Справа № 826/2043/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

24 лютого 2014 року м. Київ
№ 826/2043/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Добрівська Н.А.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1до начальника відділу
МСЕК Черняка С.І. Міністерства охорони
здоров'я України про зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до начальника
відділу МСЕК Черняка С.І. Міністерства
охорони здоров'я України з вимогами:

- «привлечь к административной
ответственности по факту Черняка С.И.;

- провести мне МСЭК комиссию в
Министерстве здравоохранения Украины
с установленным диагнозом с 2003 года по
2014 год».

Згідно з п.п.4, 6 ч.1 ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, крім
іншого, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства та чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

В ч.2 ст.2 КАС України зазначено, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

У ч.1 ст.17 КАС України зазначено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відтак, обов'язковою ознакою
публічно-правового спору, що підлягає
розгляду судом в порядку
адміністративного судочинства є
підпорядкованість одного учасника
публічно-правових відносин іншому -
суб'єкту владних повноважень та участь
у публічно-правовому спорі з однієї
сторони суб'єкта, наділеного владними
повноваженнями, який здійснює владні
управлінські функції, при цьому ці
функції та повноваження повинні
здійснюватись цим суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Згідно ст.104 КАС України позов
пред'являється шляхом подання позовної
заяви до суду першої інстанції.

Частиною 2 статті 4 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих матеріалів, спірними є дії
відповідача щодо проведення комісії
МСЕК, а саме: звернення ОСОБА_1 до МСЕК
пов'язане, з тим, що він не погоджується
зі встановленим діагнозом та
призначеним лікуванням, а також
позивач наголошує на тому, що
відповідачем. не було вчинено дій для
забезпечення проведення комісії по
встановленню інвалідності позивача.

Статті 270 Цивільного кодексу України
(далі по тексту - ЦК України) закріплено,
що відповідно до Конституції України
фізична особа має право на життя, право
на охорону здоров'я, право на безпечне
для життя і здоров'я довкілля, право на
свободу та особисту недоторканність,
право на недоторканність особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі, право на таємницю
листування, телефонних розмов,
телеграфної та іншої кореспонденції,
право на недоторканність житла, право
на вільний вибір місця проживання та на
свободу пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості. Цим Кодексом та
іншим законом можуть бути передбачені
й інші особисті немайнові права
фізичної особи. Перелік особистих
немайнових прав, які встановлені
Конституцією України, цим Кодексом та
іншим законом, не є вичерпним.

Відповідно до статті 271 ЦК України
зміст особистого немайнового права
становить можливість фізичної особи
вільно, на власний розсуд визначати
свою поведінку у сфері свого
приватного життя.

У відповідності до статті 272 ЦК України
фізична особа здійснює особисті
немайнові права самостійно і має право
вимагати від посадових і службових
осіб вчинення відповідних дій,
спрямованих на забезпечення
здійснення нею особистих немайнових
прав.

Статтею 15 ЦК України кожній особі
гарантується право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Орган державної влади, орган влади
Автономної Республіки Крим, орган
місцевого самоврядування, фізична
особа або юридична особа, рішеннями,
діями або бездіяльністю яких порушено
особисте немайнове право фізичної
особи, зобов'язані вчинити необхідні
дії для його негайного поновлення (ч.1
ст.276 ЦК України). Якщо дії, необхідні
для негайного поновлення порушеного
особистого немайнового права фізичної
особи, не вчиняються, суд може
постановити рішення щодо поновлення
порушеного права, а також
відшкодування моральної шкоди,
завданої його порушенням (ч.2 ст.276 ЦК
України).

Статтею 3 Цивільного процесуального
кодексу України (надалі - ЦПК України)
закріплено право кожної особи в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідач в даних правовідносинах не
є суб'єктом владних повноважень, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства і ці
правовідносини не є
публічно-правовими.

Спірні правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем не містять
ознак публічності, оскільки діями
(бездіяльністю) відповідача
зачіпаються права позивача в сфері
приватних правовідносин, захист яких, в
силу приписів ч.1 ст.15 ЦПК України,
віднесений до компетенції місцевого
суду загальної юрисдикції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи
характер спірних правовідносин, який є
цивільно-правовим і не має ознак
публічно-правового спору в розумінні
КАС України, даний спір не підлягає
розгляду за правилами
адміністративного судочинства, а
відтак, є підстави для відмови у
відкритті провадження у
адміністративній справі.

Керуючись ст.17, п.1 ч.1 ст.ст.109, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
за його позовом до начальника відділу
МСЕК Черняка С.І. Міністерства охорони
здоров'я України про зобов'язання
вчинити певні дії.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті
провадженні в адміністративній справі
невідкладно надіслати позивачу разом з
позовними матеріалами.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
встановленому в ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду у
порядок та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:
Н.А. Добрівська