Справа № 537/946/14-а
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/946/14-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року року Крюківський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді Хіневич В.І.,
при секретарі Гавриш А.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці заяву ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявою, про зміну способу та порядку
виконання рішення суду, згідно якої
прохала суд змінити порядок виконання
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26.09.2007 року, яким
задоволено позов ОСОБА_1, та в порядку
зміни способу виконання рішення
ухвалено стягнути з Державної судової
адміністрації України на користь
ОСОБА_1 4931,52 грн. грн. в рахунок
відшкодування 50% сплачених коштів на
оплату житла, комунальних послуг та
користування домашнім телефоном,
шляхом зобов'язання керівника відділу
примусового виконання рішень ДВС
України скласти відповідний акт та
направити оригінал виконавчого листа,
виданого Крюківським районним судом м.
Кременчука Полтавської області з
ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука від 05.12.2013 року про зміну
порядку та способу виконання рішення,
разом із супровідним листом та
завіреними належним чином державним
виконавцем копії інших матеріалів
вказаного виконавчого провадження з
виконання рішення до Державного
Казначейства України.

В обґрунтування заяви вказала, що
рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука від 26.09.2007 року
зобов'язано Державну судову
адміністрацію України відшкодувати
ОСОБА_1 50 % сплачених коштів на оплату
житла, комунальних послуг та
користування домашнім телефоном в сумі
4931,52 грн. шляхом списання коштів з
рахунків Державної судової
адміністрації України, які розміщені в
Державному казначействі України
Міністерства фінансів України та
зобов'язати Міністерство фінансів
України в особі Державного
казначейства України провести вказані
видатки з державного бюджету,
передбачені для цього Державній
судовій адміністрації.

10.12.2007 року за зазначеним судовим
рішенням було видано виконавчий лист №
2а-67/2007.

31.03.2008 року постановою державного
виконавця було відкрите виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2а-67/2007, виданого 10.12.2007 року
Крюківським районним судом м.
Кременчука.

Виконавчий лист до цього часу
перебуває на виконанні у відділі
примусового виконання рішень ВДС
України.

На її письмове звернення від 16.07.2013 року
Відділ примусового виконання рішень
ВДС України повідомив, що відсутні
підстави для самостійного направлення
відділом виконавчого листа до
Державного казначейства України
оскільки рішення має зобов'язальний
характер та не передбачає стягнення
коштів.

Так, як ухвалою Крюківського районного
суду м. Кременчука від 05.12.2013 року
змінено спосіб та порядок виконання
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26.09.2007 року по справі №
2а-67/2007, в частині зобов'язання на
стягнути з Державної судової
адміністрації України на користь
ОСОБА_1 4931,52 грн. грн. в рахунок
відшкодування 50% сплачених коштів на
оплату житла, комунальних послуг та
користування домашнім телефоном,
вважає, що державний виконавець
ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо примусового виконання
рішення суду, та безпідставно
намагається перекласти даний обов'язок
на неї.

Заявник - ОСОБА_1 до суду не з'явилася,
але направила до суду листа, згідно
якого прохала заяву задовольнити в
повному обсязі справу розглянути за її
відсутності.

Заінтересована особа - Відділ
примусового виконання рішень ДВС
України в судове засідання свого
представника не направила, з невідомих
суду причин, хоча про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлялася.

Заінтересована особа - Державна Судова
адміністрація України до суду свого
представника не направила, але
направила заяву про розгляд справи за
відсутності її представника та відгук
на дану заяву у якому прохала змінити
спосіб та порядок виконання рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26.09.2007 року шляхом
визначення твердої грошової суми яка
підлягає стягненню та стягнути кошти
на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми
0501150 «Виконання рішень судів на користь
суддів» головним розпорядником якої є
Державна судова адміністрація України,
у порядку встановленому Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року «Про затвердження
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників».

Суд, ухвалив розглядати справу за
відсутності заявника та
заінтересованих осіб, так як неявка цих
осіб відповідно до ст..263 КАС України не
є перешкодою для розгляду справи по
суті.

Суд, перевіривши матеріали справи та
доводи заяви, встановив наступне.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука від 26.09.2007 року по
адміністративній справі № 2а-67/2007, за
позовом ОСОБА_1 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Полтавській області,
Державної судової адміністрації
України, Головного управління
державного казначейства України в
Полтавській області, Міністерства
фінансів України, за участі третьої
особи ОСББ №55 про стягнення 50%
сплачених витрат комунальних послуг та
плати за користування телефоном,
зобов'язано Державну судову
адміністрацію України відшкодувати
ОСОБА_1 50 % сплачених коштів на оплату
житла, комунальних послуг та
користування домашнім телефоном в сумі
4931,52 грн. шляхом списання коштів з
рахунків Державної судової
адміністрації України, які розміщені в
Державному казначействі України
Міністерства фінансів України та
зобов'язати Міністерство фінансів
України в особі Державного
казначейства України провести вказані
видатки з державного бюджету,
передбачені для цього Державній
судовій адміністрації.

У відповідності до ст. 258 КАС України за
зазначеним судовим рішенням 10.12.2007 року
видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від
31.03.2008 року відкрите виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2а-67/2007, виданого 10.12.2007 року
Крюківським районним судом м.
Кременчука.

Ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука від 05.12.2013 року змінено
спосіб та порядок виконання рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26.09.2007 року по справі №
2а-67/2007, в частині зобов'язання
Державної судової адміністрації
України відшкодувати ОСОБА_1 50 %
сплачених коштів на оплату житла,
комунальних послуг та користування
домашнім телефоном в сумі 4931,52 грн.
шляхом списання коштів з рахунків
Державної судової адміністрації
України, які розміщені в Державному
казначействі України Міністерства
фінансів України та зобов'язання
Міністерства фінансів України в особі
Державного казначейства України
провести вказані видатки з державного
бюджету, передбачені для цього
Державній судовій адміністрації на
стягнути з Державної судової
адміністрації України на користь
ОСОБА_1 4931,52 грн. грн. в рахунок
відшкодування 50% сплачених коштів на
оплату житла, комунальних послуг та
користування домашнім телефоном.

Заявниця прохає суд змінити порядок
виконання рішення шляхом зобов'язання
керівника відділу примусового
виконання рішень ДВС України скласти
відповідний акт та направити оригінал
виконавчого листа та ухвалу
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 05.12.2013 року, разом із
супровідним листом та завіреними
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів вказаного
виконавчого провадження до Державного
Казначейства України.

Суд, проаналізувавши всі обставини
справи, дослідивши всі представлені
докази а їх сукупності приходить до
висновку, що у задоволенні заяви слід
відмовити, виходячи із наступного.

Аналіз статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
дає підстави стверджувати, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, а суд у
виняткових випадках може змінити чи
встановити спосіб та порядок виконання
рішення.

Обставинами на які посилається
заявниця, як на обставини які
ускладнюють виконання судового
рішення є ухилення державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України від
виконання ним свого прямого обов'язку -
здійснення примусового виконання
рішення, яке проявляється у посиланнях
державного виконавця на неможливість
самостійного звернення до Державного
Казначейства України, намагання
безпідставно повернути виконавчий
лист заявниці, пропонування заявниці
забрати виконавчий лист та самостійно
звернутися до Державного Казначейства
України.

Відповідно ст..1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
«Про державну виконавчу службу».

Стаття 3 Закону України «Про
виконавче провадження» визначає, що у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються
органами доходів і зборів, банками
та іншими фінансовими установами.
Рішення зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами. Рішення про стягнення
коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
встановлено гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Стаття 3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
визначає, що виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Дана стаття визначає, що стягувач за
рішенням суду про стягнення коштів з
державного органу звертається до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у строки, встановлені
Законом України "Про виконавче
провадження", із заявою про виконання
рішення суду. Разом із заявою стягувач
подає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів, згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Перерахування
коштів стягувачу здійснюється у
тримісячний строк з дня надходження до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Однак даним Законом не встановлено
чіткого порядку дій направлених на
виконання рішень суду про стягнення
коштів боржником за якими є державний
орган в разі коли виконавчий документ
вже перебуває на примусовому виконанні
у державного виконавця.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Наведені норми свідчать, що державний
виконавець зобов'язаний забезпечити
реальне виконання виконавчого
документа шляхом своєчасного і в
повному обсязі виконання виконавчих
дій.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначається Порядком виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників,
затверджений постановою КМ України від
03.08.2011 року № 845 у редакції постанови КМ
України від 15.04.2013 року № 267.

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Водночас, в силу вимог п. 7 Порядку
у разі наявності підстав для
повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
Казначейству протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження. Правова норма, що
міститься в п. 7 Порядку, є бланкетною та
відсилає до положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень».

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» протягом десяти днів з
дня встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2-4, 9 частини
першої статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження», крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

Отже, за змістом вищевказаної норми
закону подача керівником відповідного
органу державної виконавчої служби до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документів та
відомостей, необхідних для
перерахування стягувачу коштів, згідно
з переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, є прямим обов'язком
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби у разі
винесення постанови про повернення
виконавчого документу стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи на
даний час виконавчий лист перебуває на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень ДВС України.
Постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу державним
виконавцем не виносилося.

Тож, відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у виконавчому провадженні,
має використати всі передбачені
законодавством засоби з метою
забезпечення своєчасного і повного
виконання виконавчого документу.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що обставини на які посилається
заявниця не є достатніми для того, щоб
вважати їх такими, що ускладнюють
виконання рішення суду та призводять
до неможливості його виконання. Атому
у задоволенні заяви про зміну способу
та порядку виконання рішення суду слід
відмовити.

Крім того, слід звернути увагу заявника
на те, що будь-які рішення дії чи
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження», а також
оскаржені до адміністративних судів.

Керуючись ст.. 263 КАС, ст.. ст. 1, 2, 3, 6, 11, 30,
Закону України «Про виконавче
провадження», 2,3,7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
В.І. Хіневич