Справа № 2а-9174/11/0308
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа
№ 144869/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Матковської З.М.,Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Луцькому районі Волинської
області на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11.11.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Іваничівському районі Волинської
області про виплату підвищення до
пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н
О В И В:

В вересні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до УПФУ про виплату
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 11.11.2011 року
адміністративний позов задоволено.
Зобов'язано УПФУ виплатити позивачу
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з врахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою Луцького міьскрайонного
суду зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Луцькому районі
провести нарахування ОСОБА_1
підвищення до пенсії, як дитині війни,
за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
з врахуванням виплачених сум
підвищення.

Згідно підпункту 6 пункту 2.2 Положення
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України
30.04.2002 року № 80-2, у редакції постанови
управління Пенсійного фонду України
від 25.02.2008 року № 5-5 (зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13.03.2008
року) управління Пенсійного фонду
України в районі відповідно до
покладених на нього завдань призначає
(здійснює перерахунок) і виплачує
пенсії, допомогу на поховання та інші
виплати відповідно до чинного
законодавства.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 15.08.2011 року
зобов'язано УПФУ провести проведення
нарахування до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування», з врахуванням виплачених
сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що слід зобов'язати
відповідача виплатити позивачу
підвищення пенсії як дитині війни за
період з з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року включно в розмірі 30%
мінімальної пенсії, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
війни», з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування» та з врахуванням
виплачених сум.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості виплати
підвищення до пенсії позивача за
спірний період у передбаченому ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» розмірі колегія суддів не
вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Луцькому
районі Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11.11.2011 року у справі №
2а-9174/11 - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М.
Матковська

суддя
І.І.
Запотічний