Справа № 183/1100/14-а
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 183/1100/14-а

№ 2-а/183/138/14

21.02.2014 року
м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Парфьонов Д.О., перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_2 про визнання дій
незаконними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом, в якому просить визнати
незаконними дії відповідача щодо
складання Висновку органу опіки та
піклування Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради про
недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за вхідним №69 від
15.01.2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на порушення відповідачем
процедури складення висновку, не
врахування фактів, виявлених в процесі
судового розгляду цивільної справи №
183/7653/13-ц, неповноту дослідження
обставин, викладених у висновку. Вказує
на те, що даним висновком можуть бути
порушені його права у випадку подання
даного висновку в матеріали цивільної
справи № 183/7653/13-ц.

При дослідженні матеріалів
адміністративного позову, доводів,
покладених в його обґрунтування та
долучених доказів вбачаються підстави
для відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі з наступних
підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3
КАС України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України визначено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Головною ознакою публічно-правового
спору є наявність у однієї зі сторін
спору, яка є суб`єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій по відношенню до іншої сторони
спору.

Згідно п.1 Роз`яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000 р.
№02-5/35 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» надано визначення
акту державного чи іншого органу,
згідно якого Акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. Залежно від компетенції
органу, який прийняв такий документ, і
характеру та обсягу відносин, що
врегульовано ним, акти поділяються на
нормативні і такі, що не мають
нормативного характеру, тобто
індивідуальні. Нормативний акт - це
прийнятий уповноваженим державним чи
іншим органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Як зазначено в адміністративному
позові, Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради залучений як третя особа у
цивільній справі № 183/7653/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, що розглядається
Новомосковським міськрайонним судом
Дніпропетровської області.

В ході судового засідання 05.02.2014 року,
Органом опіки та піклування
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради в якості доказу по справі
на виконання вимог ч.5 ст.19 Сімейного
кодексу України надано до суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору.

Згідно зазначеного висновку, орган
опіки та піклування Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
вважає, що на даний час позбавлення
ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини -
ОСОБА_3 є недоцільним.

Так, згідно ч.5 ст.19 СК України, Орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

У відповідності до ч.6 ст.19 СК України,
суд може не погодитися з висновком
органу опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

При цьому, з огляду на положення ч.4 ст.19
СК України, при розгляді судом спорів
щодо позбавлення батьківських прав
участь органу опіки та піклування є
обов'язковою.

Таким чином, з огляду на положення ч.ч.4,
5 СК України, при розгляді сімейних
спорів подання письмового висновку
органів опіки і піклування та їхня
участь у судовому засіданні є
обов'язковою. Складання зазначених
висновків і участь у судових
засіданнях покладено на відділи й
управління освіти районних, районних у
містах Києві та Севастополі державних
адміністрацій і виконавчих комітетів
міських чи районних у містах рад.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у висновку, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження відповідача про
наявність чи відсутність певних
обставин є висновками тільки
відповідного органу, зазначення яких у
висновку не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження
відповідача можуть бути підтверджені
або спростовані судом у разі спору про
законність судового рішення, в основу
якого буде чи не буде покладено
згадувані висновки.

З наведеного слідує, що оскаржуваний
висновок в даному випадку не має
обов'язкового характеру та не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у сфері управлінської діяльності, а є
одними із доказів у цивільній справі,
оцінка якому буде надана під час
розгляду цивільної справи № 183/7653/13-ц,
так само, як і діям службових осіб,
вчиненим або не вчиненим у процесі чи
за результатами складання
оскаржуваного висновку, та частина з
яких, згідно викладених позивачем в
поданому позові вимог наявні в
матеріалах цивільної справи та
досліджені судом в судовому засіданні.

За таких обставин, вбачається, що даний
спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки не має усіх невід'ємних ознак
публічно-правового спору.

Крім того, згідно ст.6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Позивач, обґрунтовуючи своє право на
оскарження дій посадових осіб
відповідача за результатами яких
складено висновок, вказує на те, що
складений документ може істотно
вплинути на результат розгляду
цивільної справи № 183/7653/13-ц, з чого
вбачається, що станом на момент подачі
позову права позивача не порушені та їх
порушення може і не відбутися в
наступному у випадку не врахування
висновку судом під час розгляду
цивільної справи.

Підстав, які-б перешкоджали позивачу
подати відповідні заперечення в
процесі розгляду цивільної справи №
183/7653/13-ц на висновок Органу опіки та
піклування Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради в
обґрунтування його неналежності або
недопустимості матеріали позову не
містять.

Таким чином, висновки органу опіки та
піклування не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, діяльність
яких перевірялась, тому його висновки
не можуть бути предметом спору.
Відсутність спірних відносин, в свою
чергу, виключає можливість звернення
до суду, оскільки відсутнє право, що
підлягає судовому захисту. Висновки
відповідача є носієм доказової
інформації про виявлені перевіряючим
органом обставини життя фізичною
особою, документом, який в
обов`язковому порядку повинен бути
наданий до суду та без наявності якого
неможливе законне прийняття
відповідного рішення, а тому оцінка
висновку, в тому числі й оцінка дій
службових осіб суб`єкта владних
повноважень щодо його складання,
викладення у ньому висновків, може бути
надана судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого при
врахуванні висновків такого акта.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
109 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, керуючись
статтями п.1 ч.1 ст.109, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання
дій незаконними - відмовити.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Роз'яснити, що позивач не позбавлений
права звернутися до суду в порядку
цивільного судочинства.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя
Д.О.Парфьонов