Справа № 591/706/14-а
Суддя: Шершак М. І.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/706/14-а Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року
місто
Суми

Зарічний районний суд м. Суми в
складі: головуючого - судді Шершак М.І.,

при секретарі Кузьмичовій Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Сумах про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії щодо
перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом і свої вимоги обґрунтовує
тим, що з 01.12.2013 року змінився розмір
заробітної плати працюючого судді, в
зв'язку з чим він звернувся до УПФ у м.
Сумах з заявою про проведення його
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, але відповідач
йому відмовив.

Вважає, що така відмова є
неправомірною, станом на день виходу у
відставку він мав загальний стаж
роботи 33 роки, тому має право на
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі 90% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді з 01.12.2013
року без обмеження граничного розміру
такого утримання, з урахуванням
підвищеної заробітної плати
працюючого судді відповідного рівня
судів. Крім цього зазначає, що такий
порядок виплати і перерахунку був
визначений ст. 43 Закону України « Про
статус суддів» та постановою ВРУ « Про
порядок введення в дію цього закону», а
Конституційний Суд України визнав
неконституційними положення ч.3 ст. 138
та ін.. « Про судоустрій і статус
суддів» від 07.07.2010 року за № 2453 у
редакції Закону України « Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668.

Тому просить суд, визнати
дії відповідача щодо відмови йому у
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання-
неправомірними; зобов'язати
відповідача здійснити йому
перерахунок та виплачувати щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 90 %
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, згідно довідки
апеляційного суду Сумської області № 4
від 09.01.2014 року, починаючи з 01.12.2013 року
без обмеження граничного розміру
довічного грошового утримання

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився , просить за
станом здоров'я справу розглядати без
його участі.

Відповідач позов не
підтримує, просить суд в задоволенні
позову відмовити вказуючи, що по
перше, рішення Конституційного Суду
України від -03.06.2013 року № 3-рп/2013 не
розповсюджується на позивача, у ст. 58
Конституції України зазначено, що
Закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, і по
друге - пенсія ОСОБА_1 нараховується
відповідно до вимог законодавства.

Вислухавши представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні і отримує щомісячне довічне
грошове утримання згідно із Законом
України « Про судоустрій і статус
суддів. Наказом №102 від 23.12.2008 року був
звільнений з посади судді Апеляційного
суду Сумської області на підставі ст. 43
Закону України « Про статус суддів» в
зв'язку з виходом у відставку. (а.с. 13)

Згідно наданої довідки
Апеляційного суду Сумської області від
09.01.2014 року ОСОБА_1 має 33-річний стаж
на посаді судді та має право на
нараховуння відповідної пенсія з
урахуванням посадового окладу,
надбавки за вислугу років яка складає
31 рік (а.с. 10)

14.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах з заявою перерахунок пенсії на
підставі прийнятого рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2013, та відповідної довідки,
однак отримав відмову з підстав,
зазначених у запереченні. ( а.с. а.с.8-9)

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України, яка діяла на час
правовідносин , органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У частині першій статті 126
Основного Закону України закріплено
положення, діючого на той час , згідно
з яким незалежність і недоторканість
суддів гарантується Конституцією і
законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації
судової влади, загальний порядок
забезпечення діяльності судів та інші
питання судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Статтею 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено
вид, склад, розмір суддівської
винагороди, яка складається з
грошового утримання, яке включає в себе
посадовий оклад та доплати за вислугу
років, перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
пов'язаний із розміром заробітної
плати суддів відповідних судів.

Так, ч. 4 ст. 43 Закону України
"Про статус суддів" N 2863-XII , що втратив
чинність згідно із Законом України від
7 липня 2010 року N 2453-VI, визначалось, що
суддя, який вийшов у відставку, при
наявності відповідного віку і стажу
роботи виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

Суддя у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на 2% відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді.

До змін, внесених Законом України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI, частина 3
ст. 138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" передбачала наступне:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Таким чином, визначений Законом
"Про судоустрій та статус суддів"
порядок нарахування щомісячного
довічного грошового утримання було
змінено Законом України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
внаслідок чого розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів
зменшено. Залишивши незмінним зміст
права на щомісячне довічне грошове
утримання суддів, вищезазначений Закон
звузив обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, та скасував право суддів на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів.

Рішенням Конституційного суду
України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року у
справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу II "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці)
положення частини третьої, першого,
другого, третього речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-УІ у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-УІ;
статтю 2 Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року N 3668-УІ в частині
поширення її дії на Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453- УІ визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
тобто є неконституційними.

Отже, при здійсненні ОСОБА_1
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, застосуванню
підлягає ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" N 2453-VI, в
редакції Закону, яка діяла до змін,
внесених Законом України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-УІ.

Відповідно до ст. 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принципи верховенства права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку про наявність у позивача
права на перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
у розмірі, встановленому ч.3 ст.138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення про
відмову у перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, згідно ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", виходячи з
розміру суддівської винагороди,
визначеного у довідці апеляційного
суду Сумської області №4 від 09.01.2014
року. Доводи, надані відповідачем не
можна взяти до уваги, адже вони
суперечать чинному законодавству і є
його неправильним трактуванням.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання неправомірною
відмови, зобов`язання здійснити
перерахунок довічного грошового
утримання та провести відповідні
виплати є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6-9, 11, 69-71, 94 КАС
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Сумах щодо відмови
ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
заробітної плати суддів згідно
довідки від 09.01.2014 року -
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Сумах перерахувати
та виплатити щомісячне довічне
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 у розмірі 90 % заробітної плати
працюючого судді на відповідній
посаді, згідно довідки апеляційного
суду Сумської області №4 від 09.01.2014
року, починаючи з 01 грудня 2013 року без
обмеження граничного розміру
довічного грошового утримання.

Постанова суду може бути
оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Зарічний районний суд м. Суми
шляхом подачі скарги в десятиденний
строк з її проголошення. У разі
застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справ апеляційним судом.

Суддя
М.І. Шершак.