу,
застосовуються правила статті 108 цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті
108 КАС України позовна заява
повертається позивачеві, якщо позивач
не усунув недоліки позовної заяви, яку
залишено без руху.

Особи, які беруть участь у справі, не
позбавлені можливості оскаржити в
касаційному порядку вищевказані
судові рішення, подавши касаційну
скаргу, яка має відповідати вимогам
закону.

Керуючись ст.ст. 108, 214 КАС України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду міста
Запоріжжя від 18 лютого 2013 року і ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 9 липня 2013
року - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної
скарги разом із доданими до неї
матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала набуває законної сили з часу її
прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного
М.О. Сорока

суду України