Справа № 2а-1670/5375/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/9946/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Полтаві про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Полтаві на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду про стягнення
витрат на виплату щомісячної державної
адресної допомоги в сумі 72 076,97 грн.,
витрат на виплату допомоги на
поховання в сумі 1689,24 грн. та витрат на
виплату і доставку пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва в сумі 1918,80 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року адміністративний позов
задоволено частково. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Полтаві на
користь Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві витрати на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
призначених ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
розмірі 499,57 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року залишено без змін постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року.

Не погоджуючись з постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року та ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2013 року, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Полтаві
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати зазначені рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
дійшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Так, судами попередніх інстанції
встановлено, що відповідно до таблиць
розбіжностей до довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за червень 2012 року
відділенням виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Полтаві не
прийнято до заліку: суму витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
призначених громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, за вказаний період в розмірі 1918
грн. 80 коп., суму витрат, понесених на
виплату щомісячної державної адресної
допомоги за червень 2012 року в розмірі 72
076 грн. 97 коп. та пенсії призначеної у
зв'язку з нещасним випадком на
виробництві та професійним
захворюванням в розмірі 1689 грн. 24 коп., у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Предметом спору у даній справі є
відшкодування витрат з виплати і
доставки пенсії та витрати на виплату і
доставку державної адресної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився
Харківський апеляційний
адміністративний суд дійшли висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві призначених ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в розмірі 499,57 грн., а сума
витрат пов'язаних з витратами на
доставку адресної допомоги
відшкодуванню не підлягає.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено ст. 21 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яка визначає перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 вказаного
Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5
якої якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4
Порядку відшкодування витрат,
розробленого та затвердженого ПФУ і
Фондом відповідно до Закону України
від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та законів України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення», відшкодуванню Фондом
підлягають, зокрема, виплачені суми
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Отже, відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві покладено на Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в смт. Роздольне АР
Крим.

Разом з тим суд касаційної інстанції
вважає, що витрати ПФУ на виплату і
доставку державної адресної допомоги
та підвищення до пенсії, що передбачені
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 265 «Про деякі
питання пенсійного забезпечення», не
підлягають відшкодуванню Фондом,
оскільки такі витрати не входять до
складу розміру пенсії по інвалідності
та визначеного ст. 21 Закону України від
23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» переліку соціальних
послуг і виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2013 року ґрунтується на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Полтаві
залишити без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін