Справа № 826/16587/13-а
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2014 року №
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Васильченко І.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до треті особи
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві ПП
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
в особі філії «Центральне регіональне
управління», ОСОБА_2прозобов'язання
вчинити дії, Встановив:
Позивач звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у місті
Києві, треті особи ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Центральне регіональне управління»,
ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем протиправно не
виконується окрема ухвала Окружного
адміністративного суду міста Києва від
зв'язку з наведеним, позивач просить
суд: визнати неправомірною
бездіяльність відповідача щодо
невжиття заходів на виконання окремої
ухвали Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.05.2013 року по
відповідача вжити заходи по виконанню
окремої ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва від
саме: дотриматись процедури виділення
в судовому порядку в натурі частки
квартири АДРЕСА_1; скасувати проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого майна - Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1 за виконавчим провадженням
№21991734.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27.01.2014 року
адміністративна справа прийнята до
свого провадження та призначена до
судового розгляду на 03.02.2014 року.
Одночасно зазначеною ухвалою судом
витребувані у відповідача копії
матеріалів виконавчого провадження ВП
№21991734.
В судове засідання 03.02.2014 року
відповідач не з'явився, витребуваних
судом документів не надав. У зв'язку з
неявкою відповідача та ненаданням
останнім витребуваних судом доказів,
розгляд справи відкладений на 18.02.2014
В судовому засіданні 18.02.2014 року
позивач та її представник позовні
вимоги підтримали, просили
адміністративний позов задовольнити
Відповідач в судове засідання 18.02.2014
року не з'явився, через канцелярію суду
подав витребувані судом докази,
представники третьої особи 1 та третьої
особи 3 в судове засідання не прибули,
про час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином.
Оскільки в судове засідання прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
враховуючи відсутність необхідності
заслухати пояснення свідків чи
експерта, суд, в порядку ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу в
порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
07 травня 2013 року Окружним
адміністративним судом міста Києва за
наслідками розгляду адміністративної
ухвала в порядку ст. 166 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В мотивувальній частині окремої ухвали
зазначено, що Ѕ частина квартири
АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 на
праві приватної власності. Зазначена
квартира знаходиться у спільній
частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
За наслідками розгляду
адміністративної справи №2а-17766/11/2670,
судом встановлено, що в рамках
виконавчого провадження №1514/11
здійснювалась примусова реалізація
зазначеної частки з прилюдних торгів
без дотримання обов'язкової процедури
виділення такої частки в натурі, що є
порушенням вимог ст. 366 ЦК України.

У зв'язку з наведеним, з метою усунення
виявлених під час судового розгляду
обставин, що призводять до порушення
закону, Окружним адміністративним
судом м. Києва постановлена окрема
ухвала від 07.05.2013 року, яка направлена
на адресу до відома відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції для
вжиття відповідних заходів.

Позивач посилається на те, що зазначена
окрема ухвала від 07.05.2013 року
відповідачем не виконана у зв'язку з
чим просить суд визнати протиправними
дії відповідача щодо невиконання
окремої ухвали та зобов'язати
відповідача виконати окрему ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.05.2013 року по справі №
2а-17766/11/2670 шляхом дотримання процедури
виділення в судовому порядку в натурі
частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 166 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, виявивши під час розгляду
справи порушення закону, може
постановити окрему ухвалу і направити
її відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Судове рішення - це акт правосуддя,
ухвалений згідно з нормами
матеріального та процесуального права
і згідно з конституційними засадами та
принципами адміністративного
судочинства є обов'язковим до
виконання на всій території України.

Порядок виконання судових рішень
визначений Кодексом адміністративного
судочинства України та Законом України
«Про виконавче провадження».

Позивачем заявлена вимога постановити
судове рішення про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень виконати
інше судове рішення. Зазначене
суперечить засадам адміністративного
судочинства.

Крім того, слід відмітити, що окрема
ухвала є формою реагування суду на
порушення норм права, причини та умови,
що спричинили (зумовили) ці порушення, з
метою їх усунення та запобігання таким
порушенням у майбутньому. Адресатом
окремої ухвали є суб'єкт владних
повноважень, що уповноважений вжити
заходів для усунення причин та умов, що
сприяли порушенню закону, для
притягнення до юридичної
відповідальності осіб, винуватих у
такому порушенні.

Ухвала суду про наявність підстав для
розгляду питання щодо притягнення до
відповідальності може містити
фактичні дані для відповідних органів
чи посадових осіб, на основі яких мають
прийматись відповідні рішення
суб'єктом владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 6 зазначеного кодексу
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст.
104 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивач
звертається до адміністративного суду
з позовом у разі, якщо він вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
відповідача (суб'єкта владних
повноважень) порушено його права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносинах. При
цьому, дійсне (фактичне) порушення
відповідачем прав, свобод чи інтересів
позивача має довести належними та
допустимими доказами саме позивач.

Позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте, ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин. З
необхідністю захисту прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень і визначено завдання
адміністративного судочинства.

Позивач посилається на невиконання
відповідачем окремої ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.05.2013 року, яка направлена для відома
відповідачу для вжиття відповідних
заходів, однак позивач не навів
належних та допустимих доказів на
підтвердження обставин допущеного
відповідачем порушення його прав,
свобод або інтересів.

Враховуючи аналіз норм законодавства,
вимог позивача, суд дійшов висновку, що
дії відповідача щодо виконання окремої
ухвали безпосередньо чи
опосередковано не стосується позивача;
зв'язку між позивачем та відповідачем
щодо реалізації публічно-владних
повноважень не встановлено, права
позивача не порушено.

За таких обставин, позовні вимоги про
визнання протиправними дій
відповідача щодо невиконання окремої
ухвали від 07.05.2013 року та зобов'язання
відповідача виконати зазначену ухвалу
суду задоволенню не підлягають.

Позивач просить суд скасувати
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна - Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (стаття 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Заявляючи позовну вимогу «скасувати
проведення прилюдних торгів»,
позивачем не оскаржуються рішення (дії,
бездіяльність) суб'єкта вданих
повноважень.

Слід звернути увагу, що положення
Кодексу адміністративного судочинства
України та Закону України «Про
виконавче провадження» не
передбачають такого способу захисту,
як скасування прилюдних торгів.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

Постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку і у
строки, визначені ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.П. Васильченко