Справа № 2а-9536/12/2070
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/800/10287/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І.,
Приходько І.В.,розглянувши у порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Московському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2012 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2013 року

у справі № 2а-9536/12/2070

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (далі - позивач, ФО-П ОСОБА_4)

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ у Московському р-ні м. Харкова)

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ФО-П ОСОБА_4 звернувся у серпні 2012 року
до суду з адміністративним позовом до
ДПІ у Московському р-ні м. Харкова, у
якому просив скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №
0, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності на
загальну суму 4 901 170,00 гривень.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2013 року,
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. Посилається на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами в порядку письмового
провадження.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому засіданні та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, суд касаційної інстанції
дійшов висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
документальну планову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 18.01.2011 року по
31.12.2011 року, за результатами якої
складено акт від 03.08.2012 року №
1403/1720/НОМЕР_1, яким зафіксовано
порушення позивачем вимог п. 138.4 ст.138, п.
177.4, пп. 177.5.1, пп. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), що на думку податкового
органу, призвело до завищення
позивачем валових витрат у 2011 році на
суму 23 006 541,00 гривня (без ПДВ), внаслідок
чого було донараховано податку з
доходів фізичних на суму 3 920 936,00
гривень; встановлено не підтвердження
факту реального здійснення
господарських операцій за вересень,
жовтень, листопад 2011 року між позивачем
та СТОВ «Дружба» на суму ПДВ 4 522 571,00
гривня.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №
, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності на
загальну суму 4 901 170,00 гривень.

Суди попередніх інстанцій вирішуючи
спір по суті та задовольняючи позовні
вимоги, з висновками яких погоджується
колегія суддів касаційної інстанції,
виходили з наступних мотивів.

Судами встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що підставою для
встановлення податковим органом
вищевказаних порушень з боку позивача
є відсутність факту реального вчинення
господарських операцій з СТОВ «Дружба»
у періоді, що перевірявся.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, між позивачем
та СТОВ «Дружба» було укладено договір
поставки продукції (соняшника) № 10/09-11
від 13.09.2011 року.

При дослідженні первинних документів,
а саме: реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних, банківських
виписок, договорів поставки, договорів
оренди транспортних засобів, договорів
зберігання, долучених позивачем до
матеріалів справи, судами встановлено,
що умови даного договору щодо поставки
товару та його оплати були виконані
сторонами у повному обсязі.

Крім того, при дослідженні документів
долучених до матеріалів справи судами
встановлено, що останні за змістом та
формою відповідають вимогам, які
чинним законодавством висуваються до
первинних документів.

При цьому, судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що акт
перевірки від 03.08.2012 року не містить
посилань на відсутність вказаних
первинних документів та податковим
органом не стверджувалась
невідповідність відомостей,
зазначених в цих документах, фактичним
обставинам справи.

Колегія суддів приходить до висновку,
що посилання податкового органу на не
підтвердження факту реального
здійснення господарських операцій
позивача з СТОВ «Дружба» є
безпідставним, оскільки порушень
податкового законодавства з боку ФО-П
ОСОБА_4 відповідачем не зафіксовано в
акті перевірки від 03.08.2012 року, а наявні
у матеріалах справи первинні
документи, долучені позивачем, у
повному обсязі підтверджують
реальність здійснення спірних
господарських операцій, які податковим
органом не прийнято як доказами
дійсності виконання угод.

Разом з тим, судами встановлено, що
відповідачем не надано доказів, що
договір, який було укладено між
позивачем та СТОВ «Дружба» на поставку
продукції (соняшника) № 10/09-11 від 13.09.2011
року визнаний судом недійсним.

На підставі чого, судами попередніх
інстанцій зроблено вірний висновок, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що податковий
орган при складанні акту перевірки та
винесенні на підставі останнього
оскаржуваного повідомлення-рішення
самостійно визнав вищезазначений
договір недійсним, тому заявлені
позивачем вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача від
10.08.2012 року № підлягає
скасуванню.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте
податковий орган цього обов'язку не
виконав.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які б могли
призвести до скасування оскаржуваних
рішень.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160, 167, 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2013 року
у справі № 2а-9536/12/2070 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) І. О.
БухтіяроваСудді: (підпис) М. І.
Костенко (підпис) І. В. Приходько
З оригіналом згідно

Помічник судді
Паніотова В.Г