Справа № К/9991/3748/12-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/3748/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Єнакіївського міського суду
Донецької області від 07 жовтня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Начальника управління забезпечення
розгляду справ кримінальної
юрисдикції Верховного Суду України -
Войнаровської Г.А. про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Начальника
управління забезпечення розгляду
справ кримінальної юрисдикції
Верховного Суду України -
Войнаровської Г.А. про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Ухвалою судді Єнакіївського міського
суду Донецької області від 07 жовтня 2011
року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року, відмовлено у відкриті
провадження у справі.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення і ухвалити нове - про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, на час вчинення
оскаржуваної процесуальної дії) до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
(пункт 1 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, позивачем
оспорюються дії Начальника управління
забезпечення розгляду справ
кримінальної юрисдикції Верховного
Суду України щодо надання відповіді
неналежного змісту. Зі змісту
оскаржуваних відповідей вбачається, що
позивачу роз'яснено порядок звернення
до Верховного Суду України із
касаційними скаргами і порядок їх
розгляду та повернення долучених до
клопотань документів.

Отже, відмовляючи у відкритті
провадження в адміністративній справі
за вказаним позовом, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
даний спір за своєю правовою природою
не є публічно-правовим та не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки відповідач
особисто не здійснює владних
управлінських функцій та не наділений
правом видавати акти індивідуальної чи
загальної дії, які є обовязковими для
виконання, а самі відповіді на
клопотання не є актами волевиявлення
(рішення) уповноваженого суб'єкта
права, що регулюють суспільні
відносини.

Таким чином, відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
суд апеляційної інтонації, дійшов
правильного висновку і згідно з
пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України
суддя відмовив у відкритті провадження
в адміністративній справі оскільки
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
процесуального права при ухвалені
оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин, судові рішення суду
першої та апеляційної інстанцій є
законними та обґрунтованими, підстав
для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Єнакіївського
міського суду Донецької області від 07
жовтня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Начальника управління
забезпечення розгляду справ
кримінальної юрисдикції Верховного
Суду України - Войнаровської Г.А. про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній