Справа № 814/4529/13-а
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

21 січня 2014 року
Справа № 814/4529/13-а

м. Миколаїв

11:35

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: Корха О.С.,
Негрута І.О.,

представника відповідача: Гави О.О.,

представника третьої особи: Корнієнка
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного
товариства «ЮГцемент», вул. Промислова,
9, смт. Ольшанське, Миколаївський район,
Миколаївська область, 57113 до
відповідача:Очаківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул.
Шкрептієнка, 27, м. Очаків, Миколаївська
область, 57508 третя особа:Товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Дікергофф
(Україна)», вул. Червонопрапорна, 26, м.
Київ, 03083 про:визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.05.2010 №
/0, Керуючись статтями 11, 71, 94,
158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
/0, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у
Миколаївському районі Миколаївської
області 31.05.2010.

3. Присудити Публічному акціонерному
товариству «ЮГцемент» понесені ним
судові витрати (судовий збір) в сумі
3,40грн. з Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
Справа № 814/4529/13-а

м. Миколаїв

11:35

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: Корха О.С.,
Негрута І.О.,

представника відповідача: Гави О.О.,

представника третьої особи: Корнієнка
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного
товариства «ЮГцемент», вул. Промислова,
9, смт. Ольшанське, Миколаївський район,
Миколаївська область, 57113 до
відповідача:Очаківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул.
Шкрептієнко, 27, м. Очаків, Миколаївська
область, 57500 третя особа:Товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Дікергофф
(Україна)», вул. Червонопрапорна, 26, м.
Київ, 03083 про:визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.05.2010 №
/0,

Публічне акціонерне т товариство
«ЮГцемент» (надалі - Товариство або
позивач) звернулося до
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.05.2010 № /0 Державної податкової
інспекції у Миколаївському районі
Миколаївської області (надалі - ДПІ або
відповідач).

Ухвалою від 04.11.2010 (т. с. 1, ар. 67-68) суд
залучив до участі у справі третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Дікергофф (Україна»).

Ухвалою від 21.01.2014 суд замінив
відповідача у справі правонаступником
- Очаківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області.

В обґрунтування позовних вимог
Товариство вказало на безпідставність
висновків ДПІ про порушення Закону
України від 28.12.1994 № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(надалі - Закон № 334), і, відповідно, про
заниження суми податкового
зобов'язання. Крім того, за
твердженнями позивача, відповідач
застосував штрафні (фінансові) санкції
всупереч нормам Закону України від
21.12.2000 № 2181№ 2181-ІІІ «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (надалі - Закон №
2181).

Під час судового розгляду позивач
подав додаткові письмові пояснення та
їх документальне підтвердження (т. с. 3,
ар. 1-4, т. с. 5, ар. 13-106).

Третя особа надала письмові пояснення
та їх документальне підтвердження (т. с.
5, ар. 107-124, т. с. 3, ар. 5-315, т. с. 4).

Відповідач надав письмові заперечення
проти адміністративного позову (т. с. 1,
ар. 35-45), в яких, з посиланням на
доведеність фактів порушення
позивачем Закону № 334, просив у
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представники
позивача і третьої особи просили позов
задовольнити, представник відповідача
просив у задоволенні позову відмовити.

21.01.2014 судом було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників
сторін і третьої особи, дослідивши
письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

З 23.03.2010 по 06.05.2010 ДПІ провела планову
виїзну перевірку Товариства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2008 по
31.12.2009, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 по
31.12.2009, результати якої оформила актом
від 21.05.2010 № 627/23-00293031 (надалі - Акт, т. с. 1,
ар. 161-250, т. с. 2, ар. 1-81).

Як вказано на стор. 166-167 Акта,
Товариство порушило підпункт 4.1.6
пункту 4.1 статті 4, пункт 5.1, підпункт 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону № 334, що
призвело до заниження суми податку на
прибуток на 959 244 грн., в тому числі за І
квартал 2008 року - на 5 910 грн., за ІІ
квартал 2008 року - на 293 334 грн., за ІІІ
квартал 2008 року - на 330 000 грн., за IV
квартал 2008 року - на 330 000 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від
31.05.2010 № /0 (надалі - Рішення, т. с. 1,
ар. 28, 46) ДПІ, з посиланням на підпункт
«б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
підпункт 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону
№ 2181, визначила суму податкового
зобов'язання Товариства з податку на
прибуток: 959 244 грн. - за основним
платежем, 959 244 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Відповідно до пояснень відповідача (т.
с. 1, ар. 64), Товариство у І кварталі 2008
року занизило суму валового доходу на 23
643 грн. і зависило у ІІ-IV кварталах суму
валових витрат на 3 813 333 грн. Від суми 3 836
976 грн. (23 643 грн. + 3 836 9076 грн.) ДПІ,
застосувавши ставку 25%, обчислила суму
податку - 959 244 грн.

Про заниження суми валового доходу
зазначено на стор. 11-14 Акта (т. с. 1, ар.
171-174).

Так, ДПІ встановила, що Товариство
отримало на безоплатній основі від
постачальника ZAKLADY MAGNEZYTOVЕ "ROPCZYCE" S.A.
цеглу вогнетривку на суму 23 643 грн.

Відповідно до пункту 1.23 статті 1 Закону
№ 334, товари, що надаються платником
податку згідно з договорами дарування,
іншими договорами, які не передбачають
грошової або іншої компенсації
вартості таких матеріальних цінностей
і нематеріальних активів чи їх
повернення, або без укладення таких
угод, визнаються безоплатно наданими
товарами.

Згідно з підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті
4 Закону № 334, валовий дохід включає
суми безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному періоді, вартості товарів
(робіт, послуг), безоплатно наданих
платнику податку у звітному періоді.

На думку суду, у ДПІ не було підстав для
визнання суми 23 643 грн. вартістю
безоплатно наданих товарів.

По-перше, контрактом № PL/690026060/2007-1548 (т.
с. 5, ар. 22-45) була передбачена поставка
вогнетривкої продукції на оплатній
основі.

По-друге, отримана позивачем у січні 2008
року цегла виявилася неякісною і,
відповідно до домовленості сторін
контракту (т. с. 5, ар. 46, 47), підлягала
заміні за рахунок постачальника.

По-третє, відповідно до визначення,
наведеного у пункті 1.6 статті 1 Закону №
334, товари - матеріальні та
нематеріальні активи, а також цінні
папери та деривативи, що
використовуються у будь-яких
операціях, крім операцій з їх випуску
(емісії) та погашення. Матеріальними
активами, відповідно до пункту 1.1
статті 1 Закону № 334, є основні фонди та
оборотні активи у будь-якому виді, що
відрізняється від коштів, цінних
паперів, деривативів та нематеріальних
активів. Оборотними активами,
відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 2 «Баланс»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.03.1999 № 87, є
грошові кошти та їх еквіваленти, що не
обмежені у використанні, а також інші
активи, призначені для реалізації чи
споживання протягом операційного
циклу чи протягом дванадцяти
календарних місяців з дати балансу.
Оскільки неякісна цегла не призначена
для споживання, вона не може бути
визнана товаром. Відповідно до
викладеного в Акті, відповідач не
встановив факт оприбуткування
Підприємством цегли.

По-четверте, висновки контролюючого
органу щодо безоплатного надання
позивачу товару ґрунтуються на
інформації, що міститься у вантажній
митній декларації № 504000005/8/000175
(характер угоди - 84 (поставка на
безоплатній основі)). З цього приводу
суд зазначає, що постачальник позивача
погодився на заміну за свій рахунок
неякісної цегли, і за вказаною ВМД
Товариство у березні 2008 року
декларувало ввезення замінної цегли.

Про завищення суми валових витрат
зазначено на стор. 19-24 Акта (т. с. 1, ар.
179-184).

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 Закону № 334, не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачено правилами
ведення податкового обліку.

Як вказано в Акті, на підтвердження
суми витрат (3 813 333 грн.), понесених у ІІ-IV
кварталах 2008 року (кошти, що були
сплачені позивачем на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дікергофф (Україна)»
на виконання умов договору від 10.04.2008 №
8-70, т. с. 5, ар. 48-57), позивач надав акти про
прийняття виконаних робіт щодо
управлінських послуг (надалі - акти),
податкові накладні.

За твердженнями ДПІ (стор. 22-23 Акта, т. с.
1, ар 182-183), акти (т. с. 1, ар. 140-148) складено
неналежним чином; вони не мають
юридичної сили і доказовості (не мають
детального і повного опису послуг, не
містять інформації про конкретні їх
обсяги, конкретну вартість кожного
виду наданої управлінської послуги;
Підприємство не надало документів, які
б підтверджували факт використання
таких послуг у власній господарській
діяльності, і те, що результати таких
послуг призвели до одержання доходу);
підтверджуючі документи з детальним та
повним описом усіх питань стосовно
результатів наданих послуг відсутні та
до перевірки не надані.

Відповідно до договору № 8-70, третя
особа надавала позивачу щомісячний
комплекс управлінських послуг
(консультаційні послуги технічного
характеру, послуги, що пов'язані з
фінансовою документацією Товариства,
кадровою політикою, маркетингові
послуги, послуги в сфері інформаційних
технологій, юридичні послуги). Мета цих
послуг, як вказано у пункті 1.2 договору,
- сприяння діяльності Товариства та
підвищення ефективності,
прибутковості позивача. Форма надання
послуг, згідно з пунктом 1.4 договору, -
усні або письмові консультації, поради,
рекомендації та/або безпосередня
участь представників ТОВ «Дікергофф
(Україна)» в нарадах, засіданнях,
обговореннях тощо. Вартість послуг - 528
000 грн. в місяць (з ПДВ).

Позивач і третя особа під час розгляду
справи надали документи, що пов'язані з
предметом договору № 8-70 (т. с. 1, ар. 100-139,
т. с. 3, ар. 52-315, т. с. 4).

Однак ці документи не є ані
розрахунковими, ані платіжними, ані
іншими документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення податкового обліку.
Суд зазначає, що ані Законом № 334, ані
іншими законами з питань оподаткування
не були встановлені перелік таких
документів та вимоги щодо їх змісту,
власне, як і не були встановлені
правила ведення податкового обліку.
Натомість наявність належним чином
оформлених актів (які, відповідно до
визначення, що міститься у статті 1
Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», надалі - Закон №
996, є первинними документами)
підтверджує здійснення господарських
операцій.

Частиною 2 статті 3 Закону № 996
передбачено, що податкова звітність
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку.

Суд відхиляє як безпідставні доводи
відповідача про те, що в актах відсутня
інформація про зміст та обсяг
господарської операції, в зв'язку з чим
вони не відповідають вимогам, що
містяться у частинах 1 і 2 статті 9
Закону № 996. В актах зазначено, що третя
особа надала управлінські послуги (за
певний місяць), і це відповідає змісту
договору № 8-70; сторони підтвердили
відсутність взаємних претензій (що є
підтвердженням надання третьою особою
послуг в повному обсязі).

Крім того, суд враховує таке. Згідно з
частиною 3 статті 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій в
ухвалі суду касаційної інстанції
зазначається, у чому полягала їхня
незаконність. На стор. 2 ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.09.2013 у цій справі (т. с. 2, ар. 235-237)
вказано, що «… в матеріалах справи
наявні платіжні документи та акти
здачі-приймання робіт (надання послуг),
які містять всі, передбачені ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», обов'язкові
реквізити, що спростовує висновки
судів попередніх інстанцій про те, що
вказані акти не можуть підтверджувати
факт здійснення господарських
операцій …пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» … не містить жодної
заборони на віднесення до складу
валових витрат платника податку тих
витрат, що підтверджені відповідними
документами, однак, містять не всі
реквізити …».

Суд також приймає до уваги, що,
відповідно до складеного ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва 22.03.2010
акта № 134/1-23-40/31029255 про результати
планової виїзної перевірки ТОВ
«Дікергофф (Україна)» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2007 по
30.09.2009 (т. с. 3. Ар. 17-24), не було
встановлено факту завищення третьою
особою валових доходів.

Крім викладеного, суд вважає, що
ДПІ неправомірно застосувала штраф в
сумі 959 244 грн. (100% від суми заниженого
податкового зобов'язання). Як зазначено
вище, підставою для застосування
штрафу ДПІ у Рішенні вказала підпункт
17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181, а
цією нормою розмір штрафу обмежений 50%
від суми заниженого податкового
зобов'язання.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
/0, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у
Миколаївському районі Миколаївської
області 31.05.2010.

3. Присудити Публічному акціонерному
товариству «ЮГцемент» понесені ним
судові витрати (судовий збір) в сумі
3,40грн. з Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

Постанова оформлена у відповідності до
статті160 КАС України

та підписана суддею 27 січня 2014 року