Справа № 813/7653/13-а
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2014 року
Справа № 813/7653/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий - суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергія - Новий
Розділ» про визнання незаконним та
скасування припису та постанови
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_4.
До Львівського окружного
адміністративного суду звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Енергія - Новий
Розділ» (далі - позивач, ТОВ «Енергія -
Новий Розділ») з адміністративним
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
(далі - відповідач, Інспекція), третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_4, в
- визнати незаконним та скасувати
припис Інспекції до акта від 29.04.2013 року
№ 0356;
- визнати незаконною та скасувати
постанову Інспекції про накладення
стягнення № 0117 від 23.06.2013 року.
Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що перевірка
проведена, припис і постанова не
відповідають вимогам чинного
законодавства, винесені без достатніх
на те підстав. На думку позивача,
позапланова перевірка проведена без
згоди на проведення позапланових
заходів зі здійснення державного
контролю Держспоживінспекцією
України. В акті перевірки не
конкретизований зміст порушень, опис
виявлених порушень не відповідає
дійсним обставинам справи та вимогам
нормативно-правових актів.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві та додаткових
поясненнях, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив повністю з підстав
викладених у письмовому запереченні, в
якому зазначив, що позапланова
перевірка проведена згідно зі всіма
нормами діючого законодавства. Вважає,
що позивачем порушено умови договорів
про надання послуг з централізованого
опалення, послуг з постачання холодної
та гарячої води і водовідведення, які
укладені ним зі споживачами цих послуг.
Відтак, припис до акту про усунення
порушень та постанова про накладення
штрафних санкцій винесені правомірно.
Тому, просить відмовити у задоволенні
Представник третьої особи на стороні
відповідача повністю підтримав
правову позицію Інспекції. Вважає
позовні вимоги безпідставними,
оскільки порушення зафіксовано під час
перевірки правомірно, а сама перевірка
проведена відповідно до норм діючого
законодавства. Просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
Суд, заслухав пояснення представників
сторін та третьої особи, з'ясував
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги та заперечення, а також
ті, які мають інше значення для
вирішення справи, повно, всебічно та
об'єктивно дослідив докази у справі, та
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області 29.04.2013
року проведено позапланову перевірку
ТОВ «Енергія - Новий Розділ» за
зверненням громадян на предмет
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, зокрема, в частині
надання житлово-комунальних послуг,
про що складено акт № 0356 /а.с.24-37/.
За результатами виявлених під час
перевірки порушень та з метою їх
припинення Інспекцією надано припис до
акта перевірки від 29.04.2013 року № 0356,
яким зобов'язано усунути недоліки
зазначені в акті перевірки, а саме:
провести нарахування за послуги з
централізованого опалення мешканцям
зазначених у зверненні квартирних
засобів обліку тепла за період
січень-березень 2013 року, надати довідку
про нарахування за послуги з
централізованого опалення за
попередній календарний місяць
мешканцям квартир зазначених у
Також, за результатами перевірки
Інспекцією винесено постанову № 0117 від
27.06.2013 року про накладання штрафу на ТОВ
«Енергія - Новий Розділ» у розмірі 3553,56
грн. за порушення умов договору між
споживачами і виконавцем про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення /а.с.160/.
Не погоджуючись з такими діями та
рішеннями Інспекції позивач звернувся
до суду.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

В розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду тощо) та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

Щодо покликань позивача на
незаконність (безпідставність)
проведення позапланової перевірки,
оскільки така здійснена без згоди на
проведення позапланових заходів зі
здійснення державного контролю
Держспоживінспекцією України, суд
керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
р. № 1023-ХІІ (далі - Закон № 1023-ХІІ),
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема: давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів; перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів. Порядок
проведення таких перевірок
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту прав споживачів; накладати на
винних осіб у випадках, передбачених
законодавством, адміністративні
стягнення. Справи про адміністративні
правопорушення розглядаються за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, а на території
Автономної Республіки Крим - органу
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів; накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України (п.п. 1, 2, 12, 13).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 1023-ХІІ
результати перевірок суб'єктів
господарювання службовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, оформлюються відповідними
актами.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів 20.04.2013 року вих.
№ 02/7-3791-2013 надала згоду на проведення
позапланової перевірки ТОВ «Енергія -
Новий Розділ» стосовно дотримання
вимог законодавства про захист прав
споживачів та її територіальних
органів. Підставою для проведення
перевірки є лист (звернення) ОСОБА_5,
лист Інспекції від 16.04.2013 року № 1920 про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства /а.с.161/.

Інспекцією видано направлення на
проведення перевірки № 0393 від 26.04.2013
року. В направлення зазначено, що
підставою для проведення позапланової
перевірки є звернення ОСОБА_5 від 12.04.2013
року № Б-0320 та ОСОБА_6 від 15.04.2013 року
П-0322 /а.с.162/.

Таким чином, покликання позивача на
незаконність проведення перевірки
спростовано доказами у справі наданими
представником відповідача.

Щодо покликань позивача на те, що в акті
перевірки не конкретизований зміст
порушень, опис виявлених порушень не
відповідає дійсним обставинам справи
та вимогам нормативно-правових актів.

Під час перевірки виявлено такі
порушення вимог законодавства:

- мешканцями квартир, які
зазначені у зверненні гр. ОСОБА_6 згідно
з дозвільними документами встановлено
прилади обліку тепла та взяті
виконавцем на абонентський облік.
Однак у січні березні нарахування за
послуги з централізованого опалення
для абонентів здійснювалося за нормами
споживання без врахування показів
квартирних засобів обліку тепла;

- протягом січня-березня 2013 року
згідно журналу реєстрації пропозицій,
заяв і скарг громадян по ТОВ «Енергія -
Новий Розділ» на адресу підприємства
надійшло 43 звернення від мешканців
стосовно проведення нарахування за
послуги з центрального опалення згідно
з показами квартирних засобів обліку
тепла, на які в установлений
законодавством термін не надано
письмових відповідей.

Цим порушено п.п. 10, 13 п. 32 Правил надання
послуг централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої та
холодної води і водовідведення
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,
п. 11, п.п.10 п. 19 Договору про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, п.п. 12 п. 19 додатку до
Договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення /а.с.26-27/.

Правила надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої та
холодної води і водовідведення (далі -
Правила) затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 21.07.2005
року № 630.

Відповідно до п. 10 Правил оплата послуг
за показаннями квартирних засобів
обліку провадиться лише у разі
здійснення обліку в усіх точках
розбору холодної та гарячої води у
квартирі незалежно від наявності
засобів обліку на вводах у
багатоквартирний будинок. Справляння
плати за нормативами (нормами)
споживання за наявності квартирних
засобів обліку без урахування їх
показань не допускається, за винятком
випадків, передбачених абзацом п'ятим
пункту 16 цих Правил. Виконавець і
споживач не мають права відмовлятися
від врахування показань засобів
обліку.

У п. 13 Правил зазначено, що у разі коли
опалювальні пристрої в квартирі
(будинку садибного типу) обладнано
приладами-розподілювачами теплової
енергії або потужність приладів
опалення (радіаторів) не відповідає
розрахунковій, споживач оплачує
послуги за результатами розрахунків
витрат тепла, які здійснюються
виконавцем за методикою, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Згідно з абз 5 п. 15 Правил у разі
несправності засобів обліку води і
теплової енергії, що не підлягає
усуненню, плата за послуги з моменту її
виявлення вноситься згідно з
нормативами (нормами) споживання.

На вимогу суду про надання журналу
реєстрації пропозицій заяв та скарг
громадян, представник позивача такого
не надав. Однак не заперечив, що в
період січня-березня 2013 року до ТОВ
«Енергія - Новий Розділ» звернулося
багато громадян з проханням проводити
нарахування за теплопостачання по
лічильнику, а не за нормами, оскільки
лічильники справні.

Частиною 3 ст. 72 КАС України
передбачено, що обставини, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Крім того, копії самих скарг громадян
надано суду представником відповідача
/а.с.121-159/.

Позивач пояснив, що реакцією
товариства на такі скарги (звернення)
громадян був вихід комісії до
мешканців квартир, що обладнані
тепловими лічильника для зняття
показників. Це засвідчується
відповідними актами. Також,
представниками товариства складалися
розрахунки заборгованості за
комунальні послуги станом на 01.04.2013
року /а.с.121-159/.

Суд звертає увагу, що у актах зняття
показників теплових лічильників
зазначено, що лічильники та запірна
арматура опломбовані; на момент
перевірки запірна арматура закрита.

Суд погоджується з твердженням
представника відповідача, що Порядком
передбачена можливість переходу на
оплату послуг з теплопостачання згідно
з нормативами (нормами) споживання лише
у разі несправності засобів обліку
води і теплової енергії, що не підлягає
усуненню (абз. 5 п. 15 Правил).

Покликання позивача на те, що споживач
згідно з договорами укладеними з ТОВ
«Енергія - Новий Розділ» повинен
забезпечувати цілісність квартирних
засобів обліку води і теплової енергії,
запірної арматури, цілісність пломб на
них; дотримуватися санітарно-технічних
норм при експлуатації лічильників, не
втручатися в їх роботу /а.с.106/ не
дозволяє позивачу переходити на
нормативний облік води і теплової
енергії, оскільки відсутні обставини
вказані у абз. 5 п. 15 Правил для такого
переходу.

На запитання суду чи заперечує позивач
погодження ним технічних умов на
теплопостачання для власників квартир,
що обладнані тепловими лічильниками
представник відповідача відповів що не
заперечує.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність, зокрема:
порушення умов договору між споживачем
і виконавцем про виконання роботи,
надання послуги - у розмірі ста
відсотків вартості виконаної роботи
(наданої послуги), а за ті самі дії,
вчинені щодо групи споживачів, - у
розмірі від одного до десяти відсотків
вартості виконаних робіт (наданих
послуг) за попередній календарний
місяць, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, оскільки на підставі акта
перевірки від 29.04.2013 року № 0356
встановлено порушення умов договору
між споживачами і виконавцем про
надання послуг на загальну суму 35535,58
грн., відповідачем цілком обґрунтовано
винесено постанову № 0117 від 27.06.2013 року
про накладення адміністративного
стягнення передбаченого ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів» в
сумі 3553,56 грн. (10 відсотків вартості
наданих послуг) /а.с.160/.

Також законним є припис винесений
відповідачем до акта перевірки від
29.04.2013 року № 0356, яким зобов'язано
усунути недоліки зазначені в акті
перевірки, а саме: провести нарахування
за послуги з централізованого опалення
мешканцям зазначених у зверненні
квартирних засобів обліку тепла за
період січень-березень 2013 року, надати
довідку про нарахування за послуги з
централізованого опалення за
попередній календарний місяць
мешканцям квартир зазначених у
зверненні /а.с.32/.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що покликання позивача не
спростовують доказів наданих
відповідачем щодо законності та
обґрунтованості проведення перевірки,
винесення припису про усунення
виявлених порушень та постанови про
накладення стягнення.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст.186КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст.254КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 17.45 год. 12.07.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.