Справа № 826/20091/13-а
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ сучасних
технологій" до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві про скасування податкового
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Світ сучасних
технологій", (далі - позивач), звернулось
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві, (далі -
відповідач), з урахуванням клопотання
про уточнення позовних вимог, про
скасування податкового
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач помилково дійшов висновку
про порушення позивачем вимог
податкового законодавства, оскільки
останнім не було допущено за
результатами фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Трейд-Лаб" та ПП
"Вега-Сервіс-2009" за період, що
перевірявся, порушень вимог
законодавства при здійсненні
господарської діяльності. Позивач
звертав увагу суду на те, що відповідач
неправомірно самостійно (без рішення
суду) визнав недійсними договори між
позивачем та зазначеними
контрагентами, в силу чого, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач позовні вимоги не визнав,
просив у задоволенні позову відмовити
повністю, оскільки висновки акту
перевірки та оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є законними та
обґрунтованими, прийнятими на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, визначений законодавством
В судове засідання 05.02.2014 р. не прибули
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи
представники позивача та відповідача,
які подали клопотання про розгляд
справи без їх участі.
Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так
само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
Відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового з податку на додану
вартість та податку на прибуток при
взаємовідносинах з ТОВ "Трейд-Лаб" за
березень, квітень 2012 р. та ПП
"Вега-Сервіс-2009" за червень 2012 р., за
результатами якої, відповідачем було
складено Акт про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Світ сучасних
питань дотримання вимог податкового з
податку на додану вартість та податку
на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ
березень, квітень 2012 р. та ПП
червень 2012 р. від 31.10.2012 р. №3950/22-621-33055245
(надалі - Акт перевірки №3950/22-621-33055245).
Згідно висновків, викладених в Акті
перевірки №3950/22-621-33055245, позивачем
порушено вимоги п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1,
п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України,
в результаті чого встановлено
заниження податку на додану вартість
на суму 400781,51 грн., в т.ч. за березень 2012
р. - на суму 259408,42 грн., за квітень 2012 р. -
На підставі вказаного Акту перевірки
№3950/22-621-33055245 відповідачем було
р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 500976,88
грн., з яких 400781,51 грн. - за основним
платежем, а 100195,37 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Світ сучасних
технологій" зареєстровано
Дніпровською районною у м. Києві
державною адміністрацією 12.10.2004 р.,
взято на податковий облік у ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва 28.10.2004 р.,
зареєстровано як платник податку на
додану вартість 03.11.2004 р.
Судом встановлено, що між ТОВ "Світ
сучасних технологій", як покупцем, та ПП
"Вега-Сервіс-2009", як продавцем, були
укладені усні договори поставки
товарів, відповідно до умов яких ПП
"Вега-Сервіс-2009" зобов'язувалось
поставити позивачу товар, а останній
зобов'язувався сплатити їх вартість.
З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов зазначених вище усних
договорів ПП "Вега-Сервіс-2009" виставило
позивачу рахунки-фактури (від 10.04.2012р. №
СФ-000049, від 11.04.2012р. № СФ-000051, від 11.04.2012р.
№ СФ-000058, від 13.04.2012р. № СФ-000060, від
17.06.2012р. № СФ-000063, від 19.04.2012р. № СФ-000067,
від 20.04.2012р. № СФ-000068, від 24.04.2012р. №
СФ-000072, від 26.04.2012р. № СФ-000075, від 29.05.2012р.
№ СФ-000093, від 31.05.2012р. № СФ-000101, від
31.05.2012р. № СФ-000104, від 19.06.2012р. № СФ-000109,
від 19.06.2012р. № СФ-000107, від 22.06.2012р. №
СФ-000113, від 22.06.2012р. № СФ-0000113, від 25.06.2012р.
№ СФ-0000152, від 26.06.2012р. № СФ-000153, від
26.06.2012р. № СФ-000150, від 26.06.2012р. № СФ-000166,
СФ-000158, від 13.07.2012р. № СФ-000169, від 20.07.2012р.
№ СФ-000187, від 21.07.2012р. № СФ-000190, від
30.07.2012р. № СФ-000196, від 31.07.2012р. № СФ-000204,
від 31.07.2012р. № СФ-000201, від 30.07.2012р. №
СФ-000078, від 03.05.2012р. № СФ-000083,від 07.05.2012р.
№ СФ-000098, від 18.05.2012р. № СФ-000068, від
25.06.2012р. № СФ-000144, від 25.06.2012р. № СФ-000097,
від 27.07.2012р. № СФ-000163) на загальну суму
а.с.91,93,95,96,99,101,102,105,107,109,111,113,115,117,119,121,123,125
,127,129,131,133,135, 137,139,141,143,145-152)
На виконання умов усних договорів ПП
"Вега-Сервіс-2009" поставило позивачу
товар на загальну суму 546658,80 грн., в т.ч.
належним чином оформленими,
видатковими накладними від 11.04.2012р. №
РН-0000003, від 11.04.2012р. № РН-0000002, від
11.04.2012р. № РН-0000004, від 13.04.2012р. № РН-0000005,
від 17.04.2012р. №РН-0000006, від 19.04.2012р. №
РН-0000008, від 20.04.2012р. № РН-0000010, від
24.04.2012р. №РН-0000013, від 26.04.2012р. № РН-0000016,
від 29.05.2012р. № РН-0000067, від 30.05.2012р.
№РН-0000068, від 31.05.2012р. № РН-0000069, від
19.06.2012р. № РН-0000040, від 19.06.2012р. №РН-0000039,
від 22.06.2012р. № РН-0000043, від 22.06.2012р. №
РН-0000044, від 25.06.2012р. №РН-0000046, від 26.06.2012р.
№ РН-0000050, від 27.06.2012р. № РН-0000057, від
27.06.2012р. №РН-0000058, від 27.06.2012р. № РН-0000054,
від 27.06.2012р. № РН-0000056, від 13.07.2012р.
№РН-0000030, від 20.076.2012р. № РН-0000033, від
21.07.2012р. № РН-0000034, від 30.07.2012р. №РН-0000046,
від 31.07.2012р. №РН-0000048, від 31.07.2012р.
№РН-0000047 (т.1 а.с.90,92,94,97,98,100,103,104,
106,108,110,112,114,116,118,120,122,124,126,128,130,132,134,136,138,140,
Судом встановлено, що ПП
"Вега-Сервіс-2009" були оформлені на
користь позивача податкові накладні
(від 11.04.2012р. № 4, від 11.04.2012р. № 3, від
11.04.2012р. № 2, від 13.04.2012р. № 5, від 17.04.2012р.
№ 6, від 19.04.2012р. № 8, від 20.04.2012р. № 10, від
24.04.2012р. № 13, від 26.04.2012р. № 16, від 08.05.2012р.
№ 64, від 08.05.2012р. № 63, від 08.05.2012р. № 62, від
25.05.2012р. № 66, від 29.05.2013р. № 67, від 30.05.2012р.
№ 68, від 31.05.2012р. № 69, від 19.06.2012р. № 40, від
19.06.2012р. № 39, від 22.06.2012р. № 43, від 22.06.2012р.
№ 44, від 25.06.2012р. № 46, від 25.06.2012р. № 47, від
26.06.2012р. № 50, від 27.06.2012р. № 57, від 26.06.2012р.
№ 49, від 27.06.2012р. № 55, від 27.06.2012р. № 58, від
27.06.2012р. № 54, від 13.07.2013р. № 30, від 20.07.2012р.
№ 33, від 21.07.2013р. № 34, від 30.07.2012р. № 46, від
31.07.2012р. № 47, від 31.07.2012р. № 48) на загальну
а.с. 55-89), що оформлені у відповідності
до вимог ст.201 Податкового кодексу
України та містять всі реквізити,
передбачені зазначеною нормою закону
для первинних документів.
Також судом встановлено, що між ТОВ
"Світ сучасних технологій", як
замовником, та ТОВ "Трейд-Лаб", як
виконавцем, були укладені наступні
договори про надання послуг: № 11 від
13.01.2012р., № 12 від 11.01.2012р., № 15 від 26 січня
2012р., № 15/1-2 від 20 січня 2012р., № 17 від
26.01.2012р., № 26 від 15.12.2012р., № 31 від 28.12.2012р.,
№ 33 від 23 лютого 2012р., № 34 від 23 лютого
2012 р., № 48 від 21 жовтня 2011 р., відповідно
до умов яких, за дорученням замовника
підрядник зобов'язується власними або
залученими силами під наглядом
замовника, на власний ризик і з власних
матеріалів та матеріалів замовника,
комплектуючих та обладнання виконати
електромонтажні роботи на об'єкті
замовника на умовах договору, а
замовник зобов'язується прийняти та
На виконання умов зазначених вище
договорів ТОВ "Трейд-Лаб" надало
позивачу послуги на загальну суму
1858030,26 грн., в т.ч. ПДВ 309671,71 грн., що
підтверджують, належним чином
оформлені наступні документи:
локальний кошторис № 1, акт виконаних
робіт №1 за лютий 2012р., накладна на
передачу матеріалів виробництва від
29.02.2012р., локальний кошторис № 1, акт
виконаних робіт №2 за лютий 2012р.,
накладна на передачу матеріалів
виробництва від 29.02.2012р., накладна на
передачу матеріалів виробництва від
31.01.2012р., акт виконаних робіт-№ 3 за
лютий 2012р., рахунку-фактури від 16.02.2012р.
№ СФ-0000071, локальний кошторис № 1, акт
виконаних робіт №1 за лютий 2012,
накладна на передачу матеріалів у
виробництво від 29 лютого 2012р.,
локальний кошторис № 1, акт виконаних
робіт № 1 за березень 2012р., накладна на
передачу матеріалів виробництва від
29.03.2012р., локальний кошторис № 1, акт
виконаних робіт №1 за лютий 2012р.,
накладна на передачу матеріалів
виробництва від 29.02.2012р.,
рахунок-фактура від 28.02.2012р. № СФ-0000296,
довідка про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати за січень
2012р., акт приймання виконаних
будівельних робіт за січень 2012р.,
накладна на передачу матеріалів
виробництва від 31.01.2012р., локальний
кошторис № 2-1-1, довідка про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
за січень 2012р., акт приймання виконаних
будівельних робіт за січень 2012р. № 1,
накладна на передачу матеріалів
виробництва від 31.01.2012р., локальний
кошторис № б/н, акт виконаних робіт № 1
за березень 2012р., накладна на передачу
матеріалів у виробництво від 29 березня
2012р., рахунок - фактура № СФ - 0000085 від 28
лютого 2012 р., локальний кошторис № 1, акт
виконаних робіт №1 за березень 2012 р.,
накладна на передачу матеріалів у
виробництво від 29 березня 2012р.,
договірна ціна до договору, локальний
кошторис № 2-1-1 до договору, підсумкова
відомість ресурсів до договору,
довідка про вартість виконаних
будівельних робіт/ та витрати / за
листопад 2011 р. до договору № 48 від 21
жовтня 2011 р., довідки про вартість
виконаних будівельних робіт / та
витрати / за грудень 2011 до договору № 48
від 21 жовтня 2011р., акт № 2 за грудень 2011
року, договірна ціна складена в
поточних цінах станом на 10 листопада
2011р., локальний кошторис № 2-1-1
складений в поточних цінах станом на 10
листопада 2011р., підсумкова відомість
ресурсів за звітний період 1 (грудень
2011р.), довідки про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати / за
листопад 2011 до договору № 48 від 21
жовтня 2011 р., акт № б/н за листопад 2011
року, договірна ціна, підсумкова
відомість ресурсів, податкова накладна
№ 68 від 28.11.2011р., локальний кошторис №
2-1-1, підсумкова відомість ресурсів.
Судом встановлено, що ТОВ "Трейд-Лаб"
були оформлені на користь позивача
податкові накладні (від 03.02.2012р. № 37, від
07.02.2012р. № 38, від 16.02.2012р. № 39, від 29.02.2012р.
№ 45, від 17.02.2012р. № 40, від 31.01.2012р. № 40, № 45
від 29.02.2012 р., № 44 від 29.02.2012 р., № 58 від
31.01.2012 р., № 39 від 31.01.2012 р., № 78 від
07.03.2012р., № 79 від 22.03.2012 р., № 77 від 07.03.2012
р., № 54 від 28.11.2011р., № 56 від 21.12.2011р., № 68
від 28.11.2011р.,) на загальну суму 1858030,26
грн., в т.ч. ПДВ 309671,71 грн., що оформлені у
відповідності до вимог ст.201
Податкового кодексу України та містять
всі реквізити, передбачені зазначеною
нормою закону для первинних
Судом також встановлено, що на час
існування спірних правовідносин,
контрагенти позивача, - ТОВ "Трейд-Лаб"
та ПП "Вега-Сервіс-2009" були належним
чином зареєстровані як юридична особа
та як платник податку на додану
вартість, відтак мали належний обсяг
правосуб'єктності для здійснення
господарських операцій.
Згідно з дослідженими судом, наданими
позивачем податковими деклараціями з
ПДВ з додатками, зокрема, в розрізі
контрагентів за березень, квітень та
червень 2012 р., всі
господарсько-фінансові операції
позивача з ТОВ "Трейд-Лаб", ПП
"Вега-Сервіс-2009" та третіми особами
знайшли відображення в податковому
обліку в повному обсязі. Зауважень по
наданій декларації, порядку її
оформлення представник відповідача не
Суд констатує, що згідно вимог чинного
законодавства України, обов'язок
контролювати звітність контрагентів
на суб'єктів підприємницької
діяльності не покладено, також, суб'єкт
підприємницької діяльності не має
права контролювати звітність або
своєчасність сплати податків іншими
особами. Якщо віднесення сум до складу
податкового кредиту відбувається на
підставі належним чином оформлених
розрахункових, платіжних та інших
документів, обов'язковість ведення
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку, дії платника
податку є правомірними.
Суд критично відноситься до посилань
відповідача на Акт ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.03.2012 р. по 30.04.2012 р. від 16.07.2012 р. №
1134/22-60/37227110, Акт Ірпінської ОДПІ
Київської області ДПС про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Вега-Сервіс-2009" (код
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.06.2012 року по
30.06.2012 року. від 17.09.2012 р. №162/22-4/36438654, як
на докази недійсності зазначених вище
правочинів, оскільки відповідно до ч.4
ст.70 Кодексу адміністративного
судочинства України обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору. Так, суд звертає увагу,
що відповідач не звертався до суду з
позовом про визнання, зазначених вище
договорів, укладених між позивачем та
ТОВ "Трейд-Лаб", ПП "Вега-Сервіс-2009",
Відповідно до ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.
Законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
зобов'язаннями іншої юридичної особи, в
тому числі за податковими
Вирішуючи питання реальності
виконання договору з метою
використання отриманого за вказаним
договором у власній господарській
діяльності, суд звертає увагу на
Відповідно до визначення ч. 1 ст. 3
Господарського кодексу України, під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
Статтею 204 Цивільного кодексу України
встановлено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.
Згідно з ч.1 ст.207 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача про
нікчемність зазначених вище договорів,
укладених між позивачем та ТОВ
"Трейд-Лаб", ПП "Вега-Сервіс-2009", оскільки
ці доводи ґрунтуються на припущеннях,
не підтверджуються належними доказами
та спростовуються доказами, наданими
представником позивача.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203
Цивільного кодексу України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.
Частина друга ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачає, що недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
За правилами ч. 1 ст. 216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу
України, правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.
Частиною третьою цієї статті
Цивільного кодексу України визначено,
що у разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише
у однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
Для застосування санкцій, передбачених
ст. 228 Цивільного кодексу України,
необхідними є наявність умислу на
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, наприклад, вчинення
удаваного правочину з метою приховання
ухилення від сплати податків чи з метою
неправомірного одержання з державного
бюджету коштів шляхом відшкодування
податку на додану вартість у разі його
несплати контрагентом до бюджету.
Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням частини
першої ст. 69 Кодексу адміністративного
судочинства України, є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.
У відповідності до частини першої та
четвертої ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Відповідачем не наведено, а судом не
встановлено, підстав, що дозволяли б
дійти висновку про нікчемність чи
недійсність вище вказаних правочинів,
укладеного між позивачем та ТОВ
"Трейд-Лаб", ПП "Вега-Сервіс-2009", а також
не надано доказів, які б свідчили, що
правочини в межах спірних
правовідносин, є такими, що порушують
публічний порядок чи спрямовані на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна держави.
Суд також звертає увагу, що, в силу
положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу
України, питання недійсності правочину
у разі недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом.
Відповідно до п. 201.8., 201,9 та п.201.10. ст.201
Податкового кодексу України, право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Не дає права на віднесення сум податку
до податкового кредиту податкова
накладна, складена платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду. Податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.184.1 ст.184 ПК України,
реєстрація платника податку на додану
вартість діє до дати анулювання
реєстрації платника податку.

Зі змісту наведених положень
законодавства України вбачається, що у
податковому обліку податкова накладна
є тим документом, який складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань і визначається як
розрахунковий документ, що підтверджує
вчинення певної господарської
операції, за якою виникають податкові
зобов'язання, породжує у платника
податку обов'язки та права щодо
нарахування та сплати податку на
додану вартість, характер яких
залежить від статусу платника
(продавець чи покупець), в тому числі
підтверджує право покупця на
нарахування податкового кредиту.
Податкова накладна має силу
податкового і одночасно
розрахункового документа за умови її
складання особою, зареєстрованою як
платник податку у порядку,
передбаченому статтею 201 Податкового
кодексу України.

Відповідно до п.198.1 та п.198.3 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Судом встановлено, що зазначені вище
договори з ТОВ "Трейд-Лаб" та ПП
"Вега-Сервіс-2009", були укладені
позивачем з метою використання
отриманого за ними у власній
господарській діяльності.

З огляду на те, що судом було
встановлено наявність усіх
обов'язкових підстав для формування
позивачем податкового кредиту за
результатами господарських відносин
із вказаним контрагентом за спірний
період, суд дійшов висновку про
відсутність у відповідача підстав для
донарахування позивачу суми податку на
додану вартість та застосування
штрафних (фінансових) санкцій
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням.

Із зазначеного вище вбачається, що
відповідач помилково вважав, що
первинні документи були складені ТОВ
"Трейд-Лаб" та ПП "Вега-Сервіс-2009" з
порушенням вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" та Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88, не несуть доказовості
відносно змісту здійсненної операції,
та не є документами, які можуть бути
підставою для відображення в облікових
регістрах бухгалтерського та
податкового обліку.

З логічного аналізу, зазначених вище
норм, та фактичних обставин справи суд
приходить до висновку, що позивачем не
було допущено порушень вимог
податкового законодавства, що
спричинило заниження податку на додану
вартість на суму 400781,51 грн., в т.ч. за
березень 2012 р. - на суму 259408,42 грн., за
квітень 2012 р. - на суму 50263,29 грн., за
червень 2012 р. - на суму 91109,80 грн.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 16.11.2012
р.

Позивачем надано суду достатні докази
в обґрунтування позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, керуючись вимогами ст. ст.
69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ сучасних
технологій" задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві № від 16.11.2012
р.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім гривень
двадцять копійок) присудити на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ сучасних
технологій" (ідентифікаційний номер
33055245) за рахунок Державного бюджету
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко