Справа № 820/11434/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р.Справа № 820/11434/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів в Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року по справі за
адміністративним позовом
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів в
Харківській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року, позивач,
Індустріальна об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів в
Харківській області (далі по тексту
Індустріальна ОДПІ), звернувся до суду
з адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФО-П
ОСОБА_1), в якому просить стягнути з
банківських рахунків відповідача
заборгованість на користь державного
бюджету України в сумі 7.0476,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач має борг перед
бюджетом, який виник внаслідок
несплати, в установлений строк,
штрафних санкцій за порушенням норм
чинного законодавства.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову Індустріальної ОДПІ відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач в апеляційній скарзі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року та прийняти нове судове рішення,
яким задовольнити заявлені позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги щодо
дотримання правильності застосування
судом норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі апеляційної скарги,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідно до положень ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ФО-П ОСОБА_1
зареєстрована як фізична особа -
підприємець з 06 березня 2007 року, згідно
Витягу від 25 жовтня 2013 року з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с. 8-9).
Відомостей про перебування фізичної
особи - підприємця у процесі припинення
підприємницької діяльності, про
припинення підприємницької діяльності
- відсутні.

Згідно довідки № 78 від 31 жовтня 2013 року
(а.с. 7) платник податків, ФО-П ОСОБА_1
перебуває на обліку в Індустріальній
ОДПІ з 07 березня 2007 року за № 2492.

Відповідач має податковий борг перед
державним бюджетом України в сумі 7.0476,30
грн., що виник внаслідок несплати, в
установлений строк, грошового
зобов'язання з податку по штрафним
санкціям за порушення законодавства,
норм регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів,
визначеного платником податків.

Позивачем надано до матеріалів справи
документи, що підтверджують наявність
у відповідача податкового боргу, а
саме:

- розрахунок заборгованості
відповідача станом на 13.11.2013 року (а.с. 5);

- зворотній бік облікової картки
платника податків НОМЕР_1 (ФО-П ОСОБА_1)
(а.с. 11);

- копії Актів (довідок) перевірки за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги) вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів та ліцензій; направлень на
вказані перевірки; висновків по актах
перевірки; корінців податкових
повідомлень - рішень, винесених на
підставі актів з доказами їх
направлення відповідачу; рішень про
застосування фінансових санкцій за
період з травня 2009 року по серпень 2013
року (а.с. 12-106).

Погоджуючись з загальною позицією суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для задоволення позовних вимог
Індустріальної ОДПІ, колегія суддів
зазначає наступне.

За визначенням, наведеним у підпункті
14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - це
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 цього
Кодексу податкова вимога надсилається
також платникам податків, які
самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Матеріали справи не містять посилань
позивача на факт надіслання (вручення)
відповідачеві податкової вимоги, яка є
обов'язковою передумовою для звернення
позивача з позовом про стягнення з
відповідача коштів,які перебувають у
його власності, в рахунок погашення
податкового боргу.

В засіданні суду апеляційної
інстанції, представник позивача
зазначив, що Індустріальною ОДПІ на
адресу ФОП ОСОБА_1 податкова вимога не
направлялася, оскільки на час
виникнення частини податкового боргу
відповідача обов'язку податкового
органу щодо направлення податкової
вимоги не було законодавчо визначено.

Колегія суддів вважає зазначене
посилання представника Індустріальної
ОДПІ безпідставними та зазначає, що
порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється
статтями 95 - 99 Податкового кодексу
України. Зазначені норми визначають
перелік заходів, що можуть вживатися
податковим органом до платника
податків із метою погашення
податкового боргу, зокрема стягнення
коштів, які перебувають у власності
платника податків, а також продаж майна
платника податків, що перебуває в
податковій заставі (пункт 95.1 статті 95
Податкового кодексу України).

При цьому згідно з пунктом 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадиться не раніше ніж
через 60 календарних днів з моменту
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Водночас відповідно до пункту 87.11
статті 87 Податкового кодексу України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, пунктом 87.11 статті 87
Податкового кодексу України
встановлено особливий порядок
стягнення податкового боргу платників
податків - фізичних осіб у порівнянні з
порядком погашення податкового боргу
юридичних осіб.

З урахуванням викладеного норми статей
95 - 99 Податкового кодексу України
можуть застосовуватися до процедури
стягнення податкового боргу з фізичних
осіб лише в тій частині, що не
суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87
Податкового кодексу України.

Водночас пунктом 87.11 статті 87
Податкового кодексу України не
встановлено особливостей щодо моменту,
з якого у податкового органу виникає
право на стягнення податкового боргу.
Зокрема, не передбачено особливостей
щодо направлення платникові податку -
фізичній особі податкової вимоги як
умови для виникнення права на
примусове стягнення податкового боргу,
передбаченої пунктом 95.2 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, фізичним особам податкова вимога
надсилається в тому самому порядку і з
тих самих підстав, що і платникам
податку - юридичним особам. Зазначене
випливає зі змісту статті 59
Податкового кодексу України, яка
передбачає уніфіковані правила
направлення податкових вимог усім
платникам податків.

При цьому правове значення факту
надіслання податкових вимог не
розрізняється залежно від того,
фізичній чи юридичній особі
надсилається відповідна податкова
вимога. Таке правове значення в
будь-якому разі полягає в тому, що право
на стягнення податкового боргу виникає
у податкового органу через 60
календарних днів з моменту надіслання
такому платнику податкової вимоги, як
це передбачено пунктом 95.2 статті 95
Податкового кодексу України.

Таким чином, право на звернення з
позовом про стягнення податкового
боргу з фізичної особи - платника
податків виникає через 60 календарних
днів з моменту надіслання такому
платнику податкової вимоги.

Враховуючи, що податкова вимога про
погашення суми податного боргу
відповідачу не надсилалась, колегія
суддів приходить до висновку, що у
позивача не виникло право на стягнення
коштів з рахунків відповідача
відповідно до приписів ст. 95
Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів в
Харківській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу є такими, що не
підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги та
пояснення представників сторін
висновків колегії судів не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів в Харківській
області залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя -
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлено
та підписано 17 березня 2014 року