Справа № 809/154/13-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Справа
№ 5350/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника позивача -
Демко Л.М.

представника відповідача -
Пшибили Р.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано - Франківської
області Державної податкової служби на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
лютого 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" до Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську Івано -
Франківської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 19.12.2012 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" звернулося з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано - Франківської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 19.12.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що на підставі акту
перевірки за №11552/22-6/00382102 від 05.12.2012
року, всупереч фактичним обставинам
справи, вимог Цивільного кодексу
України, податкового та іншого
законодавства України, відповідачем
протиправно винесені оскаржувані
податкове повідомлення-рішення за №
від 19.12.2012 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на 247 510,00 грн., та податкове
повідомлення-рішення за № від
19.12.2012 року, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 144 765,00 грн. та
нараховано штрафні санкції у розмірі
442,00 грн..

Постановою Івано - Франківського
окружного адміністративного суду від 18
лютого 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби №
від 19.12.2012 року, згідно якого
Публічному акціонерному товариству
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 247 510 (двісті
сорок сім тисяч п'ятсот десять) грн., у
тому числі за основним платежем у
розмірі 246 957 (двісті сорок шість тисяч
дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 553 (п'ятсот
п'ятдесят три) грн.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби №
від 19.12.2012 року, згідно якого
Публічному акціонерному товариству
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 144 765 (сто сорок
чотири тисячі сімсот шістдесят п"ять)
грн. та нараховано штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) у розмірі 442 (чотириста
сорок дві) грн.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Державна податкова інспекція
у м.Івано-Франківську Івано -
Франківської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову, суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
апелянтом 05 грудня 2012 року проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" (код за
) з питань правильності
визначення повноти нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість та податку на прибуток за
операціями, проведеними з ТзОВ
"Інтерагро 2007" (код за ), ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі" (код за ), ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі" (код за ) за період з 01.10.2009 року по 30.06.2011
року.

05 грудня 2012 року за результатами
перевірки апелянтом складено акт про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
№11552/22-6/00382102, встановлено порушення ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" статтей 3, 42, 207, 208
Господарського кодексу України, статті
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», пунктів 2.4, 2.15, 2.16 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України за №88 від 24.04.1995 року,
а саме встановлено відсутність
поставок товарів (робіт, послуг), не
встановлена товарність операції, не
підтверджується реальність часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, виробничо-складських приміщень
та іншого майна (технічного персоналу,
основних фондів, виробничих активів,
складських приміщень і транспортних
засобів), які економічно необхідні для
виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності;
підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14,
підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2,
138.4, 138.6 статті 138, підпунктів 139.1.9, 139.1.11
статті 139, пункту 150.1 статті 150, пункту 3
підрозділу 4 XX Перехідних положень
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в загальній сумі 103 500,00 грн.;
пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2,
підпунктів 5.3.1, 5.3.9 пункту 5.3 статті 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" (із змінами та
доповненнями), в результаті чого
занижено податок на прибуток
підприємства у сумі 143 457,00 грн., в тому
числі за 2010 рік - у сумі 2 207,00 грн., за І
квартал 2011 року у сумі 141 250,00 грн.;
підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів
7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" (із змінами та
доповненнями), підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198,
пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового
кодексу України, частини 2 статті 3
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», пункту 1.2 статті 1, пунктів 2.1,
2.15, 2.16 статті 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказів Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, пункту 3.1, пункту 4.1
наказу Державної податкової
адміністрації України від 25.01.2011 року №
41 не підтверджено податковий кредит з
податку на додану вартість в сумі 144 765,00
грн. (а.с.8-48).

На підставі зазначеного акту,
апелянтом прийнято податкові
повідомлення-рішення № від 19.12.2012
року, згідно якого ПАТ "Виробничо -
торгова кондитерська фірма "ЛАСОЩІ"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на 247 510,00 грн. та №
від 19.12.2012 року, згідно якого позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 144 765,00 грн. та нараховано
штрафні санкції у розмірі 442,00 грн.
(а.с.49,50).

Підставою для визначення вказаних
зобов'язань слугував висновок апелянта
про відсутність поставок товарів, як
наслідок позивачем до складу
податкового кредиту включено суми, що
проведені на підставі здійснення
безтоварних господарських операцій із
контрагентами ТзОВ "ТД "Українські
крохмалі", ТзОВ "Інтерагро 2007" та ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі". За таких обставин, ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі", ТзОВ "Інтерагро
2007" та ТзОВ "Кондитерська фабрика
"Українські ласощі" безпідставно
виписано податкові накладні на продаж
товарів, які не можуть розглядатися у
якості належного підтвердження
податкових зобов'язань позивача,
оскільки такі податкові накладні не
мають статусу юридично значимих.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.95
року за №168/704.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це не
можливо - безпосередньо після її
закінчення.

Отже, первинні документи повинні
відображати реальні товарні операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

При цьому слід зазначити, що за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі, якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток та
податкового кредиту з податку на
додану вартість, навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Щодо факту проведених господарських
операцій та їх зв'язок з господарською
діяльністю ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ", формування
витрат для цілей визначення
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат,
колегія вказує на наступні обставини
по справів.

В серпні 2010 року ПАТ "Виробничо -
торгова кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" на
підставі усних домовленостей із ТзОВ
"ТД "Українські крохмалі" придбалао у
останнього крохмаль кукурудзяний у
кількості 2010 кг. на загальну суму 10 592,70
грн. (ПДВ 1 765,45 грн.), що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
видаткової та податкової накладних
№1015 від 16.08.2010 року (а.с.81, 82). ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі" виставлено
позивачу рахунок за № 995 від 09.08.2010 року
на товар (крохмаль кукурудзяний) на
суму 10 592,70 грн. (а.с.100). ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі" було забезпечено
доставку товару позивачу. Факт
отримання ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" придбаного
товару підтверджується
товарно-транспортною накладною № 000004
від 17.08.2010 року (а.с.110). Позивачем
здійснено розрахунок із ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі" за поставлений
товар у безготівковій формі, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями платіжних доручень
(а.с.106-109).

У 2011 року ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" згідно
Договору купівлі-продажу № 23-02 від
23.02.2011 року та згідно Договору
купівлі-продажу № 24/03/2 від 24.03.2011 року
придбано 40 тонн цукру у ТзОВ
"Кондиторська фабрика "Українські
ласощі" та 120 тонн цукру у ТзОВ
"Інтерагро 2007", що підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
видаткових накладних (а.с.60-65, 77- 78).

З метою забезпечення транспортування
товару (цукру) зі складів ВАТ
"Володимиро-Волинський цукровий завод"
до місця зберігання та відвантаження
(м. Івано-Франківськ, вул.Ленкавського,
12А) позивачем було укладено із ТзОВ
Станіславська торгова компанія", ТзОВ
"КСТ Груп Україна", приватним
підприємцем ОСОБА_5, приватним
підприємцем ОСОБА_6 та із фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7 договори
про перевезення та експедирування
вантажів від 23.02.2011 року, 24.02.2011 року,
24.03.2011 року, 26.03.2011 року, 16.07.2011 року
відповідно (а.с. 131-132, 137-138, 148-149,
154-155,160-161).

Пунктом 1.2 вказаних договорів
передбачено, що Виконавець організовує
перевезення вантажів транспортом
наданим Замовнику по маршруту
вказаному в заявці, яка є невід'ємною
частиною договору. Вартість
перевезення встановлюється за
домовленістю сторін і вказується в
кожній окремій заявці (пункт 3.1
Договору).

ПАТ "Виробничо - торгова кондитерська
фірма "ЛАСОЩІ" та його
контрагентами-перевізниками (ТзОВ
Станіславська торгова компанія", ТзОВ
"КСТ Груп Україна", приватним
підприємцем ОСОБА_5, приватним
підприємцем ОСОБА_6 та із фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7) підписано
заявки на перевезення вантажу (цукру),
якими погоджено маршрут
(Володимир-Волинський -
Івано-Франківськ) та вартість
перевезення вантажу (а.с. 133, 139, 140, 151, 156,
162).

ТзОВ Станіславська торгова компанія",
ТзОВ "КСТ Груп Україна", приватним
підприємцем ОСОБА_5, приватним
підприємцем ОСОБА_6 та із фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7 здійснено
перевезення вантажу, про що сторонами
складено та підписано акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ Л-00000071 від 23.02.2011 року, №00000195 від
01.03.2011 року, № К0-08 від 25.03.2011 року, № К0-09
від 28.03.2011 року, №17 від 27.04.2011 року, № 22
від 06.05.2011 року, № 24 від 11.05.2011 року, № 62
від 18.07.2011 року (а.с.66-71, 79, 80).
Встановлено, що перевезення вантажу
здійснювалося на підставі виписаних
ПАТ "Виробничо-торгова кондитерська
фірма "ЛАСОЩІ" товарно-транспортних
накладних, які містять відомості про
вантаж, пункт навантаження та
розвантаження, а також відображають
шлях прямування вантажу від пункту
його відправлення до пункту його
призначення (а.с.134, 141-143, 152, 157, 163-164).

Факт доставки ПАТ "Виробничо - торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" придбаного
ним товару (крохмалю кукурудзяного,
цукру) підтверджується витягом із
Журналу пропуску транспортних засобів
на територію ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" (а.с. 189-204).

ПАТ "Виробничо - торгова кондитерська
фірма "ЛАСОЩІ" проведено розрахунок з
перевізниками за надані транспортні
послуги, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями платіжних
доручень (а.с.135, 144-146, 150, 158, 166).

Придбану у ТзОВ "ТД "Українські
крохмалі", ТзОВ "Кондиторська фабрика
"Українські ласощі" та у ТзОВ "Інтерагро
2007" продукцію (крохмаль кукурудзяний,
цукор) обліковано на складах позивача,
про що свідчать оборотно-сальдові
відомості по рахунку №631 (а.а.111, 118, 120) та
оборотно-сальдові відомості по рахунку
№ 20 за лютий - червень 2011 року (а.с.169-173).

ПАТ "Виробничо-торгова кондитерська
фірма "ЛАСОЩІ" здійснено оплату за
придбаний у ТзОВ "Кондиторська фабрика
"Українські ласощі" та у ТзОВ "Інтерагро
2007" товар (цукор), що підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
платіжних доручень (а.с.112-117, 119).

Наявність у ПАТ "Виробничо - торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" усіх
необхідних первинних бухгалтерських
документів щодо купівлі товару
(крохмалю кукурудзяного, цукру) в
сукупності з іншими дослідженими
доказами (товарно-транспортними
накладними, актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг),
оборотно-сальдовими відомостями по
рахунку), підтверджує реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами (ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі", ТзОВ
"Кондиторська фабрика "Українські
ласощі" та ТзОВ "Інтерагро 2007"), а також
про добросовісність дій платника
податку - позивача, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах
первинного бухгалтерського та
податкового обліку.

Також встановлено, що ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі" 09.10.2003 року
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області () та взяте на податковий
облік в органах державної податкової
служби 15.10.2003 року за № 6891, станом на
13.06.2012 року перебуває на обліку в
Кременчуцькій ОДПІ. З 16.10.2003 року ТзОВ
"ТД "Українські крохмалі" було
платником податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
32). Свідоцтво платника податку на
додану вартість № 23702719 від 16.10.2003 року
анульоване 02.12.2011 року (а.с.235); ТзОВ
"Кондиторська фабрика "Українські
ласощі" 13.01.2010 року зареєстроване як
юридична особа Рогатинською районною
державною адміністрацією
Івано-Франківської області (код СДРПОУ
36909025) та 15.01.2010 року взяте на податковий
облік як платник податків ДПІ в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області. З 08.02.2010
року ТзОВ "Кондитерська фабрика
"Українські ласощі" є платником податку
на додану вартість (свідоцтво № 100268173,
індивідуальний податковий номер
00). З 13.01.2010 року по 25.08.2011 року
директором ТзОВ "Кондитерська фабрика
"Українські ласощі" був
ОСОБА_8Б.(а.с.205-206); ТзОВ "Інтерагро 2007"
17.09.2009 року зареєстроване як юридична
особа Рогатинською районною державною
адміністрацією Івано-Франківської
області () (а.с.129) та
21.09.2009 року взяте на податковий облік як
платник податків ДПІ в Рогатинському
районі Івано-Франківської області. З
27.10.2009 року ТзОВ "Інтерагро 2007" є
платником податку на додану вартість
(свідоцтво № 100251865, індивідуальний
податковий номер 00) (а.с.130).
Директором ТзОВ "Інтерагро 2007" був (є)
ОСОБА_9 (а.с.215).

З врахуванням наведеного та згідно ч. 2
ст. 203 ЦК України, сторони відповідних
правочинів на момент їх вчинення були
наділені необхідним обсягом цивільної
дієздатності, були належними
платниками податків та інших
обов'язкових платежів, які виникали при
здійсненні ними господарської
діяльності, а відповідні акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
видаткові та товарно-транспортні
накладні, платіжні документи, які
пов'язані із даними договорами,
відображають фактичне виконання
сторонами своїх договірних
зобов'язань, свідчать, що волевиявлення
сторін правочинів було вільним, та
спрямованим на реальне настання
правових наслідків, що були ними
обумовленні.

Щодо висновку апелянта про відсутність
у ПАТ "Виробничо-торгова кондитерська
фірма "ЛАСОЩІ" необхідних умов для
здійснення господарської діяльності, у
зв'язку із відсутністю виробничо -
складських приміщень та іншого майна
(основних фондів, виробничих активів,
складських приміщень) слід зазначити,
що у приватній власності ПАТ
"Виробничо- торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" знаходяться нежитлові будівлі
(адміністративний будинок 551,5 кв.м.,
майстерня з столярним цехом 422,5 кв.м.,
склад тари 19,6 кв.м., склад сировини 2381,8
кв.м., паточна станція 11,0 кв.м.,
виробничі приміщення 2499,7 кв.м. та 737,0
кв.м.). Все це підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 28.02.2006 року (а.с.121).

Посилання апелянта на відсутність у
позивача транспортних засобів, як на
підставу для висновків перевірки про
відсутність поставок товарів є хибним,
оскільки як встановлено доставку
позивачу товару (цукру) із складів ВАТ
"Володимиро-Волинський цукровий завод"
до місця зберігання та відвантаження
(м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського,
12А) забезпечили перевізники.

Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

При цьому слід зазначити, що апелянтом
не надано доказів, що договори
купівлі-продажу № 23-02 від 23.02.2011 року та
№ 24/03/2 від 24.03.2011 року, визнано
недійсними у судовому порядку.
Необхідною умовою для визнання угоди,
укладеної з метою завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства,
недійсною відповідно до частини 1
статті 207 Господарського кодексу
України, є наявність умислу хоча б у
однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків.

В матеріалах справи відсутні
обставини, встановлені на
підтвердження того, що укладаючи
спірні договори, ПАТ "Виробничо -
торгова кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" та
його контрагенти діяли з метою, яка є
завідомо суперечною інтересам держави
та суспільства.

Щодо посилання податкового органу на ч.
2 ст. 228 ЦК України, колегія суддів
вказує, що ця норма стосується виключно
правочинів, які порушують публічний
порядок. Жодних доказів того, що
заперечувані правочини були
спрямовані саме на порушення
конституційних прав та свобод людини і
громадянина, пошкодження чи незаконне
заволодіння майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади апелянт не навів.

Зазначені в акті перевірки висновки
апелянта про те, що основним
постачальником товару для ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі" та ТзОВ "Інтерагро 2007" було ТзОВ
"Украгро-5" (перша ланка), в ході
перевірки якого ДПІ у Рогатинському
районі встановлено відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу незначної
чисельності управлінського або
технічного персоналу, оборотних
коштів, виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів, у
зв'язку з чим господарські операції між
ТзОВ "Украгро-5" та
контрагентом-постачальником ТзОВ "ТД
Волиньцукор-Плюс" (друга ланка) не
підтверджуються, а отже мають ознаки
нікчемності; товар по вказаних
правочинах не був переданий,
відповідно відсутня поставка товару
від ТзОВ "Украгро-5"
контрагентам-покупцям (ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі" та ТзОВ "Інтерагро 2007"), що
свідчить про укладення угод без мети
настання реальних наслідків, а відтак,
правочини по операціях з продажу
товарів між ТзОВ "Кондитерська фабрика
"Українські ласощі", ТзОВ "Інтерагро 2007"
та контрагентами-покупцями (позивачем)
є нікчемними (а.с.14, 19-20, 205-223), не можна
брати до уваги, оскільки при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
оцінюватися відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку, тобто між
позивачем та його контрагентами - ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі", ТзОВ "Інтерагро 2007".

Відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом. Крім того, апелянтом не
представлено доказів в підтвердження
того, що правочини купівлі-продажу
товару (цукру) між ТзОВ "ТД
Волиньцукор-Плюс" та ТзОВ "Украгро-5", а
також між ТзОВ "Украгро-5" та ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі" і ТзОВ "Інтерагро 2007" визнані
недійсними у судовому порядку.

Не береться до уваги посилання
податкового органу на відсутність
станом на 02.02.2012 року посадових осіб
уповноважених відповідно до
законодавства вести бухгалтерський
облік, податковий облік та звітність, а
також представляти інтереси платника
податків ТзОВ "Украгро-5" за податковою
адресою (акт ДПІ у Рогатинському районі
№ 96/152/36169928 від 15.02.2012 року - а.с.217),
оскільки сам факт відсутності
посадових осіб даного підприємства за
його місцезнаходженням, є нічим іншим,
як свідченням порушення ТзОВ
"Украгро-5", як платником податків вимог
законодавства, зокрема невиконання
обов'язку повідомляти контролюючі
органи про зміну свого
місцезнаходження. У зв'язку з
невиконанням вказаного обов'язку
платник податків несе
відповідальність згідно чинного
законодавства.

Посилання апелянта на те, що у
товарно-транспортній накладній № 000004
від 17.08.2010року (а.с.110) не зазначено
автопідприємство-перевізника, як на
підставу для висновку про відсутність
поставки товару (крохмалю
кукурудзяного) позивачу, слід
зазначити наступне.

ТзОВ "ТД "Українські крохмалі"
забезпечило доставку товару позивачу.
Відповідно обов'язок щодо належного
оформлення товарно-транспортної
накладної покладено на постачальника
товару, тобто на ТзОВ "ТД "Українські
крохмалі", а не на одержувача товару,
яким є позивач. Натомість наявність у
позивача товарно-транспортної
накладної № 000004 від 17.08.2010 року в
сукупності з іншими дослідженими
доказами (видатковими та податковими
накладними, витягом із Журналу
пропуску транспортних засобів на
територію ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" (а.с.203-204))
підтверджує факт отримання товару
(крохмалю кукурудзяного) позивачем.

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.5.1. пункту 7.5. статті 7 цього
Закону передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається: - або
дата списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; - або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Згідно абз. 2 п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до абз. 1 п. 198.2 ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статті 7
зазначеного Закону передбачено, що
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону. Податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту (абзац
1 підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7).

Згідно абз. 1 п. 198.6 ПК України, що
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (пункт 201.8 статті 201). Податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201).

ПАТ "Виробничо-торгова кондитерська
фірма "ЛАСОЩІ", і його контрагенти (ТзОВ
"ТД "Українські крохмалі", ТзОВ
"Інтерагро 2007" та ТзОВ "Кондитерська
фабрика "Українські ласощі") на час
складання податкових накладних, були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість.

Підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. статті 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, та
пунктом 201.1 статті 201 ПК України у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин встановлено
перелік обов'язкових реквізитів, які
повинна містити податкова накладна.

Згідно копій податкової накладної, які
містяться у матеріалах справи,
виписаної ТзОВ "ТД "Українські
крохмалі" за № 1015 від 16.08.2010 року,
податкових накладних, виписаних ТзОВ
"Інтерагро 2007" № 1 від 23.02.2011 року, № 21
від 01.03.2011 року та податкових накладних,
виписаних ТзОВ "Кондитерська фабрика
"Українські ласощі" № 37 від 25.03.2011 року,
№ 38 від 28.03.2011 року, № 54 від 23.04.2011 року,
№ 70 від 04.05.2011 року, № 71 від 10.05.2011 року,
№ 99 від 16.07.2011 року видно, що вони
містять всі необхідні реквізити, які
передбачені вищезазначеними нормами
законодавства, а отже є підставою для
нарахування сум податку на додану
вартість, що відносяться до
податкового кредиту.

Враховуючи зазначене, ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" правомірно включено до складу
податкового кредиту: за серпень 2010 року
- 1 765,00 грн. ПДВ, за лютий 2011 року - 27 833,00
грн. ПДВ, за березень 2011 року - 85 167,00 грн.
ПДВ та за квітень 2011 року - 30 000,00 грн. ПДВ
на загальну суму 144 765,00 грн., що сплачена
позивачем ТзОВ "ТД "Українські
крохмалі", ТзОВ "Інтерагро 2007" та ТзОВ
"Кондитерська фабрика "Українські
ласощі" за придбану продукцію (крохмаль
кукурудзяний, цукор).

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" встановлено, що сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.п. "а" п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, якщо
у наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

Статтею 200 ПК України встановлено, що
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (пункт 200.1). При
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2).
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3).

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг (підпункт "а" пункту
200.4 статті 200).

Відповідно до акту перевірки, ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" за серпень 2010 року
задекларовано від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту в розмірі 253 068,00 грн., за лютий
2011 року в розмірі 141 564,00 грн., за
березень 2011 року в розмірі 321 344,00 грн.,
за квітень 2011 року в розмірі 259 751,00 грн.
(а.с.46).

Як зазначили представники ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ", при визначенні суми податку на
додану вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню
за вказаний період виникло від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, у зв'язку із включенням
позивачем до складу податкового
кредиту 144 765,00 грн. податку на додану
вартість, сплаченого ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі", ТзОВ "Інтерагро
2007" та ТзОВ "Кондиторська фабрика
"Українські ласощі" за поставлений
товар (крохмаль кукурудзяний, цукор).
Залишок від'ємного значення за лютий 2011
року у сумі 141 564,00 грн., за березень 2011
року у сумі 321 344,00 грн., за квітень у сумі
259 751,00 грн. ПАТ "Виробничо-торгова
кондитерська фірма "ЛАСОЩІ" у
відповідності до вимог чинного
законодавства включено до складу
податкового кредиту у березні 2011 року,
у квітні 2011 року і у травні відповідно
та заявлено до бюджетного
відшкодування.

Оскільки встановлено правомірність
включення позивачем до складу
податкового кредиту за серпень 2010 року,
лютий 2010 року, березень 2010 року та
квітень 2010 року у загальній сумі 144 765,00
грн. податку на додану вартість це
виключає завищення ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" суми бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість за
вказаний період.

Отже, апелянтом протиправно зменшено
позивачу суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за зазначені періоди на 144 765,00
грн. і, як наслідок, безпідставно
накладено на даного платника податків
штраф у розмірі 442,00 грн., з цього слідує,
що податкове повідомлення - рішення №
від 19.12.2012 року є протиправним.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Не
підлягають віднесенню до складу
валових витрат суми збитків платника
податку, понесених у зв'язку з продажем
товарів (робіт, послуг) або їх обміном
за цінами, що нижчі за звичайні,
пов'язаним з таким платником податку
особам. Не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно п. 5.11 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Пунктом 138.1 ПК України, встановлено
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті;
інших витрат, визначених згідно з п.138.5,
п.п. 138.10-138.12 цієї статті, п. 140.1 ст. 140 і ст.
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у п. 138.3 цієї статті та у ст..
139 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 138 ПК України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, п.140.2-140.5 ст.
140, статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (п.п. 138.1.1 п. 138.1).

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України
передбачено, що, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього кодексу. Витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
(підпункті 138.4). Собівартість придбаних
та реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу (пункт 138.6).

Згідно пункту 139.1 статті 139 ПК України,
не включаються до складу витрат:
витрати, не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме:
витрати на організацію та проведення
прийомів, презентацій, свят, розваг та
відпочинку, придбання та
розповсюдження подарунків (крім
благодійних внесків та пожертвувань
неприбутковим організаціям,
визначених статтею 157 цього Кодексу, та
витрат, пов'язаних із провадженням
рекламної діяльності, які регулюються
нормами підпункту 140.1.5 пункту 140.1
статті 140 цього Кодексу) (підпункт 139.1.1);
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку
(підпункт 139.1.9).

В матеріалах справи наявні копії
відповідних документів (видаткових та
податкових накладних,
товарно-транспортних накладних, актів
здачі - прийняття робіт (надання
послуг)), які підтверджують факт
правомірності формування позивачем
податкового кредиту по податку на
додану вартість та валових витрат.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
передбачено, що об'єктом оподаткування
є прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:
суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України
встановлено, що у цьому розділі
об'єктом оподаткування є: прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі ст. 135-137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі ст. 138-143 цього
Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених ст. 152 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини та
матеріали справи, ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" правомірно віднесено до складу
валових витрат суму витрат, понесених
позивачем за придбану у ТзОВ "ТД
"Українські крохмалі", ТзОВ "Інтерагро
2007" та ТзОВ "Кондиторська фабрика
"Українські ласощі" продукцію (крохмаль
кукурудзяний, цукор) у загальній сумі 573
826,95 грн., в тому числі за III квартал 2010
року - 8 827,00 грн. та за І квартал 2011 року -
564 999,95 грн., що виключає допущення
позивачем заниження податку на
прибуток за вказаний період.

З наведеного вбачається, що апелянт
протиправно збільшив ПАТ
"Виробничо-торгова кондитерська фірма
"ЛАСОЩІ" суму грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на 246 957,00 грн. і
безпідставно наклав на даного платника
податків штраф у розмірі 553,00 грн., а
тому податкове повідомлення-рішення №
від 19.12.2012 року є протиправним.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано - Франківської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року у справі №809/154/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 11.03.2014 року