Справа № 2а-2629/12/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Справа №
112561/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
Маланкевич О.В.;

від відповідача -
Дац Н.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської обл. на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012р. в
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської обл. до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської обл. про зобов`язання
прийняти до заліку суму виплаченої
допомоги на поховання, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.03.2012р. позивач Управління Пенсійного
фонду України в Турківському районі
Львівської обл. звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської обл. вчинити дії, а
саме включити в Акт щомісячної звірки
осіб, яким виплачено пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
виплату допомоги на поховання ОСОБА_5
на суму 1531 грн. 28 коп. для відшкодування
їх Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду на централізованому
рівні (а.с.2-3).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012р. в
задоволенні заявленого Управлінням
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської обл.
позову відмовлено (а.с.21-22).

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач Управління Пенсійного фонду
України в Турківському районі
Львівської обл., який покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду та винести нову постанову, якою
заявлений позов задоволити (а.с.26-27).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що апелянтом обрано вірний спосіб
захисту своїх прав, оскільки спір виник
на стадії проведення взаємозвірок, при
цьому судом не з'ясовані правові
відносини сторін і не враховано
неможливість стягнення на
централізованому рівні виплачених
спірних сум, що не включені у акти
звірок. Наголошує, що перерахування
коштів відбувається на
централізованому рівні і тільки тих
сум, які включені в акт звірки,
складений на територіальному рівні і
зазначених в узгодженій довідці. Також
на центральний рівень передаються
тільки довідки про відшкодування
відповідних витрат.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача на підтримання
поданої скарги, заперечення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач у встановлені строки не
прийняв до відшкодування допомоги на
поховання особи (ОСОБА_5), яка
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, що виплачена позивачем
особі, яка здійснювала поховання
померлого, в загальному розмірі 1543 грн.
38 коп., та відмовився її включити до
акту щомісячної звірки витрат особових
справ потерпілих, яким виплачені
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с.5-8).

Відмова відповідача від виконання
вищевказаних дій зумовлена тим, що
відсутній причинно-наслідковий зв'язок
між смертю особи та її трудовим
каліцтвом або професійним
захворюванням, який має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів (а.с.13 і
на звороті).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, затв. постановою
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003р.,
не поширюється на врегулювання спірних
правовідносин, а містить лише норми
процедурного права, що регламентують
безспірний порядок відшкодування
таких коштів.

Тому в чинному законодавстві відсутні
правові норми, які б зобов'язували
відповідача включати в Акти звірок
витрати щодо виплаченої пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та витрати, понесені на
виплату і доставку таких пенсій, за
особовими справами потерпілих, якщо
правомірність нарахування таких сум
останнім оспорюються, в тому числі з
мотивів невизнання фактів настання
страхових випадків.

Колегія суддів наведені висновки
суду першої інстанції вважає такими, що
відповідають фактичним обставинам
справи та нормам чинного
законодавства, виходячи з наступного.

Стосовно правильності обраного
Управлінням Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської обл.
способу захисту (відновлення)
порушеного права колегія суддів
зазначає, що Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затв. постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань № 5-4/4 від 04.03.2003р., не
врегульовує спірних правовідносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірок розрахунків розраховане
на відсутність спору. У разі незгоди
щодо підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції.

Позивач на свій розсуд визначає
способи захисту порушеного права, в
даному випадку останній просив
зобов'язати відповідача включити до
акту щомісячної звірки витрати на
виплату допомоги на поховання особи,
яка отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання; під час розгляду справи
пенсійний орган вказані вимоги не
змінював і не уточнював.

Із урахуванням наведеного, аналізуючи
правові норми, якими врегульовані
спірні правовідносини, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позивачем обраний невірний спосіб
захисту свої прав.

Окрім цього, при вирішенні
наведеного спору колегія суддів
враховує, що аналіз норм Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який визначає правову
основу, економічний механізм та
організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
Порядку проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, затв.
постановою КМ України № 826 від 11.07.2001р.,
затвердженого на виконання ч.8 ст.34
цього Закону, дає підстави вважати, що
органи Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
зобов'язані відшкодовувати виплачені
іншими страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим пошкодженням здоров'я.

При цьому слід зазначити, що
положення п.4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затв. постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003р. № 5-4/4, яким
зобов'язано Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відшкодовувати
Пенсійному Фонду України витрати на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, котра
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, суперечить положенням
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», зокрема ст.21 цього
Закону пов'язує виникнення такого
обов'язку у відповідача із смертю
працівника, а не з отриманням померлим,
який не працював, зазначеної вище
пенсії.

Оскільки доказів на
підтвердження причинного зв'язку
смерті інваліда із одержаним каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я
Управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської обл. не
надало, тому колегія суддів приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для відшкодування понесених
витрат на поховання інваліда за
рахунок Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської обл.

Оскільки рішення по суті спору судом
першої інстанції ухвалено правильно,
незважаючи на додаткові доводи суду
апеляційної інстанції про відсутність
правових підстав для відшкодування
понесених витрат на поховання інваліда
за рахунок відповідача, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги не
вбачаються.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, заявлений позивачем позов
є безпідставним, через що задоволенню
не підлягає, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно та повно встановив
обставини справи, ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
суду колегія суддів не вбачає і вважає,
що апеляційну скаргу на неї слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської обл. на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012р. в
адміністративній справі № 2а-2629/12/1370
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

С.М.Кузьмич