Справа № 482/2188/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 482/2188/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Демінська О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Вербицької Н.В. та
Градовський Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Новоодеському районі
Миколаївської області на постанову
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 26 грудня 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області (далі УПФУ) про визнання дій
щодо відмови в перерахунку довічного
грошового утримання, як судді у
відставці неправомірними, а також з
вимогою зобов'язати здійснити
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до ст.129 та ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" із
заробітної плати працюючого судді,
проведення виплат на підставі довідок
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Миколаївській
області (далі ТУДСА) за №5/2-1009/13 від 19
липня 2013 року, за №7/1-1025/13 від 29 липня 2013
року, за №7/1-1007/13 від 19 липня 2013 року з 21
лютого 2013 року по день припинення права
на таку виплату.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що за правилами частини 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", який
підлягає застосуванню згідно рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013,
та яким визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
зокрема: частину третю, перше, друге,
третє речення частини п'ятої статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI в
частині поширення її дії на Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI,
щомісячне грошове утримання
виплачується судді у відставці у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки, але не більше як 90
відсотків, а тому відмова УПФУ в
проведенні перерахунку довічного
грошового утриманні судді з
урахуванням вказаних положень є
протиправною та такою, що не
узгоджується з чинним законодавством.

Постановою Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 26
грудня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Суд визнав дії
УПФУ щодо відмови позивачу у
перерахунку довічного грошового
утримання як судді у відставці
неправомірними. Крім того, суд
зобов'язав УПФУ здійснити перерахунок
та виплату довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 15
травня 2013 року по 03 червня 2013 року
включно відповідно до вимог частини 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в розмірі 80%
заробітної плати працюючого судді
Новоодеського районного суду
Миколаївської області, з урахуванням
максимального розміру довічного
грошового утримання, встановленого
частиною 5 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року №3668-VI) та за вирахуванням
вже виплачених сум за вказаний період.
Також судом було зобов'язано УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
довічного грошового утримання судді у
відставці з 04 червня 2013 року відповідно
до вимог частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції до змін, внесених
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року за №3668-VI.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивача відповідно до Постанови
Верховної Ради України за №1635-ІV від 19
березня 2004 року звільнено з посади
судді Новоодеського районного суду
Миколаївської області у зв'язку з
виходом у відставку. ОСОБА_1 є суддею у
відставці та має стаж роботи, що дає
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці 30 років і 1 місяць, що
підтверджується довідкою ТУДСА за
№5/2-1009/13 від 19 липня 2013 року.

15 жовтня 2012 року та 21 серпня 2013 року
позивач зверталася до УПФУ в
Новоодеському районі Миколаївської
області з заявами про необхідність
проведення перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
з 01 січня 2012 року у зв'язку з набранням
чинності Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та з 01 січня
2013 року також і з врахуванням Рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року за №3-рп/2013.

Листом за №46-П від 25 жовтня 2012 року
позивачу відмовлено у проведенні
перерахунку призначеного їй довічного
грошового утримання із посилання на те,
що вона не є суддею Конституційного
суду України у відставці, а проведення
перерахунку раніше призначеного
довічного грошового утримання суддям
судів загальної юрисдикції не
передбачено, що і стало підставою для
звернення з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
обчислення щомісячного довічного
утримання суддів у відставці має
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, а тому у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
зобов'язані здійснювати відповідні
перерахунки раніше призначеного
грошового утримання судді у відставці.

Колегія суддів в повній мірі
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх правильними з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року за №3668-VІ (далі Закон
№3668-VІ), який набрав чинності з 01 жовтня
2011 року, частини третю та п'яту статті 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07 липня 2010 року за
№2453-VІ (далі Закон №2453-VІ) викладено в
новій редакції, відповідно до якої
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
за №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року
встановлено, що частина третя, перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону №2453-VІ у редакції
Закону №3668-VІ не підлягають
застосуванню, як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Отже, з врахуванням наведеного рішення
Конституційного Суду України
застосуванню підлягають положення
ст.138 Закону №2453-VІ в редакції до 01
жовтня 2011 року, п.3 якої встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

А тому, приймаючи до уваги все
вищевикладене колегія суддів вважає,
що висновки суду першої інстанції
стосовно задоволення позовних вимог та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2 з 04 червня 2013 року у розмірі 90%
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді (заступника
голови Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області) без
обмежень у відповідності з довідкою
ТУДСА за № 7/1-842/13 від 26 червня 2013 року з
урахуванням вже виплачених сум
грошового утримання є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги стосовно
помилковості задоволення позовних
вимог в зв'язку з тим, що перерахунок
довічного грошового утримання суддям у
відставці здійснюється відповідно до
п.4 ст.138 Закону №2453-VІ колегія суддів
вважає неспроможними, оскільки позивач
вимагала провести перерахунок пенсії
не в зв'язку зі зміною розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
(положення п.4 ст.138 Закону №2453-VІ), а на
підставі того, що рішенням
Конституційного Суду України фактично
підтверджено право суддів на щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та надана правова оцінка. За
таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області - залишити без задоволення, а
постанову Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 26
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя: Суддя:
Н.В. Вербицька Ю.М. Градовський