Справа № 812/5304/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м.
Київ К/800/41526/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року

та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013 року

у справі № 812/5304/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України в м. Стаханові Луганської
області

про визнання протиправними
дії та скасування вимог, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області,
відповідно до якого просив: визнати
протиправними та скасувати вимогу
відповідача від 17 травня 2013 року № ф 881у
та від 01 червня 2013 року № ф 881у про
стягнення з позивача заборгованості зі
сплати єдиного внеску в сумі 2316, 57
гривень за період січень - грудень 2012
року та 1 194, 03 гривень за період січень -
березень 2013 року, як такі, що нараховані
протиправно; визнати протиправними
дії відповідача щодо нарахування
позивачу єдиного внеску з 01 січня 2012
року всупереч статті 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»; зобов'язати
відповідача утриматися від
нарахування позивачу єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01 січня 2012
року, доки він отримує пенсію за віком
та знаходиться на спрощеній системі
оподаткування; встановити відсутність
повноважень, щодо нарахування і
винесення вимоги стосовно позивача по
нарахуванню єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01 січня 2012
року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року у справі № 812/5304/13-а, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року, позов задоволено частково:
визнано протиправними та скасовано
вимоги Управління Пенсійного фонду в
м. Стаханові Луганської області 17
травня 2013 року № ф 881у та від 01 червня
2013року № ф 881у; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить
вищевказані рішення скасувати та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 17 травня 2013 року
відповідачем винесено вимогу № Ф-881у
про сплату позивачем недоїмки зі
сплати страхових внесків (єдиного
внеску) за період з 01 січня 2013 року по 31
березня 2013 року в сумі 1194,03 гривень.

Згодом, 01 червня 2013 року відповідачем
винесено вимогу № Ф-881у про сплату
позивачем недоїмки зі сплати страхових
внесків (єдиного внеску) за 2012 рік в
сумі 2316,57 гривень.

Позивач вважає зазначені вимоги
відповідача протиправними, оскільки
він, як пенсіонер за віком та платник за
спрощеною системою оподаткування,
звільнений від сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464-VI (далі по тексту - Закон №
2464-VI), платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності

Згідно положень частини четвертої
статті 4 Закону № 2464-VI, особи, зазначені
у пункті 4 частини першої цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У справі встановлено, що позивач, як
фізична особа-підприємець є платником
єдиного податку та є пенсіонером за
віком. Також, позивач зазначає, що
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
він не укладав.

З огляду на наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного рішення
про задоволення позову в частині
визнання протиправними та скасування
вимог відповідача про сплату недоїмки,
оскільки позивач на підставі частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VI
звільнений від сплати спірного
єдиного внеску.

Відповідно до частини першої статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV
(далі по тексту - Закон № 1058-IV), особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII),
визначає категорію осіб, які мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, а саме, із зменшенням
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закон № 1058-IV.

Таким чином, слід вважати, що норми
статті 13 Закон №1788-XII, також
встановлюють пенсійний вік з якого
виникає право на призначення пенсії за
віком, проте вони є спеціальними по
відношенню до норм статті 26 Закону №
1058-IV.

Колегія суддів вважає, що пенсія
призначена з врахуванням положень
статті 13 Закон №1788-XII із зменшенням
пенсійного віку, є пенсією за віком в
розумінні положень частини четвертої
статті 4 Закону № 2464-VI.

Тому, оскільки позивачу призначено
пенсію на підставі положень статті 13
Закон №1788-XII, на підставі положень
частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VI, він звільняється від сплати за
себе єдиного внеску, як пенсіонер за
віком.

Із матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права. Також відсутнє
порушення норм процесуального права.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення судів попередній
інстанцій підлягають залишенню без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області - відхилити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013 року у справі № 812/5304/13-а
- залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: