Справа № 2а/1870/9127/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/40453/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.,

секретар судового засідання: Василенко
І.О.

розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління юстиції у Сумській області,
треті особи: Сумське міське управління
юстиції, Ковпаківський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції про
поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом про визнання
протиправним та скасування наказу
Головного управління юстиції у
Сумській області від 06.11.2012р. №2086-ОС
«Про звільнення ОСОБА_1», поновлення на
посаді заступника начальника
Ковпаківського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 30.05.2013р.
позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013р.
скасовано рішення суду першої
інстанції і в задоволенні позову
відмовлено.

З таким рішенням апеляційного суд не
погодилась позивач, подала касаційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Просить скасувати постановлене
апеляційним судом рішення та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних мотивів та передбачених
законом підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Частиною другою зазначеної статті
передбачено, що звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Судами встановлено, що позивач
працювала на посаді заступника
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції.

Наказами Міністерства юстиції України
від 23.07.2012р. №1094/5 та Головного
управління юстиції у Сумській області
від 04.09.2012р. №801-ОД реорганізовано
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
шляхом його поділу на Ковпаківський та
Зарічний відділи державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Сумського міського управління
юстиції.

Даним наказом передбачено, що
новоутворені відділи є
правонаступниками реорганізованого
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції.

Відповідно до наказу Головного
управління юстиції у Сумській області
від 04.09.2012р. №801-ОД вирішено попередити
працівників, в т.ч. позивача, про
наступне вивільнення у зв'язку з
реорганізацією відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції.

04.09.2012р. позивачу запропоновано посаду
начальника Зарічного відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції, від якої
вона відмовилась згідно заяви від
06.09.2012р.

Заявою від 07.09.2012р. позивач повідомила
начальника Головного управління
юстиції у Сумській області про своє
бажання зайняти посаду заступника
начальника Ковпаківського ВДРАЦС
реєстраційної служби Сумського МУЮ.

Листом ГУЮ у Сумській області від
10.10.2012р. №2898/07-42/09 позивача повідомлено
про звільнення у разі відсутності
згоди на заміщення запропонованої
посади начальника Зарічного відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції.

Наказом Головного управління юстиції у
Сумській області від 06.11.2012р. №2086-ОС
позивача звільнено з посади заступника
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції у зв'язку з
реорганізацією на підставі пункту
першого статті 40 КЗпП України.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача проведено з
порушенням вимог закону, оскільки
внаслідок реорганізації займана
позивачем посада скорочена не була і на
час звільнення посада заступника
начальника Ковпаківського відділу
ДРАЦС була вакантною.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову апеляційний суд виходив з того,
що відповідачем дотримано передбачені
законом гарантії при звільненні,
позивач від запропонованої посади
відмовилась, в зв'язку з чим підстави
для визнання наказу про звільнення
нечинним та його скасування відсутні.

Поряд з тим, апеляційним судом не
враховано, що внаслідок реорганізації
відділу ДРАЦС реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
посада позивача скорочена не була,
заява позивача про її переведення на цю
посаду розглягнута не була, а тому
правові підстави для попередження її
про наступне звільнення та звільнення
на підставі пункту першого частини
першої статті 40 КЗпП України не можна
визнати обгрунтованим.

Аналогічна правова позиція щодо
можливості звільнення працівника за п.
1 ст. 40 КЗпП лише у випадку скорочення
чисельності або штату працівників
викладена у постанові Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів».

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення апеляційного суду та залишення
в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 226, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013р. у
даній справі скасувати, а постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 30.05.2013р. залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

В.І. Штульман