Справа № 816/687/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/687/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрика Х.С.,

представника позивача - Плахотничий
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Карлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення коштів на погашення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2014 року Карлівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення коштів на погашення
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 8 114,85 грн. та з
податку на додану вартість в сумі 44 805,87
грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Карлівська ОДПІ посилалась на те, що за
відповідачем рахується вищевказаний
податковий борг, який виник в
результаті несплати у повному обсязі
самостійно визначених сум у
відповідній податковій декларації
та донарахованих позивачем грошових
зобов'язань відповідними податковими
повідомленнями - рішеннями.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, Карлівською ОДПІ винесено
податкову вимогу №69-17 від 04.11.2013 року
на загальну суму 63 429,34 грн. та
направлено відповідачу згідно даних
ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, грошове
зобов'язання набуло статусу
податкового боргу. Оскільки
відповідачем вимогу Карлівської ОДПІ
залишено без задоволення, позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення зазначеного податкового
боргу.

Представником позивача в судовому
засіданні 13 березня 2014 року було подано
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій останній просив стягнути з
розрахункових рахунків ФОП ОСОБА_2
кошти на погашення податкового боргу
в сумі 50 574,12 року, уточнені позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча у справі
наявні докази, що він належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду, причини неявки суду
не повідомив, а ні заперечень проти
позову, а ні клопотання про
відкладення чи розгляд справи без
участі його уповноваженого
представника не надав.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що ОСОБА_2 (ідентифікаційний код -
НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична
особа - підприємець у встановленому
законом порядку 09.07.1996 року. (а.с.5-7 )

Згідно із даними Карлівської ОДПІ, за
відповідачем рахується борг з податку
на доходи фізичних осіб в сумі 5 935,43 грн.
та з податку на додану вартість в сумі 44
805,87 грн., який виник з наступних
підстав.

Карлівською ОДПІ було проведено
документальну планову виїзну
перевірку щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів ФОП ОСОБА_2 за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року.

За результатами означеної перевірки
складено Акт №32/17-НОМЕР_1 від 13.09.2013
року, на підставі якого винесено
податкове повідомлення - рішення
№ від 26.09.2013 року, яким
донараховано ФОП ОСОБА_2 податок на
додану вартість в сумі 35 146,25 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 8 786,56 грн., податкове
повідомлення - рішення № від
26.09.2013 року, яким донараховано податок
на доходи фізичних осіб в сумі 4 112,88
грн., застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 1 028,22 грн.

У матеріалах справи відсутні докази
оскарження вказаних рішень в
адміністративному та судовому порядку.
Таким чином, вони є не скасовані та
чинні.

Крім того, Карлівською ОДПІ
відповідачу було нараховано пеню по
ПДВ 873,06 грн. та по податку на доходи
фізичних осіб в сумі 627,15 грн.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

У матеріалах справи відсутні будь - які
докази оскарження відповідачем
вищевказаних податкових повідомлень -
рішень, таким чином вони є чинні, не
скасовані та обов'язкові до виконання.

Відтак, грошові зобов'язання в
загальній сумі 50 574,12 грн. є
узгодженими.

Разом з тим, в порушення вказаних норм,
відповідач свого обов'язку не виконав,
суму нарахованого Карлівською ОДПІ
грошового зобов'язання у встановлений
законом строк не сплатив.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання, є податковим боргом.

З огляду на викладене, грошові
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб та з податку на додану
вартість в загальній сумі 50 574,12 грн.
набули статусу податкового боргу та
підлягають оплаті відповідачем до
бюджету.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, Карлівською ОДПІ винесено
податкову вимогу №69-17 від 04.11.2013 року
на загальну суму 63 429,34 грн. та
направлено відповідачу згідно даних
ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив , таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим, набуло статусу
податкового боргу та підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача ФОП ОСОБА_2
виконано не було, суму узгодженого
грошового зобов'язання в розмірі 50 574,12
грн. до бюджету не сплачено, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
контролюючим органам надано право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частин та з
інших підстав.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України, стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, які його обслуговують,
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно довідки Карлівської ОДПІ, за
відповідачем рахуються відкриті
рахунки у фінансово - кредитних
установах . (а.с. 23 )

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни, передбачені законодавством,
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 50 574,12 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з розрахункових рахунків
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на
користь Державного бюджету України
кошти на погашення податкового боргу з
податку на доходи фізичних осіб та з
податку на додану вартість в сумі 50 574,12
грн. ( п'ятдесят тисяч п'ятсот сімдесят
чотири гривні дванадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
березня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков