Справа № 2а/0124/352/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/66290/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Леонтович К.Г.,Маслія
В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, ОСОБА_5, треті
особи - ОСОБА_5 про визнання незаконними
та недійсними рішень, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 25 квітня 2012 року і
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з вказаним позовом, у якому
просила визнати незаконним та
недійсним рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради:

№ 13 (1) від 24.01.2003 «Про затвердження
рішень міжвідомчої комісії по
реєстрації будівель і внутрішніх
перепланувань, список приміщень
придатних для постійного проживання» в
частині затвердження пункту № 7
Додаток № 1, «Список будівель і
внутрішніх перепланувань, що
підлягають реєстрації в БТІ», якій
зазначено- «ОСОБА_6, АДРЕСА_2. Дозволити
реєстрацію житлових кімнат 15-3, 15-7, 15-8,
кухня 15-6, Рішення МВК 2003.01», та в частині
затвердження пункту 3 Додатку № 3,
«Список приміщень, віднесених рішенням
МВК до категорії житлових, придатних
для постійного проживання»в якому
зазначено «ОСОБА_6, АДРЕСА_2, приміщення
15-3, 15-7, 15-8, рішення МВК 2003.01»;

№ 146 (1) від 25.04.2003 «Про привласнення
номера та видачі свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що спірні рішення
були прийняті виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради з порушенням
вимог статей 30 та 39 Житлового кодексу
УРСР.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 25
квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що на підставі договору
купівлі-продажу від 28.12.1999 Фонд
комунального майна при Ялтинської
міської раді продав, а ОСОБА_6 придбала
державне майно комунальної власності -
приміщення магазину загальною площею
121 м2, яке розташовано за адресою:
АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Ялтинської міської ради від 27.12.2002 № 452
(13) виділено жилої - будинок - магазин
літ. «В» із складу домоволодіння
АДРЕСА_2 та присвоєно поштову адресу:
АДРЕСА_2, із зміною нумерації квартир.

Виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради прийняті наступні спірні
у цій справі рішення:

№ 13 (1) від 24.01.2003 «Про затвердження
рішень міжвідомчої комісії по
реєстрації будівель і внутрішніх
перепланувань, список приміщень
придатних для постійного проживання»,
яке є спірним в частині затвердження
пункту № 7 Додаток № 1, «Список будівель
і внутрішніх перепланувань, що
підлягають реєстрації в БТІ», якій
зазначено- «ОСОБА_6, АДРЕСА_2. Дозволити
реєстрацію житлових кімнат 15-3, 15-7, 15-8,
кухня 15-6, Рішення МВК 2003.01», та у частині
затвердження пункту 3 Додатку № 3,
«Список приміщень, віднесених рішенням
МВК до категорії житлових, придатних
для постійного проживання»в якому
зазначено «ОСОБА_6, АДРЕСА_2, приміщення
15-3, 15-7, 15-8, рішення МВК 2003.01»;

№ 146 (1) від 25.04.2003 «Про привласнення
номера та видачі свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1».

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходили з наступного.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б»
частини 1 статті 31 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», у
редакції на час спірних правовідносин,
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 21, у редакції на час
спірних правовідносин та чинного
Закону України «Про планування і
забудову територій»» регіональні
правила забудови розробляються в
установленому порядку на основі
типових регіональних правил забудови,
затверджених спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
питань архітектури та містобудування.

Верховна Рада Автономної Республіки
Крим, відповідні обласні ради
затверджують регіональні правила
забудови після погодження їх із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
архітектури та містобудування.

Затверджені регіональні правила
забудови підлягають оприлюдненню
через засоби масової інформації.

Регіональні правила забудови є
обов'язковими для суб'єктів
містобудування на території
відповідного регіону (крім міст
обласного значення, республіканського
значення Автономної Республіки Крим у
разі затвердження відповідними радами
місцевих правил забудови, а також міст
Києва та Севастополя).

Згідно з підпунктом 7.5 пункту 7
Регіональних правил забудови та
використання територій в Автономної
Республіці Крим, затверджених
постановою Верховної Ради АР Крим від
18.09.2002 № 241-3/02, у редакції на час спірних
правовідносин, розгляд можливості
зберігання (зносу) об'єкту недержавної
форми власності (соцкультбиту,
комунального, виробничого
призначення та пр.), будівництво якого
виконано самовільно, здійснюється МВК
виконавчого органу місцевої ради,
райдержадміністрації. При позитивному
висновку МВК після оплати штрафу
згідно постанові ДАБК забудовник
приступає до оформлення відповідних
правовстановлюючих документів на
будівництво об'єкту. Для вирішення
питання про прийомку в експлуатацію
даних об'єктів (закінчених
будівництвом) власник виконує та
узгоджує з органами державного нагляду
на об'єкт архітектури.

Згідно висновку Ялтинського бюро
технічної інвентаризації (додаток до
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 146 (ІІ) від
25.04.2003 ОСОБА_6 проведено внутрішнє
перепланування отриманих приміщень.

Що стосується доводів позивача з
питань порушення відповідачем при
прийнятті спірних рішень у справі
статей 30 та 39 Житлового кодексу УРСР
суди зазначили, що вказаними нормами
визначені органи, які здійснюють
державний контроль за використанням і
схоронністю житлового фонду та
порядок взяття громадян на облік
потребуючих поліпшення житлових умов,
які не регулюють спірні правовідносини
у цій справі.

За змістом частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Завданням адміністративного
судочинства, як визначено у частині 1
статті 2 КАС України, є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Судами зазначено, що порушень
особистих прав, свобод чи інтересів
ОСОБА_4, за захистом яких вона
звернулась до суду, не вбачається. Нею
не зазначено, які її особисті права,
свободи чи інтереси були порушені
відповідачем у вказаних
правовідносинах.

З урахуванням описаного суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, а отже і відсутність
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 25 квітня 2012 року і ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: