Справа № 826/15487/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук
Суддя-доповідач: Шурко
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Монолітпроект-Реконструкція» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 грудня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем подано до
податкового органу декларацію з
податку на додану вартість з додатками;
реєстр з податкових накладних;
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість з додатками.

Однак, податковою службою було
відмовлено в прийнятті звітних
документів, з тих підстав, що подана
декларація не відповідає вимогам
Податкового кодексу України, про було
винесено відповідне рішення.

Вважаючи такі дії податкового органу
протиправними та такими, що суперечать
нормам чинного законодавства, позивач
звернувся до адміністративного суду із
позовом, в якому просив суд визнати дії
відповідача незаконними, та
зобов'язати відповідача прийняти
звітні документи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що подана позивачем
декларація відповідає вимогам
податкового кодексу, а тому рішення
податкового органу щодо відмови в
прийнятті звітних документів є таким,
що не відповідає нормам чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Порядок подання податкової декларації
до органів державної податкової служби
регулюється ст.. 49 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового
кодексу України прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби.

Імперативний характер наведеної норми
означає, що податковий орган не має
права не прийняти фактично отриману
податкову декларацію, подану платником
податків в один із способів,
передбачених п. 49.3 ст. 49 Податкового
кодексу України (особисто або через
представника, поштою чи засобами
електронного зв'язку).

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу
України під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених п. 48.3 та 48.4 ст.
48 цього Кодексу. Інші показники,
зазначені в податковій декларації
платника податків, до її прийняття
перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової
декларації полягає у вчиненні
посадовою особою податкового органу
фактичних дій із: 1) перевірки наявності
та достовірності заповнення
обов'язкових реквізитів, передбачених
п. 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України;
2) реєстрації податкової декларації у
день її отримання органом державної
податкової служби.

При цьому, як встановлено п. 49.10 ст. 49
Податкового кодексу України, відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висунення будь-яких не визначених цією
статтею передумов щодо такого
прийняття (включаючи зміну показників
такої податкової декларації, зменшення
або скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Водночас Податковим кодексом України
передбачені спеціальні наслідки
подання платником податків податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог п. 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового
кодексу України. У такому разі на
підставі п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Пункт 48.3 ст. 48 Податкового кодексу
України визначає обов'язкові реквізити
які повинна містити податкова
декларація.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
податкова декларація з податку на
додану вартість; реєстр з податкових
накладних; уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, подані до
контролюючого податкового органу для
проведення відповідної податкової
звітності з господарської діяльності
ТОВ «Монолітпроект-реконструкція»,
містять всі обов'язкові реквізити,
встановлені нормами чинного
законодавства України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
податковим органом всупереч вимогам
наведеного п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України не було вказано у
листах - відмовах 14.03.2013 року № 12031/10/15.3-10
та № 12030/10/15.3-10 конкретних порушень
позивачем правил заповнення
податкової звітності, а лише зазначено,
що порушено порядок заповнення та і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість.

Враховуючи обґрунтованість висновків
суду першої інстанції про
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації, правомірно задоволені
вимоги в частині зобов'язання вважати
податкову декларацію такою, що подана
платником податків у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.