Справа № 223/106/14-а
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 223/106/14-а
Провадження № 2-а/223/26/2014
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 року
м.
Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі: головуючого - судді
Дочинець С.І., при секретарі Хлопук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Вугледар,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Вугледарського міського
управління праці та соціального
захисту населення про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивує, тим що вона є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
перебуває на обліку в Вугледарському
міському управлінні праці та
соціального захисту населення як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачем було призначено їй
виплату допомоги по догляду за дитиною
з 10.07.2012 року по 23.05.2015 року в розмірі 130
гривень на місяць, тобто у розмірі,
меншому ніж прожитковий мінімум для
дітей до шести років.

Враховуючи зазначене, позивачка
просить визнати протиправними дії
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
щодо неправильного нарахування
належних їй виплат щомісячної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі не нижче
прожиткового мінімуму на дитину віком
до 6 років та зобов'язати Вугледарське
міське управління праці та соціального
захисту населення здійснити
перерахунок та виплати щодо виплати
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.09.2013 р. по 28.02.2014 р.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, через канцелярію суду надала
письмову заяву в якій підтримала
позовні вимоги, просила суд
задовольнити їх в повному обсязі, а
розгляд справи провести без її участі,
просила долучити до матеріалів справи
уточнення до адміністративного позову.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, до суду подала заяву
про розгляд справи без їх участі.

Також, надала письмові заперечення
проти позову, в яких позовні вимоги
позивача не визнала, вказала, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні і отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 10.07.2012 р. по 23.05.2015 р.,
як непрацююча особа, просила у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на невідповідність
позовних вимог законодавства України,
зазначивши, що відповідно до ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Вважає, що
прийняте управлінням праці та
соціального захисту населення рішення
відповідає діючому законодавству, тому
не має підстав для здійснення
перерахунку та виплати допомоги
відповідачеві згідно його позовних
вимог.

Суд, враховуючи те, що клопотання про
розгляд справи за їх відсутністю
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, вважає можливим відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий
розгляд і вирішення справи в порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно свідоцтва про народження I-НО №
457558 від 29 травня 2012 року, актовий запис
№ 86 ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до довідки № 25 від 26 грудня
2013 року виданої Вугледарським
відділенням Державної податкової
інспекції Головного Управління
МінДоходів у Донецькій області ОСОБА_2
не перебуває на податковому обліку як
суб'єкт підприємницької діяльності у
Вугледарському відділенні Мар'їнської
ОДПІ (а.с.12).

Згідно з довідкою про отримання
допомоги № 02-2/10-4119 від 25.12.2013 року
ОСОБА_1 за період з червня 2013 року по
листопад 2013 року отримала вказану
допомогу на загальну суму 780,00 грн.,
місячний розмір допомоги становить 130
грн. (а.с.13)

З аналізу Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" вбачається, що
п.п. 5 п. 23 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" у Законі
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" внесено зміни, зокрема у статті
13 слова "не застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування" було
виключено.

А п.п. 7 п. 23 розділу ІІ вказаного Закону
частину першу статті 15 Закон України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
викладено в такій редакції: "Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень".

Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними пункти 20-22 та 24-34
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", а як
вбачається з наведеного вище зміни до
ст. 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" внесенні п. 23
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31.12.2008 року.

В своїй постанові від 21.08.2012 року Вищий
адміністративний суд України дійшов до
висновку, що правовідносини з виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01.01.2011 року регламентуються
Законами № 2811-ХІІ та №2240-ІІІ, а
положення Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001
року в тій частині, в якій воно
суперечить названим законам,
застосовуватися не може. Отже, з 01.01.2011
року виплата державної допомоги
здійснюється в розмірах передбачених
Законами № 2811-ХІІ та №2240-ІІІ.
Відповідність даних висновків Вищого
адміністративного суду України
підтвердив Верховний суд України в
своїй постанові від 25.12.2012 року.

Враховуючи зазначене, суд з метою
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, вважає за
необхідне та доречне вийти за межі
заявлених позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача та провести
перерахунок відповідно до положень ст.
15 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

Крім того, Постановою Верховного Суду
України від 25.12.2012 року встановлено, -
"до 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею

трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи зазначене суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
провести перерахунок допомоги по
догляду за дитиною відповідно до вимог
ст. 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми."

Згідно з п.1 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Відповідно до п. 1 ст. 41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись
Законами України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", ст.ст. 41, 86, 94,
122, 159-163, 244-2 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Дії Вугледарського міського
управління праці та соціального
захисту населення Вугледарської
міської ради щодо нездійснення
належних ОСОБА_1 нарахувань та виплат
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - визнати протиправними.

Зобов'язати Вугледарське міське
управління праці та соціального
захисту населення здійснити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року включно
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 10
копійок.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Вугледарський міський суд Донецької
області в десятиденний строк з дня
проголошення постанови, а у разі
проголошення вступної та резолютивної
частини чи прийняття постанови у
письмовому провадженні з дня отримання
копії постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області

С. І. Дочинець