Справа № 804/875/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
17 лютого 2014 р. Справа № 804/875/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача Хотинець
представників відповідача
Бурковської О.М., Потапчук Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Межрегіонального Головного Управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів, в якому позивач просить
повідомлення-рішення:
донарахування податку на прибуток у
розмірі 1128344,00 грн. та штрафних санкцій
у розмірі 280174,33 грн.;
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного Управління Міндоходів
проведено планова виїзна перевірка
Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період 01.04.2010 по 31.12.2012
року, за результатами якої, складено
акт від 08.07.2013 №12/26.2-00374385. На підставі
акту перевірки винесено податкові
року в частині донарахування податку
на прибуток у розмірі 1128344,00 грн. та
штрафних санкцій у розмірі 280174,33 грн.;
Позивач вважає висновки податкового
органу в акті перевірки безпідставними
та необґрунтованими, а тому, винесене
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому,
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів при прийнятті оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. На підставі
вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав,
зазначених у позовній заяві.
Представники відповідача у судовому
засіданні позов не визнали, у
задоволенні позову просили відмовити.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів проведено планова виїзна
перевірка Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період 01.04.2010 по 31.12.2012
Перевіркою встановлено порушення:
- п.5.9 ст.5 Закону України від 28.12.94р.
№334/94-ВР "Про оподаткування прибутку
підприємств " (зі змінами та
доповненнями ) занижено валовий дохід
на 455501 грн., та в порушення п.п.5.4.6 п.5.4
ст.5 Закону України від 28.12.94р. Ж334/94-ВР
"Про оподаткування прибутку
підприємств" (зі змінами та
доповненнями), підприємством завищено
валові витрати по страхуванню
орендованого майна та давальницької
сировини в 2 квартал 2010 року на 363801,00
грн., в 4 кварталі 2010 року в сумі 1039021,00
грн. та 1 квартал 2011 року в сумі 445295,00
- п. 5.1, п.п..5.2.1 п.5.2 з урахуванням п.1.32 ст.1,
п.п..5.3.9 п.5.3 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.94р. №334/94-ВР, у редакції Закону
України від 22.05.97р. 283/97-ВР із змінами та
доповненнями, завищено валові витрати
у періоді з 01.04.2010р. по 31.03.2011р. на суму
278928,26 грн., в тому числі за 2 квартал
року в сумі 149933,33 грн., за 1 квартал 2011
- п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України завищено витрати операційної
діяльності у періоді з на 2693602,57 грн. у
т.ч. 2 квартал 2011 року на 1222073,29 грн.,
року на 209312,33 грн., 2 квартал 2012 року на
513149,93 грн., 3 квартал 2012 року на
437494,65 грн., 4 квартал 2012 року на 262531,87
- п.п. 138.8.5 п. 138.8 ст. 138, п.п. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140
Податкового кодексу України ПрАТ з II
олійноекстракційний завод» при
визначенні об'єкта оподаткування по
податку на прибуток, завищено витрати
по страхуванню майна (майна у
оренді), у 1 кварталі 2012 року на 3333220,04
грн. та занижено витрати у 2 кварталі
2012 року на 764385,05 грн.;
- п.п. 8.3.9 п.8.3 ст.8 Закону України від
28.12.94р. № 334/94-ВР "Про оподаткування
прибутку підприємств" (із змінами та
доповненнями), підприємством ПрАТ
з II "Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" нараховані
амортизаційні відрахування на
нематеріальні активи, строк
безперервної експлуатації яких,
грн., в тому числі за 2 квартал 2010 року в
на прибуток підприємств за період
з 01.04.10р. по 31.12.12р. на суму 1789155
грн., у тому числі по періодах:
2 квартал 2010 року на суму 122746 грн.
4 квартал 2010 року на суму 334392 грн.
1 квартал 2011 року на суму 187103 грн.
2 квартал 2011 року на суму 281077 грн.
3 квартал 2011 року на суму 8179 грн.
4 квартал 2011 року на суму 3100 грн.
1 квартал 2012 року на суму 743932 грн.
- п. 188.1. ст. 188 п. 198.2. п. 198.3, п. 198,6 ст. 198
розділу 5 Податкового кодексу України
пп.7.4.1, пп..7.4.5 п.7.4 пп.7.5.1 п.7.5 ст.7, Закону
України „Про податок на додану
вартість" від 03.04.97 року № 168/97-ВР, чим
занижено податок на додану вартість до
сплати в бюджет в сумі 1139441 грн., у тому
числі за: червень 2010р. на 1062 грн., липень
червень 2012р. на 188962 грн., липень 2012р. на
- п. 51.1. ст.51 та пп. "б" п. 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України,
підприємством надано податкову
звітність про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку (за формою № 1ДФ) за I, II
квартали 2011 року та за I, III квартали 2012
року з недостовірними даними та з
За результатами перевірки складено Акт
від 08.07.2013р. №12/26.2-00374385 на підставі
якого, винесено податкові
року в частині донарахування податку
на прибуток у розмірі 1128344,00 грн. та
штрафних санкцій у розмірі 280174,33 грн.;
Як вбачається з матеріалів справи, під
час перевірки встановлено, що
автомобільні шини та акумулятори, які
знаходяться в експлуатації та на
складі Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» рахуються
у складі запасів підприємства - ДТ 207
„Запасні частини", що підтверджено
матеріалами перевірки та відповідає
вимогам пункту 16 Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 9 „Запаси",
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 20.10.1999р. №246,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 02.11.1999р. №751/4044.
Списання шин та акумуляторних батарей
при досягненні нормативного пробігу,
або заміна у зв'язку з повним зношенням
в бухгалтерському обліку,
відображається проводкою: Дт 23 (91, 92, 93)
При цьому, вартість шин, які
знаходяться в експлуатації,
враховується на підприємстві згідно з
оборотною відомістю у складі запасів.
Відповідно до ст.5.9 Закону України від
28.12.1994р. №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
платник податку веде податковий облік
приросту (убутку) балансової вартості
товарів (крім тих, що підлягають
амортизації, та цінних паперів),
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, напівфабрикатів, малоцінних
предметів (далі - запасів) на складах, у
незавершеному виробництві та залишках
готової продукції, витрати на
придбання та поліпшення (перетворення,
зберігання) яких, включаються до складу
валових витрат, згідно з цим Законом (за
винятком тих, що отримані безкоштовно).
Вартість запасів оплачених, але не
отриманих (не оприбуткованих)
платником податку-покупцем, до
приросту запасів не включається.
Вартість запасів оплачених, але не
відвантажених (не знятих з обліку)
платником податку-продавцем, до убутку
запасів не включається.
У разі, коли балансова вартість таких
запасів на кінець звітного періоду
перевищує їх балансову вартість на
початок того ж звітного періоду,
різниця включається до складу валових
доходів платника податку у такому
У разі, коли балансова вартість таких
запасів на кінець звітного періоду, є
меншою за їх балансову вартість на
початок того ж звітного періоду,
різниця включається до складу валових
витрат платника податку у такому
З метою податкового обліку, платник
податку за своїм вибором здійснює
оцінку вибуття запасів за одним з таких
методів бухгалтерського обліку,
визначених у відповідному стандарті:
- ідентифікованої вартості відповідної
- середньозваженої вартості однорідних
- вартості перших за часом надходження
- нормативних затрат;
- ціни продажу запасів (виключно для
запасів, що реалізуються через
роздрібну торгівлю).
Для всіх одиниць податкового обліку
запасів, що мають однакове призначення
та однакові умови використання,
застосовується тільки один із
У разі обрання платником податку
методу оцінки вартості вибуття
запасів, зміна такого методу протягом
податкового року для цілей податкового
обліку не дозволяється.
Податковий облік приросту (убутку)
балансової вартості запасів, які
використовуються з метою виробництва
електроенергії за переліком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України, здійснюється за наслідками
звітного (податкового) року, а решта
запасів підлягає коригуванню в
В свою чергу, аналізуючи наданні
позивачем документи до матеріалів
судової справи, встановлено, що
зазначена інформація в оборотній
відомості по автомобільним шинам та
акумуляторним батареям з 01.04.2010 по
31.12.2010 року складена в порушення абз.11
п.5.9 ст.5 Закону України від 28.12.1994
№334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
Щодо завищення Приватним акціонерним
товариством з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» валових
витрат на суму витрат по страхуванню
орендованого майна та давальницької
сировини, суд зазначає наступне.
Відповідно до генерального договору
01.05.2009 року Приватне акціонерне
товариство з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод»
(страхувальник) підписав договір
страхування з страховиком ЗАТ СК «АІГ
Україна»/3AT СК «Чартіс Україна» (період
страхування з 00.00 01 квітня 2009 до 24.00 31
березня 2010 року, за Київським часом.
Відповідно до додатку №1 до договору
подовжена до 24.00 годин 31 травня 2010 року).
Предметом страхування, є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству
України, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядження майном.
До страхування підлягає усе рухоме та
нерухоме майно страхувальника, або за
яке страхувальник несе
відповідальність, що зазначене у
договорі страхування.
Відповідно до пп.3.1.1, пп.3.1.2, пп.3.1.3
зазначеного договору: будівлі
(додаткові, допоміжні пристрої
орендодавця, підйомники, робочі містки,
годинники, паркани, стіни, ворота,
невеликі надвірні будівлі, зовнішні та
підземні водні, дренажні з'єднання);
машинне обладнання, установки та весь
іншій вміст; товарні запаси та товари в
обороті (сировина, запаси та інші
товари, які не виробляються
страхувальником, товари у обороті,
готова продукція, вироблена
За даними податкового обліку
відповідно генеральному договору
додатку №1 до договору страхування
Приватне акціонерне товариство з
іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» до складу
валових витрат віднесено суму в
розмірі 363801,00 грн. - страхування майна
За даними бухгалтерського обліку, на
рахунку 103 рахуються будівлі
невиробничого призначення, які
розташовані за адресою: вул.
Ленінградська буд. 40а, первинною
вартістю 2531568,32 грн., вул. Короленко
буд.14б (дитячий садок), первинною
вартістю 378591,86 грн. амортизаційні
відрахування до складу валових витрат
у податковому обліку за перевірений
період не відображалися. Виробничі
будівлі, обладнання, рухоме майно
Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» відповідно
договорів від 16.11.09р. №б/н, від 01.06.2011р.,
від 01.06.09р. №б/н орендує у ДП з II
„Сантрейд". Відповідно договорів
оренди нерухомого майна орендодавець
зобов'язується передати орендареві у
строкове платне користування нерухоме
майно разом з обслуговуючою це
нерухоме майно земельною ділянкою.
Статтею 759 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
Відповідно ст.4 Закону України "Про
власність", власник на свій розсуд
володіє, користується та
розпоряджується майном, яке йому
Майнове страхування - це галузь
страхування, в якій об'єктом страхових
відносин є майнові інтереси, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням майном юридичних або
фізичних осіб, що здійснюються на
підставі добровільно укладеного
договору між страховиком і
Згідно зі ст.139 Господарського кодексу
України, майном визнається сукупність
речей та інших цінностей (включаючи
нематеріальні активи), які мають
вартісне визначення, виробляються чи
використовуються у діяльності
суб'єктів господарювання та
відображаються в їх балансі або
враховуються в інших передбачених
законом формах обліку майна цих
суб'єктів. Залежно від економічної
форми, якої набуває майно у процесі
здійснення господарської діяльності,
майнові цінності належать до основних
фондів, оборотних засобів, коштів,
Зокрема, основними фондами виробничого
і невиробничого призначення є будівлі,
споруди, машини та устаткування,
обладнання, інструмент, виробничий
інвентар і приладдя, господарський
інвентар та інше майно тривалого
використання, що віднесено
законодавством до основних фондів.
Відповідно до пп.8.5.1 п.8.5 ст.8 Закону
України від 28.12.1994р. №334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств"
визначено, що балансова вартість
відповідної групи основних фондів не
зменшується на вартість основних
фондів, які надаються платником
податку в оперативний лізинг (оренду).
Тобто, основні фонди, які знаходяться в
оренді, рахуються на балансі
Так, відповідно до п.5.1 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», валові витрати
виробництва та обігу - це сума будь-яких
витрат платника податку в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
Абзацом 1 пп.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», передбачено можливість
включення до складу валових витрат
підприємства будь-яких витрат зі
страхування ризиків загибелі врожаю,
транспортування продукції платника
податку; цивільної відповідальності,
пов'язаної з експлуатацією
транспортних засобів, що перебувають у
складі основних фондів платника
податку; екологічної та ядерної шкоди,
що може бути завдана платником податку
іншим особам; майна платника податку;
кредитних та інших комерційних ризиків
платника податку, за винятком
страхування життя, здоров'я або інших
ризиків, пов'язаних з діяльністю
фізичних осіб, що перебувають у
трудових відносинах з платником
податку, обов'язковість якого, не
передбачена законодавством, або будь -
які витрати зі страхування сторонніх
фізичних чи юридичних осіб.
Отже, майно, яке отримано в оренду, не є
власністю орендаря. Виходячи з
викладеного, витрати на страхування
орендованого майна неповинні
включатися до складу валових витрат
підприємства - орендаря.
Відносно неправомірного включення до
складу витрат сплачених Приватним
акціонерним товариством з іноземними
інвестиціями «Дніпропетровський
олійноекстракційний завод» по
договору страхування від 23.12.2011 року,
суд зазначає, що Приватне акціонерне
товариство з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» укладено
договір страхування №251.992234.0045
від 23.12.2011р. з ПАТ «Страхова компанія
Предметом договору страхування, є
майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням
розпорядженням застрахованого майна.
Договір страхування фактично укладено
23.12.2011 року. Період дії з 00.00 годин
01.06.2011р. до 24.00 годин 31 травня 2012 року.
Перший страховий платіж був внесений
17.01.2012 року. У податковому обліку
страхова премія відображено у 1
кварталі 2012 року у сумі 4586310,28 грн.,
тобто по даті фактичної сплати.
Відповідно до ст. 2 Закону України від
07.03.1996р. №85/96-ВР "Про страхування",
страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) .
Відповідно ст.8 Закону України "Про
страхування", страховий ризик - певна
подія, на випадок якої, проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.
Укладаючи договір страхування 23.12.2011р.
обидві сторони договору були обізнані,
що страховий ризик, тобто, страхова
подія за період з 01.06.2011р. по 22.12.2011 року
вже не відбулась, тому ніяк не має
ознаки ймовірності та випадковості
Відповідно до цього Закону, договір
страхування визнається недійсним і не
підлягає виконанню, також, у разі:
- якщо його укладено після страхового
- якщо предметом договору страхування є
майно, яке підлягає конфіскації на
підставі судового вироку або рішення,
що набуло законної сили.
Тобто, згідно п.1 ст.29 Закону України
"Про страхування", навіть, якщо б
страховий випадок відбувся у періоді з
01.06.2011р. по 22.12.2011 року страхове
відшкодування страхувальника не мало
би бути сплачено в зв'язку з
відсутністю на той період угоди.
Також, суд зазначає, що представником
позивача залучено до матеріалів
судової справи заяву на добровільне
страхування майна юридичних осіб від
30.05.2011 року та сертифікат покриття від
01.06.2011 року, які під час проведення
перевірки Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод» не
надавалися. Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, позивач не надав
вищезазначені документи і до свого
заперечення на акт перевірки
від 08.07.2013 №12/26.2- 00374385 та жодним чином не
зазначив про наявність таких
документів. Даний факт ставить під
сумнів, взагалі, наявність заяви на
добровільне страхування майна
юридичних осіб від 30.05.2011 року та
сертифікату покриття від
01.06.2011 року у Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод», під час
проведення перевірки.
В свою чергу, відповідно до п.85.2 ст.85
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать або пов'язані з
предметом перевірки. Такий обов'язок
виникає у платника податків після
Таким чином, відповідно до п.44.6 ст.44
Податкового кодексу України, у разі,
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
п.44.7 цієї статті, платник податків не
надає посадовим особам органу
державної податкової служб, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків в
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складання
Щодо неправомірності амортизаційних
відрахувань на нематеріальні активи
Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод», суд
Згідно матеріалів справи встановлено,
що позивачем нараховані амортизаційні
відрахуванню на нематеріальні активи,
строк безперервної експлуатації яких,
тому числі за 2 квартал 2010 року в сумі
- програмне забезпечення Sun Systems введено
в експлуатацію 01.12.1999р., строк
використання в експлуатації закінчено
01.12.2009р., у 2 кварталі 2010 року нараховане
амортизаційне відрахування на суму
- програмне забезпечення Sun Systems введено
в експлуатацію 01.03.2000р., строк
використання в експлуатації закінчено
01.03.2010р., у 2 кварталі 2010 року нараховане
амортизаційне відрахування на суму
Відповідно до вимог пп.8.3.9 п.8.3 ст.8
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», для амортизації
нематеріальних активів застосовується
лінійний метод, відповідно якому,
кожний відокремлений вид
нематеріального активу амортизується
різними долями, виходячи з його
первинної вартості з урахуванням
індексації протягом строку, який
зизначається платником податку
самостійно, виходячи зі строку
корисного використання таких
нематеріальних активів, але не більше 10
років безперервної експлуатації.
Таким чином, позивачем завищено
амортизаційні відрахування на
нематеріальні активи, строк
безперервної експлуатації яких,
Відносно надання Приватним
акціонерним товариством з іноземними
інвестиціями «Дніпропетровський
олійноекстракційний завод» податкової
звітності з недостовірними даними та з
помилками, суд зазначає, що позивачем
надано податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма №1ДФ):
- за І квартал 2011 року від 06.05.2011р.
№900291272, від 10.05.2011р. за реєстраційними
- за II квартал 2011 року від 09.08.2011 за
- за III квартал 2012 року від 08.11.2012р. за
На підставі п. 1.9 Додатку №3 до
«Методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України»,
затверджених наказом ДПС України від
14.06.2012р. №516, ДПС України сформовано
протоколи помилок податкових агентів
та реєстри відбракованих даних (далі -
протоколи помилок), поданих за формою
№1ДФ:
- за І квартал 2011 року від 26.07.2011р.;
- за II квартал 2011 року від 30.08.2011р.;
- за І квартал 2012 року від 21.05.2012р.;
- за III квартал 2012 року від 26.11.2012р.
Згідно зазначених протоколів помилок,
в податкових розрахунках сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма №1ДФ) за вищевказані
періоди, податкові номери фізичних
осіб - недійсні (тип помилки - 99 -
податковий номер фізичної особи
недійсний або серія та номер паспорта
відсутні в окремому реєстрі ДРФО).
Відповідно до протоколу помилок в
податковому розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма №1ДФ) за І квартал 2011
року, встановлено тип помилки 98 -
податковий номер фізичної особи або
реєстрацію за серією та номером
паспорту фізичної особи, закрито по
ідентифікаційним номерам: НОМЕР_4,
НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9,
НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13,
НОМЕР_14, НОМЕР_17,НОМЕР_18, НОМЕР_15, НОМЕР_7,
Таким чином, підприємством надано
податкову звітність про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку (за формою № 1ДФ) з
недостовірними даними та з помилками,
що є порушенням п.51.1. ст.51 та пп."б" п. 176.2
ст.176 Податкового кодексу України.
Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що
висновки за результатами перевірки
позивача встановлені у повній
відповідності з нормами законодавства,
а тому, в задоволенні позовних вимог
має бути відмовлено.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України,
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також, факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.
Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого, органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне, відповідно до ч.
2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», розмір ставки судового збору за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
У зв'язку з чим, стягнути з Приватного
акціонерного товариства з іноземними
інвестиціями "Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" на користь
Державного бюджету України решту
судового збору в розмірі 4 101,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України,
при вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо відмови в задоволенні
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного
позову Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод"
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Межрегіонального
Головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
олійноекстракційний завод" на користь
Державного бюджету України решту
судового збору в розмірі 4 101,00 грн.
Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 17.02.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник суддіІ.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.Рагімов