Справа № 2а-13571/11/2670
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Бабенка К.А., Ключковича В.Ю.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Державної
податкової адміністрації України та
Державної податкової служби України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЗК" до Державної
податкової адміністрації України,
Державної податкової служби України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов"язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТЗК" (далі - ТОВ "ТЗК")
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до Державної
податкової служби України, в якому
просив:

- визнати протиправною бездіяльність
Державної податкової адміністрації
України щодо не внесення до Реєстру
платників податку на додану вартість
запису про відміну анулювання
реєстрації Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЗК» в якості
платника податку на додану вартість;

- зобов»язати Державну податкову
адміністрацію України внести до
Реєстру платників податку на додану
вартість запис про відміну анулювання
реєстрації Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЗК» в якості
платника податку на додану вартість;

- зобов»язати Державну податкову
адміністрацію України відновити в
Реєстрі платників податку на додану
вартість дію свідоцтва №00889772 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЗК» з дати початку
дії свідоцтва -16.05.2006р. на бланку форми
№2-Р серії НБ №190371, індивідуальний
податковий номер - 87.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 листопада 2011 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Державної податкової адміністрації
України щодо внесення до Реєстру
платників податку на додану вартість
запису про відміну анулювання
реєстрації Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЗК" платником
податку на додану вартість.

Зобов'язано Державну податкову службу
України внести до Реєстру платників
податку на додану вартість запис про
відміну анулювання реєстрації
товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЗК" платником
податку на додану вартість.

3обовязано Державну податкову службу
України вчинити дії по відновленню дії
свідоцтва №00889772 про реєстрацію
платника податку на додану вартість
товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЗК" з дати початку
дії свідоцтва - 16.05.2006р.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідачі не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернулися з
апеляційною скаргою, в якій зазначають,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі акту № 212/15-2 від 09 квітня
2010 року Державною податковою
інспекцією у м. Сімферополі було
здійснено анулювання реєстрації ТОВ
«ТЗК» платником податку на додану
вартість шляхом анулювання Свідоцтва
№ 00889772 та виключення позивача з
Реєстру платників податку на додану
вартість.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18 червня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19 серпня 2010
року, позовні вимоги ТОВ "ТЗК" по справі
№ 2а-5590/10/7/0170 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі, оформлене
актом № 212/15-2 від 09.04.2010р. про анулювання
реєстрації ТОВ «ТЗК» платником податку
на додану вартість. В іншій частині
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 квітня 2011 року у справі
№ К-29252/10, ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2010 року
та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.06.2010 року
залишено без змін.

Листом від 30.09.2010р. № 42897/10/10-0 ДПІ у м.
Сімферополі повідомило позивача про
направлення оригіналу постанови
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 18
червня 2010 року по справі № 2а-5590/10/7/0170 та
ухвали Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2010р. до
Державної податкової адміністрації в
АР Крим.

Листом від 30.09.2010р. № 2373/10/29-033 ДПА в АР
Крим повідомило позивача про
направлення звернення ДПА в АР Крим з
відповідними підтверджуючими
документами про поновлення ТОВ «ТЗК» в
Реєстрі платників ПДВ до Державної
податкової адміністрації України (вих.
№ 8639/8/29-031 від 27.09.10р.).

Листом ДПА України від 26.11.2010р. №
12823/6/29-2016 позивача було повідомлено про
те, що внесення змін до Реєстру можливо
лише після розгляду у Вищому
адміністративному суді України
касаційної скарги ДПІ у м. Сімферополі
на ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 серпня 2010 року по справі №
2а-5590/10/7/0170 та прийняття судом
відповідного рішення.

Листом від 15.07.2011р. № 12808/16/29-2015 «Про
розгляд листа» відповідач підтвердив
наявність у ДПА України копій судових
рішень по справі № 2а-5590/10/7/0170, однак
зауважив про наявність у них недоліків,
а саме: невірного зазначення номеру
справи, дати документа про перевірку
місцезнаходження платника податку та
назви товариства. Посилаючись на п.п.6.2
п.6 розділу V Положення № 978 ДПА України
повідомила позивача, що внесення до
Реєстру запису про відміну анулювання
реєстрації можливе шляхом
перереєстрації у разі надходження до
ДПА України належно засвідчених копій
рішень судів із виправленими описками
та підтвердженням про набрання ними
законної сили.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
платник податку це особа, яка згідно з
цим Законом зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем, або
особа, яка імпортує товари на митну
територію України.

Положенням ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено
порядок реєстрації осіб як платників
податку на додану вартість. Будь-якій
особі, яка реєструється як платник
податку на додану вартість,
присвоюється індивідуальний
податковий номер, який
використовується для справляння цього
податку.

У п. 9.8 ст. 9 цього Закону зазначені
випадки анулювання реєстрації особи як
платника податку на додану вартість.

Порядок проведення процедури
реєстрації та анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
визначено Положенням про реєстрацію
платників податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України від
01.03.2000 №79, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 03.04.2000 за
№208/4429 (далі по тексту - Положення).

Відповідно до п. 25 зазначеного
Положення, реєстрація діє до дати її
анулювання, яке відбувається у
випадках, визначених п. 9.8 ст. 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Згідно п. 25.2 Положення, анулювання
реєстрації на підставах, визначених у
підпунктах «б» - «ґ» цього пункту,
здійснюється за ініціативою
відповідного податкового органу.

У відповідності до п.п. 25.2.2 Положення,
рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість за
ініціативою податкового органу
оформляється актом про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість за формою N6-ПДВ, який
складається у двох примірниках
комісією, утвореною відповідно до
розпорядження керівника податкового
органу, та затверджується керівником
(заступником керівника) податкового
органу. В акті про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість обов'язково вказується
підстава для такого анулювання з
посиланням на відповідні норми Закону.
Дата затвердження акта про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість вважається днем прийняття
такого рішення.

Рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість за
ініціативою органу державної
податкової служби може бути оскаржене
відповідно до чинного законодавства.
Підставою для внесення до Реєстру
запису про відміну анулювання
реєстрації, що відбулась за
ініціативою органу державної
податкової служби, є рішення суду, яке
набрало законної сили, або рішення
органу державної податкової служби про
відміну анулювання реєстрації та
скасування акта про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість. Рішення із копіями
відповідних документів направляються
до Державної податкової адміністрації
України для розгляду та внесення
відповідних змін до Реєстру (п.25.4
Положення).

Крім того слід зауважити, що підставою
для внесення до Реєстру запису є
рішення податкового органу про відміну
анулювання реєстрації та скасування
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ або ж рішення суду, що
набрало законної сили.

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18 червня 2010 року у
справі № 2а-5590/10/7/0170, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 серпня 2010 року, визнано
протиправним та скасовано рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі, оформлене актом № 212/15-2
від 09.04.2010р. про анулювання реєстрації
ТОВ «ТЗК» платником податку на додану
вартість.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 квітня 2011 року залишено
без змін ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 серпня 2010 року та постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 18
червня 2010 року.

Відповідно до ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили. Постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Ухвали суду, які не
можуть бути оскаржені, набирають
законної сили з моменту постановлення.

В силу положень ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Аналізуючи норми чинного
законодавства та досліджуючи
обставини даної справи, колегія суддів
приходить до висновку про недотриманя
відповідачем обов'язку по внесенню
змін до Реєстру платників податку на
додану вартість та оприлюдненню їх
протягом десяти днів з моменту
надходження на адресу Державної
податкової адміністрації України
відповідного судового рішення про
скасування рішення щодо анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість.

Що стосується вимог позивача в частині
зобов'язання вчинити дії по
відновленню в Реєстрі платників
податку на додану вартість дії
свідоцтва № 00889772 про реєстрацію
платника податку на додану вартість -
ТОВ «ТЗК» з дати початку дії свідоцтва -
16.05.2006р. на бланку форми №2-Р серії НБ №
190371, індивідуальний податковий номер
87, колегія суддів зважає на
наступне.

Пунктами 18-20 Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.03.2000 № 79, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 03.04.2000 за
№ 208/4429, визначено коло обов'язків
органів державної податкової служби у
частині ведення Реєстру платників
податку на додану вартість у
залежності від їх компетенції.

Зокрема, до числа обов'язків Державної
податкової адміністрації України з
ведення Реєстру віднесено:

розробку організаційних та
методологічних принципів ведення
Реєстру, забезпечення організації
обліку платників, що підлягають
оподаткуванню;

присвоєння платникам податку
індивідуального податкового номера;

розробку технології та
програмно-технічних засобів ведення
Реєстру платників податку;

виконання функцій адміністратора бази
даних (накопичення, аналіз даних, що
надходять з регіональних органів
державної податкової служби, контроль
за достовірністю та актуалізацією
даних, зберіганням, захистом їх,
контроль за правом доступу тощо);

автоматизоване ведення бази Реєстру;

розробку інструктивних, нормативних
документів на створення, ведення та
користування даними Реєстру.

У свою чергу Державні податкові
адміністрації в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі здійснюють:

виконання функцій адміністратора бази
даних (накопичення, аналіз даних, що
надходять з місцевих органів державної
податкової служби, контроль за
достовірністю та актуалізацією даних,
зберіганням, захистом їх, контроль за
правом доступу тощо);

облік осіб, що підлягають
оподаткуванню податком на додану
вартість та перебувають на їх
території;

передавання змін і доповнень до
Реєстру в центральний орган державної
податкової служби України.

Державні податкові інспекції в
районах, містах і районах міста, а також
міжрайонні та об'єднані здійснюють,
відповідно:

приймання реєстраційних заяв, контроль
за повнотою даних щодо відповідності
нормативним документам;

обробку даних реєстраційних заяв та
формування файлів для передання до
регіональних органів податкової
служби;

приймання файлів з регіональних баз
Реєстру з присвоєними індивідуальними
податковими номерами;

видачу Свідоцтв та засвідчення копій;

формування бази даних платників
податку на додану вартість.

З аналізу викладених положень
вбачається, що порядок ведення Реєстру
платників податку на додану вартість
здійснюється по чіткій вертикалі. При
цьому, відповідальним за формування та
ведення Реєстру є саме Державна
податкова адміністрація України.

Оскільки відновлення дії свідоцтва
жодним чином не повязане з бланком
документа, колегія суддів приходить до
висновкупро відсутність правових
підстав для задоволення вимог даного
позову в частині відновлення в Реєстрі
платників податку на додану вартість
дії свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість на бланку
форми №2-Р серії НБ №190371
(індивідуальний податковий номер -
87).

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної
податкової адміністрації України та
Державної податкової служби України
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 листопада 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М.
Собків
К.А.
Бабенко
В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бабенко К.А

Ключкович В.Ю.