Справа № 802/230/14-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2014 р. Справа №
802/230/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд в складі

Головуючого судді Віятик Наталії
Володимирівни,

Суддів: Дмитришеної
Руслани Миколаївни

Крапівницької Наталі Леонідівни

за участю:

секретаря судового засідання:
Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_2

відповідача 1:
Мавроді Р.Ф., Грищишена К.Л.

відповідача 2:
Нестерук М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: 1) Вінницької митниці Міндоходів

2) Міністерства доходів та зборів
України

про: зобов'язання стягнення середнього
заробітку за час затримки, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_2 (далі - позивач) з
адміністративним позовом до
Вінницької митниці Міндоходів (далі -
відповідач 1), Міністерства доходів та
зборів України (далі - відповідач 2) про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 09.07.2011
року по 08.10.2012 року в розмірі 53716,95 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від
08.07.2011 року визнано протиправним та
скасовано наказ Державної митної
служби України від 23.05.2011 року № 10520-к
та наказ Вінницької митниці від 23.05.2011
року № 169-к, зобов'язано відповідачів
поновити позивача на посаді, а також
стягнуто з Вінницької митниці на
користь ОСОБА_2 суму заробітної плати
за час вимушеного прогулу за період з 07
жовтня 2010 року по день поновлення на
роботі.

Не погодившись з цим, Державна митна
служба України та Вінницька митниця
подали апеляційні скарги. Вінницьким
апеляційним адміністративним судом
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року
скасовано в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 суми середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу за період з 07 жовтня 2010 року по
день поновлення на роботі. В цій
частині прийнято нову постанову, якою
зобов'язано Вінницьку митницю
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 23 травня 2011 року по
08 липня 2011 року.

08.10.2012 року Державна митна служба
України поновила ОСОБА_2 на посаді з
24.05.2011 року відповідно до наказу №1993-к.
Однак, середнього заробітку за час
невиконання рішення суду за період з
09.07.2011 року по 08.10.2012 року виплачено не
було, що й стало підставою для
звернення до адміністративного суду з
даним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав із підстав зазначених
у позовній заяві та просив суд
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

Представники відповідача 1 у судовому
засіданні просили суд у задоволенні
адміністративного позову відмовити із
підстав викладених у запереченнях.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні просив суд у задоволенні
адміністративного позову відмовити,
підтримавши позицію викладену у
запереченнях відповідача 1.

Заслухавши пояснення і доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення адміністративного позову
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року,
зокрема, визнано: дії Державної митної
служби України та Вінницької митниці
щодо винесення наказу Державної митної
служби України від 23.05.2011 року № 1052-к та
наказу Вінницької митниці від 23.05.2011
року № 169-к про припинення перебування
на державній службі незаконними;
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від
23.05.2011 року № 1052-к; протиправним та
скасовано наказ Вінницької митниці від
23.05.2011 року № 169-к та поновлено ОСОБА_2 на
посаді заступника начальника
Вінницької митниці; стягнуто з
Вінницької митниці на користь ОСОБА_2
суму заробітної плати за час
вимушеного прогулу за період з 07 жовтня
2010 року по день поновлення на роботі.

Постановою від 01 вересня 2011 року
Вінницький апеляційний
адміністративний суд апеляційні
скарги Державної митної служби України
та Вінницької митниці задовольнив
частково. Скасовано постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 08 липня 2011
року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 суми середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу за
період з 07 жовтня 2010 року по день
поновлення на роботі. Прийнято в цій
частині нову постанову, якою
зобов'язано Вінницьку митницю
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 23 травня 2011 року по
08 липня 2011 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
наказом Держмитслужби України від
08.10.2012 року № 1993-к скасовано наказ
Держмитслужби України від 23.05.2011 року №
1052-к "Про припинення перебування на
державній службі", поновлено ОСОБА_2 на
посаді заступника начальника
Вінницької митниці з 24.05.2011 року.

Також, наказом Вінницької митниці від
09.10.2012 року № 344-к "Про поновлення
ОСОБА_2.", зокрема, було скасовано наказ
Вінницької митниці від 23.05.2011 року №169-к
«Про розрахунок у зв'язку зі
звільненням» та проведено розрахунок з
ОСОБА_2, відповідно до постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року
у справі №2а/0270/3063/11, зміненої
постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 01.09.2011 року
в порядку передбаченому діючим
законодавством.

Крім того, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
20.11.2013 року касаційні скарги Державної
митної служби України та Вінницької
митниці залишенні без задоволення, а
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 01.09.2011 року
та змінену постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
08.07.2011 року - без змін.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Вимогами ч. 5 ст. 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 256
Кодексу адміністративного судочинства
України постанови суду про поновлення
на посаді у відносинах публічної
служби виконуються негайно.

В силу положень ч. 2 ст. 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Таким чином, постанова Вінницького
окружного адміністративного суду від
08.07.2011 року про поновлення позивача на
посаді підлягала негайному виконанню
незалежно від наявності або
відсутності виконавчого провадження.

Відповідно до вимог статті 235 Кодексу
законів про працю України у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік. Якщо заява
про поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про
працю України у разі затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який
розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Отже, підставою для виплати незаконно
звільненому працівнику середнього
заробітку є затримка власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення про поновлення на роботі.

З наведеного випливає, що відповідач
порушив вищенаведені норми та не
виконав негайно постанову суду в
частині поновлення позивача на посаді.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 звільнено
з посади заступника начальника
Вінницької митниці. Відповідно до
наказу Держмитнслужби України від
25.11.2010 року №1423 "Про розподіл особового
складу митних органів за номенклатурою
посад", заступники керівників митних
органів є номенклатурою Держмитслужби
України. З врахуванням вимог даного
наказу, та на виконання постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року
у справі №2а/0270/3063/11, наказом
Держмитслужби України від 08.10.2012 року
№1052-к поновлено ОСОБА_2 на посаді
заступника начальника Вінницької
митниці з 24.05.2011 року.

Представником відповідача 2 не
наведено поважних причин затримки
виконання рішення суду в частині
поновлення позивача на посаді
заступника начальника Вінницької
митниці.

Враховуючи те, що на виконання
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року
позивача було поновлено на посаді лише
08.10.2012 року, суд дійшов до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення вимог позивача про
стягнення на його користь середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до Указу Президента України
24.12.2012 року №726/2012 "Про деякі заходи з
оптимізації центральних органів
виконавчої влади" утворено
Міністерство доходів і зборів України,
при цьому реорганізовано Державну
митну службу та Державну податкову
службу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 року №166-р погоджено
з пропозицією Міністерства доходів і
зборів України щодо можливості
забезпечення здійснення покладених на
Міністерство Указом Президента
України від 18.03.2013 року №141 "Про
Міністерство доходів і зборів України"
функцій і повноважень Державної митної
служби України та Державної податкової
служби України.

Таким чином, правонаступником прав та
обов'язків Держмитслужби України є
Міністерство доходів і зборів України.

Щодо суми стягнення заробітку за час
не виконання рішення суду за період з
09.07.2011 року по 08.10.2012 року, суд зазначає
наступне.

Верховний суд України в абзаці 5 пункту
6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 13 від 24.12.1999 року "Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці" вказав,
що задовольняючи вимоги про оплату
праці, суд має навести в рішенні
розрахунки, з яких він виходив при
визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
є відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 100 від 08.02.1995р. (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку,
нарахування виплат у всіх випадках
збереження середньої заробітної плати
провадиться виходячи з розміру
середньоденної (годинної) заробітної
плати.

Пунктом 8 вказаного Порядку визначено,
що нарахування виплат, що обчислюються
із середньої заробітної плати за
останні два місяці роботи, провадяться
шляхом множення середньоденного
(годинного) заробітку на число робочих
днів/годин, а у випадках, передбачених
чинним законодавством, календарних
днів, які мають бути оплачені за
середнім заробітком. Середньоденна
(годинна) заробітна плата визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8
Порядку).

Згідно з абз. 3 п. 8 Порядку,
середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки Вінницької
митниці Міндоходів від 18.02.2014 року за №
847/02-80-05 середньоденна заробітна плата
ОСОБА_2 становить 170,53 грн. У вимушеному
прогулі, що не оплачувався, ОСОБА_2
перебував з 09.07.2011 р. по 08.10.2012 р.
Загальна кількість робочих днів даного
періоду становить 315 днів.

Таким чином, належний до виплати ОСОБА_2
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на посаді складає: 170,53 грн. х 315 робочі
дні = 53716,95 грн.

Отже, при виплаті вказаної суми
відповідачу слід врахувати, що із неї
належить до отримання єдиний
соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3276,73 грн.
та податок з доходів з фізичних осіб в
розмірі 7566,03 грн. Справляння і сплата є
обов'язком роботодавця при виплаті
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, а тому сума до стягнення в
розмірі 53716,95 грн. зазначена із їх
урахуванням. Вказаний висновок
узгоджується із пунктом 6 Постанови
пленуму Верховного суду України № 13
від 24.12.1999 року "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці".

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог щодо стягнення з Міністерства
доходів та зборів України середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
внаслідок невиконання рішення суду за
період з 09.07.2011 року по 08.10.2012 року в
розмірі 53716,95 грн. та наявність підстав
для задоволення адміністративного
позову.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України
"Про судовий збір" за подання позовів
про стягнення заробітної плати,
поновлення на роботі та за іншими
вимогами, що випливають із трудових
правовідносин позивачі звільняються
від сплати судового збору, крім того,
іншого документального підтвердження
понесених позивачем витрат зі сплати
судового збору в матеріалах справи
немає, тому питання щодо розподілу
судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Міністерства доходів та
зборів України на користь ОСОБА_2
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду за період з 09
липня 2011 року по 08 жовтня 2012 року в
розмірі 53 716,95 грн. (п'ятдесят три тисячі
сімсот шістнадцять грн. 95 коп.) з
урахуванням належного до утримання
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
податку на доходи фізичних осіб.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий суддя Віятик Наталія
Володимирівна Суддів Дмитришеної
Руслани Миколаївни Крапівницької
Наталі Леонідівни