Справа № 814/1380/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/60829/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
"Південьгідробуд" на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2013 року у справі №814/1380/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Південьгідробуд" до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про скасування
постанови про накладення штрафу, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
"Південьгідробуд" звернулося в суд з
позовом до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, в якому просило
скасувати постанову №31 від 14 березня
2013 року про адміністративне
правопорушення щодо накладення штрафу
у розмірі 20646 грн. за вчинення
правопорушення, передбаченого
п.6,ч.3,ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спірна постанова прийнята з порушенням
чинного законодавства, виявлені
порушення не передбаченні вказаною
законодавчою нормою та при проведенні
перевірки позивачем порушення були
усунуті.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року позовні вимоги задоволені.
Визнана протиправною та скасована
постанова інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області №31 від 14.03.13 про
накладання штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2013 року скасоване рішення суду першої
інстанції, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду товариство з
обмеженою відповідальністю
"Південьгідробуд" звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи касаційних скарг,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідач 01.03.13 р.
здійснив планову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
ОСОБА_1 щодо об'єкту будівництва
готельного комплексу розташованого
АДРЕСА_1. Будівництво вказаного
готельного комплексу здійснює ТОВ
"Південьгідробуд", тобто позивач є
суб'єктом містобудування, який виконує
будівельні роботи.

Відповідачем 01.03.13 складений акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
встановлені порушення п.1.17 ДБН А.3.1-5:2009
"Організація будівельного виробництва"
під час проведення будівельних робіт з
будівництва готельного комплексу,
виконавча документація ведеться з
порушенням вимог будівельних норм, а
саме: в загальному журналі робіт у
таблиці №2 відсутній перелік всіх
актів, що підлягають оформленню на
даному об'єкті будівництва в
календарному порядку; також відсутні
підписи відповідальної особи за
будівельні роботи, не вказані
використані матеріали та відмітки; не
пронумеровані, не прошнуровані та не
закріплені печаткою журнал
зварювальних робіт, загальний журнал,
журнал бетонних робіт. Також 01.03.13
відповідачем винесений припис №29
позивачу про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
вимогою у строк до 01.04.13р. усунути
порушення вказані в акті перевірки та
01.03.13 складений протокол про
правопорушення позивачем у сфері
містобудівної діяльності, а саме: п.6.ч.3.
ст.2 Закону України "Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності" від 14.10.94
№208/94-ВР (далі Закон №208). Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області 14.03.13
винесена постанова №31 про накладання
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, якою на
позивача, за порушення вказаних вище
норм, накладений штраф у сумі 20 646 грн..

Позивач вказує на той факт, що акт
перевірки, припис, протокол та
постанова йому відповідачем не
надавалися, а були отримані ним від
представника замовника та що в день
перевірки виявлені порушення були
усунуті в присутності інспектора.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги послався на ті
обставини, що перевірка проводилася
щодо замовника будівництва ОСОБА_1,
однак припис №29 про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності складені та постанова №31
про накладання штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності складені щодо позивача, які
відповідачем не надавалися Товариству,
а були отримані ним від представника
замовника, відповідач не повідомляв
позивача про дату та час розгляду
справи, що є підставами для скасування
оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи в позові послався на те, що
директор позивача був присутній при
проведенні перевірки, при усуненні
порушень та отримав припис, в протоколі
про правопорушення мається підпис
позивача, в якому міститься дата та час
розгляду справи, тому відсутні
підстави для скасування спірної
постанови.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір відносно законності
постанови №31 від 14 березня 2013 року про
адміністративне правопорушення щодо
накладення штрафу у розмірі 20646 грн. за
вчинення правопорушення,
передбаченого п.6,ч.3,ст.2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності".

Проведення перевірок дотримання
будівельних норм, державних стандартів
будівництва регламентується Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.11 №553 (далі
Порядок).

Відповідно пунктів 18,19,22 Порядку акт
перевірки та припис надається суб'єкту
містобудування щодо якого
здійснюється перевірка, постанова про
накладання штрафу вручається під
розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі.

Судом першої інстанції було
встановлено, що перевірка проводилася
не щодо позивача, а відносно замовника
будівництва ОСОБА_1, представник
позивача при проведенні вказаної
перевірки був відсутній, що
підтверджується актом проведення
перевірки від 01.03.2013 р.. Крім того,
згідно вказаного акту перевірки не
встановлено, що саме позивач допустив
порушення вимог будівельних норм.
Разом з тим, припис та оскаржувана
постанова прийняті відносно позивача.
Судом також встановлено, що акт
перевірки позивачу не вручався, що
підтверджується матеріалами справи,
також не встановлено, що другий
примірник протоколу про
правопорушення вручений саме позивачу,
як вимагає вищенаведений Порядок
проведення перевірок. Оскаржувана
постанова прийнята на підставі акту
проведення перевірки від 01.03.2013 р.,
згідно якого не встановлені
правопорушення саме позивачем.

Виходячи з наведеного суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованих
висновків, що спірна постанова
прийнята з порушенням діючого
законодавства, тому являється
протиправною та підлягає скасуванню, а
суд апеляційної інстанції помилково
скасував законне рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин доводи касаційної
скарги спростовують висновки суду
апеляційної інстанції, а касаційна
скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст.226 КАС України суд касаційної
інстанції має право скасувати судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене відповідно до
закону але помилково скасоване судом
апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, постанова суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню в силі як
законна та обґрунтована.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Південьгідробуд" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2013 року скасувати, постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.
237-239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: