Справа № 2а-361/10
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Справа
№ 152206/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова на
ухвалу Франківського районного суду
міста Львова від 3.10.2011 року про відмову
в роз'ясненні судового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання призначити дострокову
пенсію за віком,

В С
Т А Н О В И В :

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання призначити дострокову
пенсію за віком.

Постановою Франківського районного
суду міста Львова від 13.05.2010 року у
справі №2а-361/09, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 21.06.2011 року, позов
задоволено.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Франківському районі міста Львова щодо
відмови у призначенні дострокової
пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення №1
від 18.08.2009 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі
міста Львова призначити з 3.07.2009 року,
тобто з моменту звернення із заявою,
ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком.

9.09.2011 року управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі міста
Львова звернулося до суду першої
інстанції з заявою про роз'яснення
постанови Франківського районного
суду міста Львова від 13.05.2010 року,
оскільки в резолютивній частині
постанови не зазначено, відповідно до
якого нормативно-правового акту слід
призначити дострокову пенсію за віком.

Ухвалою Франківського районного суду
міста Львова від 3.10.2011 року відмовлено
в задоволенні заяви про роз'яснення
рішення суду.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржило
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що ухвала суду першої інстанції
підлягає скасуванню, оскільки
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції порушено норми ст.ст.
163, 170 КАС України, п. 3 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
роз'яснення рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що постанова
Франківського районного суду міста
Львова від 13.05.2010 року є зрозумілою, а
тому не потребує роз'яснення.

Такі висновки, на переконання колегії
суддів, є правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Частиною 2 ст. 170 КАС України
встановлено, що подання заяви про
роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання.

Колегія суддів вважає, що підстав для
роз'яснення постанови Франківського
районного суду міста Львова від 13.05.2010
року у суду першої інстанції не було,
оскільки роз'яснено може бути рішення
суду у разі, якщо без такого роз'яснення
його тяжко виконати, оскільки високою є
ймовірність неправильного виконання
внаслідок неясності резолютивної
частини рішення.

В постанові Франківського районного
суду міста Львова від 13.05.2010 року
викладені всі обставини справи.
Рішення обґрунтоване відповідними
нормами закону, які регулюють спірні
правовідносини. Зрозумілою є його
резолютивна частина.

Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова не
надало суду переконливих доказів того,
що постанова Франківського районного
суду міста Львова від 13.05.2010 року є
незрозумілою та є підстави для її
роз'яснення.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи,
правильно застосованим нормам
процесуального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому підставою для скасування або
зміни оскаржуваної ухвали бути не
можуть.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 199, 200,
205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова
залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду
міста Львова від 13.05.2010 року про відмову
в роз'ясненні рішення у справі № 2а-361/09
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський