Справа № 2а-1416/391/2012
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-1416/391/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Рум'янцева Н.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 18 листопада 2013 року про
відмову у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 08.06.2012р. (набрала
законної сили) позов задоволений;
визнано дії відповідача щодо відмови в
призначенні пенсії на пільгових умовах
неправомірними; зобов'язано
відповідача призначити позивачу
пільгову пенсію за Списком №2
виробництв, робот, професій посад, і
показників з урахуванням пільгового
стажу з 06.08.1979 року по 21.08.1992р. та зробити
відповідний перерахунок та виплату
починаючи з 16.07.2011р., з урахування
фактично виплачених сум.

11.11.2013 року управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва звернулося до суду із заявою
про роз'яснення постанови Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 08.06.2012р.,
посилаючись на те, що в постанові не
вказано кінцеву дату нарахування та
виплати пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 18.11.2013р. відмовлено у
задоволенні заяви про роз'яснення
судового рішення у справі.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій вважає ухвалу суду
необґрунтованою, просить її скасувати
та ухвалити нову якою задовольнити
заяву про роз'яснення судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 170 КАС
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Дана норма
передбачає підстави для роз'яснення
судового рішення у судовому засіданні
та визначає, що таке роз'яснення, за
своєю суттю, є одним із способів
усунення недоліків судового рішення,
але без виправлення і постановлення
додаткового рішення цим же судом.

Роз'яснення судового рішення зумовлено
його нечіткістю за змістом, коли воно є
неясним та незрозумілим як для осіб,
стосовно яких воно ухвалене, так і для
тих, які будуть здійснювати його
виконання. Тобто, це стосується
випадків, коли недотримані вимоги
ясності, визначеності такого рішення
адміністративного суду.
Невизначеність судового рішення
означає, що воно містить положення, що
викликають суперечки щодо його
розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку
критеріїв для визначення рішення
незрозумілим правова норма не містить,
а зі змісту закону вбачається, що їх має
навести особа, яка звертається із
заявою про роз'яснення судового
рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає
можливість роз'яснення судом
ухваленого ним рішення з метою
усунення такого недоліку як
незрозумілість судового рішення
(наприклад, можливість неоднакового
тлумачення висновків суду), що
перешкоджає його належному виконанню.

Дослідивши текст постанови суду
колегія суддів вважає, що дане судове
рішення є зрозумілим, оскільки не
містить положень, стосовно яких можуть
виникнути суперечності щодо його
розуміння.

Крім того, Верховним судом України в
постановах від 23 квітня 2012 року №21-239а11,
від 19 березня 2013 №21-53а13 зазначено, що з
самого визначення поняття пенсії
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на певний строк. У
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

На підставі викладеного, в порядку
ст.200 КАС України апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
ухвала суду першої інстанції залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а ухвалу
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 18 листопада 2013 року про
відмову у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: