Справа № 805/1503/14
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.
Справа №805/1503/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 20
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Козаченка А.В.,

при секретарі судового засідання
Гусєвій Л.С.,

за участю:

представника позивача
Максименко Я.В.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Донецького міськрайонного
управління Головного управління
Держсанепідслужби України в Донецькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про застосування заходів
реагування,-

В С Т А Н О В
И В:

Донецьке міськрайонне управління
Головного управління
Держсанепідслужби України в Донецькій
області звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
застосування заходів реагування.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що за результатами
проведення перевірки від 11.11.2013р. та
контрольної перевірки від 13.11.2013р.,
встановлено, що торгівельний павільйон
не підключено до мереж водопостачання
та каналізації, відсутнє опалення, не
створені умови для миття торгового
обладнання, холодильне обладнання не
забезпечене термометром, не відведене
місце для зберігання особистих речей,
не представлено експлуатаційний
дозвіл на об'єкт, що є порушенням п.п. 17,
48, 85, 117, 159, 166 СанПіН 5781-91 «Санітарні
правила для підприємств продовольчої
торгівлі», ст. 17, 26 ЗУ «Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення», ст. 22 ЗУ «Про
безпеку та якість харчових продуктів»,
про що було складено протокол від
13.11.2013р. та постанову №377/03 від 14.11.2013р.
про накладання штрафу.

Проте позивач вважає, що усі
вищезазначені порушення вимагають
застосування такого заходу реагування
як тимчасова заборона діяльності.

На підставі викладеного позивач просив
застосувати такий захід реагування як
тимчасова заборона діяльності
торгового павільйону ФОП «ОСОБА_2» за
адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив задовольнити
позов.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, перевіривши
матеріали справи, вирішивши питання чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Так судом встановлено що, перевірками,
які відбулися 11.11.2013р., 13.11.2013р.
встановлено порушення відповідачем
п.п. 17, 48, 117, 166, 85, 159 Санітарних правил
для підприємств продовольчої торгівлі
№ 5781-91 від 16.04.91р., про що складено
відповідні акти.

11.11.2013р. Санітарне-профілактичне
колективне підприємство
«Донпрофдезінфекція» та відповідач
уклали договір № 207 про проведення
робіт з дератизації. Разом з тим, акту
прийому-передачі виконаних робіт або
інших документів, які б підтверджували
фактичне проведення дератизації
сторонами до суду надано не було.

Протоколом від 13.11.2013р. про порушення
санітарних норм виявлено порушення
відповідачем положень п.п. 17, 48, 117, 166, 85,
159 Санітарних правил для підприємств
продовольчої торгівлі № 5781-91 від 16.04.91р.

Постановою від 14.11.2013р. № 377/03 (а.с. 5),
відповідача визнано винним у порушенні
п.п. 17, 48, 117, 166, 85, 159 Санітарних правил
для підприємств продовольчої торгівлі
№ 5781-91 від 16.04.91р.; накладено
штраф у розмірі 153грн.

З приводу спірних правовідносин суд
зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 39 Закону
України "Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення", державний
санітарно-епідеміологічний нагляд - це
діяльність органів державної
санітарно-епідеміологічної служби по
контролю за дотриманням юридичними та
фізичними особами санітарного
законодавства з метою попередження,
виявлення, зменшення або усунення
шкідливого впливу небезпечних
факторів на здоров'я людей та по
застосуванню заходів правового
характеру щодо порушників.

Основними завданнями цієї діяльності
є:

нагляд за організацією і проведенням
органами виконавчої влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами санітарних і
протиепідемічних заходів;

нагляд за реалізацією державної
політики з питань профілактики
захворювань населення, участь у
розробці та контроль за виконанням
програм, що стосуються запобігання
шкідливому впливу факторів
навколишнього середовища на здоров'я
населення;

нагляд за дотриманням санітарного
законодавства;

проведення державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, гігієнічної регламентації
небезпечних факторів і видача дозволів
на їх використання.

Державний санітарно-епідеміологічний
нагляд здійснюється відповідно до
Положення про державний
санітарно-епідеміологічний нагляд в
Україні, що затверджується Кабінетом
Міністрів України, вибірковими
перевірками дотримання санітарного
законодавства за планами органів
державної санітарно-епідеміологічної
служби, а також позапланово залежно від
санітарної, епідемічної ситуації та за
заявами громадян.

Згідно з п. "а, ж" ст.42 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення",
головні державні санітарні лікарі (їх
заступники) для припинення порушення
санітарного законодавства
застосовують такі заходи разом з іншим:
обмеження, тимчасова заборона чи
припинення діяльності підприємств,
установ, організацій, об'єктів
будь-якого призначення.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції про
порядок застосування державною
санітарно-епідеміологічною службою
України адміністративно-запобіжних
заходів, затвердженої наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 14.04.95 року № 67, та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15 серпня
1995 року за № 298/834, обмеження, тимчасова
заборона, заборона, припинення або
зупинення проводяться на підставі
постанов про застосування
адміністративно-запобіжних заходів, що
виносяться відповідно до компетенції
головними державними санітарними
лікарями, їх заступниками, а також
іншими посадовими особами
держсанепідслужби, які на те
уповноважені керівниками відповідних
служб.

Згідно з п. 3.8. Інструкції постанову
вручають під розпис громадянину або
посадовій особі, яка відповідає за її
виконання. При цьому вони
попереджаються про відповідальність
за невиконання постанови.

Згідно пункту 3.9. Інструкції постанова
може бути відправлена рекомендованим
або цінним листом, передана по
телеграфу, телетайпу, телефаксу,
телексу або по радіо, що повинно бути
засвідчено відповідними документами
(поштова картка, опис цінного листа,
виписка з реєстру поштових
відправлень, виписки з журналу
радіограм тощо).

За приписами ч.5 ст. 4 Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (із змінами станом на 01.07.2013
року), повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб'єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

П. 1 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
передбачено що, повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Стаття 159 КАС України передбачає, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно до приписів ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується разом з іншим принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у даному випадку доцільним буде
застосувати до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 захід
державного нагляду (контролю) шляхом
тимчасової заборони діяльності
торгового павільйону ФОП «ОСОБА_2».

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 23, 94, 160, 162, 163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Донецький окружний
адміністративний суд,

П О С Т А Н О В
И В:

Позовні вимоги Донецького
міськрайонного управління Головного
управління Держсанепідслужби України
в Донецькій області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
застосування заходів реагування -
задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду шляхом тимчасової
заборони діяльності торгового
павільйону ФОП «ОСОБА_2» за адресою:
АДРЕСА_1.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 18.02.2014р.

Повний текст постанови виготовлений
24.02.2014р.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Козаченко А.В.