Справа № 2а-4223/11/1023
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4223/11/1023
Головуючий у 1-й інстанції: Орла О.С.
Суддя-доповідач: Безименна
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі: Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Славутичі Київської області на
постанову Славутицького міського суду
Київської області від 4 жовтня 2011 року
та ухвалу цього ж суду від 22 березня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області про
визнання незаконною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 4 жовтня 2011
року позов задоволено: визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 2 групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на ЧАЕС, особі, яка
має статус постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи і віднесена
до категорії 1; зобов'язано відповідача
провести перерахунок позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 2 групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на ЧАЕС та особі, яка
має статус постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи і віднесена
до категорії 1 на підставі ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 75 % мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність і
виплачувати у цьому розмірі, починаючи
з 2 серпня 2010 року, з урахуванням
фактично виплачених сум до припинення
правових підстав.

Ухвалою Славутицького міського суду
Київської області від 22 березня 2012 року
відмовлено Управлінню Пенсійного
фонду України у м. Славутичі Київської
області про відстрочку виконання
рішення - постанови Славутицького
міського суду Київської області від 4
жовтня 2011 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційні скарги, в
яких просить скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги на постанову апелянт
посилається на те, що фінансування
виплат здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету та порушень зі
сторони Пенсійного фонду взагалі не
вбачається. В апеляційній скарзі на
ухвалу апелянт посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційні скарги
залишити без задоволення, а постанову
та ухвалу - залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення позову та відмову в
задоволенні заяви про відстрочку
виконання рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інвалідом ІІ групи
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС.

У відповідності до ст. 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивача
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам IІ групи - у розмірі 75
% мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Положення ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" містять
пряму вказівку, що під час визначення
розміру таких пенсій за основу їх
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна пенсія за віком.

Суд першої інстанції при задоволенні
позову правомірно виходив з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру виплат позивачу та застосував
зазначені вище норми Закону, тому
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Залишаючи без змін, ухвалу
Славутицького міського суду Київської
області від 22 березня 2012 року, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Враховуючи, що відповідачем не надано
доказів того, що наявні обставини, які
ускладнюють виконання судового
рішення, в тому числі, доказів
відсутності коштів на рахунку, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
відстроченні виконання рішення.
Незважаючи на те, що фактично в заяві
про відстрочення виконання рішення
відповідач погодився з постановою,
однак в апеляційній скарзі як на
постанову так і на ухвалу просив
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційні скарги
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного Фонду України у м. Славутичі
Київської області на постанову
Славутицького міського суду Київської
області від 4 жовтня 2011 року та ухвалу
цього ж суду від 22 березня 2012 року -
залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 4 жовтня 2011 року
та ухвалу цього ж суду від 22 березня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.