Справа № 816/92/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.Справа № 816/92/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
21.01.2014р. по справі № 816/92/14

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського РВ УМВС України в
Полтавській області третя особа
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

10 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавського РВ УМВС України в
Полтавській області, третя особа:
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
про зобов'язання нарахувати та
виплатити заробіток за час вимушеного
прогулу з 11.02.2013 року по 05.12.2013 року з
розрахунку середнього розміру
грошового забезпечення за останньою
перед незаконним звільненням посадою.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014р. по
справі № 816/92/14 позов задоволено.

Третя особа, не погодився з судовим
рішенням, та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014р. та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Позивач, третя особа та представник
відповідача в судове засідання суду
апеляційної інстанції не прибули, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи сповіщені належним
чином, причину неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін та
третьої особи в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
визнала можливим проводити розгляд
апеляційної скарги за відсутності
представників сторін та третьої особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
04.03.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що наказом УМВСУ в
Полтавській області від 11.02.2013 року № 63
о/с "По особовому складу" заступника
начальника СКР Полтавського РВ майора
міліції ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п. 64
"є" (у запас за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Наказом УМВСУ в Полтавській області
від 15.04.2013 року № 154 о/с внесені зміни до
наказу УМВС від 11.02.2013 року № 63 о/с в
частині дати звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ з урахуванням
його тимчасової непрацездатності за
період з 05.02.2013 року по 14.02.2013 року.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
у справі № 816/1107/13-а визнано
протиправним та скасовано наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
від 11.02.2013 року № 163 в частині
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності; визнано
протиправним та скасовано наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
від 11.02.2013 року № 63 о/с в частині
звільнення ОСОБА_1 зі служби в ОВС,
поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника
начальника сектору карного розшуку
Полтавського РВ УМВС України в
Полтавській області.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області від 05.12.2013 року № 570 о/с ОСОБА_1
поновлено на службі в ОВС.

Питання про виплату заробітку за час
вимушеного прогулу не вирішувалось, у
зв'язку із чим позивач звернувся до
суду із позовом про зобов'язання
нарахувати та виплатити заробіток за
час вимушеного прогулу з 11.02.2013 року по
05.12.2013 року з розрахунку середнього
розміру грошового забезпечення за
останньою перед незаконним
звільненням посадою.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 24 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою КМ УРСР від 29.07.1991 року № 114,
у разі незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Згідно постанови Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.10.2013 року у справі № 816/1107/13-а
визнано протиправними та скасовано
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області від 11.02.2013 року № 63 о/с в частині
звільнення ОСОБА_1 зі служби в ОВС,
поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника
начальника сектору карного розшуку
Полтавського РВ УМВС України в
Полтавській області.

Постанова набрала законної сили 16.10.2013
року згідно частини 3 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.01.2014 року відмовлено
Управлінню МВС України в Полтавській
області у задоволенні клопотання про
зупинення виконання постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
у справі № 816/1107/13-а.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у період з 11.02.2013 року (дата
звільнення) по 05.12.2013 року (дата
прийняття наказу про поновлення на
роботі), позивач перебував у вимушеному
прогулі.

Згідно з пунктом 1.6 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 31.12.2007 № 499, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за
№ 205/14896, грошове забезпечення осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ виплачується
за місцем служби.

Відповідно до підпункту 3.5.2 пункту 3.5
Інструкції особам рядового і
начальницького складу, звільненим з
органів внутрішніх справ, а потім
поновленим на службі у зв'язку з
визнанням звільнення незаконним,
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з дня звільнення виплачується
за посадою, з якої вони були звільнені,
але не більше як за один рік.

З урахуванням наведеного позовні
вимоги про зобов'язання Полтавський РВ
УМВС України в Полтавській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове
забезпечення за час вимушеного прогулу
з 11.02.2013 року по 05.12.2013 року є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

З приводу доводів апеляційної скарги
щодо пропуску строку на звернення до
суду, колегія суддів вважає їх
безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно вимог частин 2 та 3 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1
вбачається, що позивач просить
відшкодувати йому заробіток за час
вимушеного прогулу.

Колегія суддів з цього приводу,
відмічає, що праву працівника на
належну заробітну плату кореспондує
обов'язок роботодавця нарахувати йому
вказані виплати, гарантовані державою,
і виплатити їх. При цьому право
працівника не залежить від нарахування
йому відповідних грошових виплат. Тому
незалежно від того, чи було здійснене
роботодавцем нарахування таких виплат,
працівник, у разі порушення
законодавства про оплату праці, має
право звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати.

Наведені висновки узгоджуються з
висновками Конституційного Суду
України, викладеними у рішенні від
15.10.2013 року за № 8-рп/2013, відповідно до
якого у разі порушення роботодавцем
законодавства про оплату праці не
обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

З урахуванням наведених обставин у їх
сукупності колегія суддів,
погоджуючись з правовим
обґрунтуванням висновків суду першої
інстанції і вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята у
відповідності з нормами матеріального
права, з дотриманням приписів
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги цього не
спростували, тому колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014р. по
справі № 816/92/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.