Справа № П/811/69/14
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

26 лютого 2014 року
Справа № П/811/69/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Хилько Л.І., розглянувши в порядку
письмового провадження в залі суду в
місті Кіровограді адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім "Протеїн-Продакшн"" (далі - позивач)
до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2013 року
№, винесене відповідачем як
суб'єктом владних повноважень. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що в період з 23.09.13 р. по 27.09.13 р.
відповідачем проведено позапланову
невиїзну документальну перевірку з
питань правильності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
доходів та витрат, що враховуються при
визначені об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств по
взаємовідносинах з ТОВ "УкрМаслоЗбут"
() за лютий, березень 2013
р., за результатами якої складено акт
№67/11-23-22-06/36390340 від 04.10.13 р.

На підставі висновків акту перевірки,
відповідач виніс податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2013 року
№, яким за порушення п.198.2, п.198.3,
п.198.6 статті 198 Податкового кодексу
України зменшив розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на загальну суму 684 845,00 грн..
Дане рішення отримано 29.10.2013 року.

Як зазначив позивач, з податковим
повідомленням-рішенням від 24.10.2013 р. та
висновками, викладеними у акті
перевірки, він не погоджується у
зв'язку з тим, що вони не відповідають
вимогам чинного законодавства України.

Представник позивача у судовому
засіданні 26.02.2014 р. позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.
Також, представником заявлено
клопотання щодо подальшого розгляду
справи в порядку письмового
провадження /а.с.48 т.3/.

Відповідач подав заперечення проти
позову, в якому зазначив, що згідно до
автоматизованої системи співставлення
на рівні ДПА України податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів та додатками №5
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів" встановлено, що
позивачем відображено в податковому
обліку, а саме віднесено до складу
податкового кредиту операції з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
«УкрМаслоЗбут» на загальну суму ПДВ
1305283,70 грн., в т.ч.: - за лютий 2013 року на
суму 415727,48 грн.; - за березень 2013 року на
суму 889556,22 грн.. При цьому, в ході
перевірки встановлено, що ТОВ
"УкрМаслоЗбут" здійснювало діяльність
спрямовану на здійснення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам, в даному випадку
позивачу.

Отже, у зв'язку з не підтвердженням
податкового кредиту з ПДВ по
взаємовідносинам з ТОВ "УкрМаслоЗбут"
відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість за жовтень
2012 року в повному обсязі. Первинні
документи, отримані позивачем від
контрагента ТОВ «УкрМаслоЗбуд», на
думку відповідача, не мають юридичної
сили та доказовості в зв'язку з тим, що
діяльність зазначеного постачальника
була спрямована на надання податкових
вигод та проведення безтоварних
операцій.

Таким чином, перевіркою повноти
нарахування податку на додану вартість
за перевірений період встановлено
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 19
декларації з ПДВ) на загальну суму 684
845,00 грн., в т.ч.: за лютий 2013 року на суму
219 139 грн.; за березень 2013 року на суму
465706 грн..

Відтак, відповідач просить суд
відмовити у задоволені позову /а.с.74 т.2/.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечення підтримав,
просив їх врахувати та відмовити у
задоволенні позову.

Щодо розгляду справи в порядку
письмового провадження не заперечував
/а.с.48 т.3/.

Відповідності до вимог ч.6 ст.128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст.128 КАС, справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно й повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Частина 2 ст. 19 Конституції України
вказує, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно вимог ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідач, в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС
України, є суб'єктом владних
повноважень, рішення якого оскаржено.

Судом встановлено, що згідно п.п.20.1.4
п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2, п.75.1, ст. 75, п.п.78.1.1 п.78.1
ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу
України та відповідно до наказу
Кіровоградської ОДПІ ГУ Мінходів у
Кіровоградській області №779 від 20.08.2013
р. проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка позивача з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість та доходів
та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств по
взаємовідносинах з ТОВ «УкрМаслоЗбут»
(код за ) за лютий, березень
2013 року.

По закінченню перевірки складено акт
№67/11-23-22-06/36390340 від 04.10.13 /а.с.12-34 т.1/.

Перевіркою правильності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ та правомірності
декларування доходів та витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування з податку на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «УкрМаслоЗбут»
(код за ) за лютий та
березень 2013 року встановлено
порушення:

1) п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 19
Декларації з ПДВ) на загальну 684845 грн. в
т.ч.:

- за лютий 2013 року на суму 219139 грн.;

- за березень 2013 року на суму 465706 грн.,

а також встановлено заниження
позитивного значення (рядок 18
декларації з ПДВ) за лютий 2013 р. на суму
15772 грн., внаслідок чого підприємством
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного періоду (ряд. 24
декларації з ПДВ) за лютий 2013 року на
загальну суму 15772 грн..

На підставі зазначених висновків 24.10.13
р. відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення №,
відповідно до якого позивачу було
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 684 845,00 грн., в т.ч.: - за лютий 2013
року на суму 219139 грн.; - за березень 2013
року на суму 465706 грн..

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить із
наступних фактичних обставин.

Як зазначено в акті №67/11-23-22-06/36390340 від
04.10.13 р. (далі - акт перевірки), згідно
автоматизованої системи співставлення
на рівні ДПА України податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів та додатками №5
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів" встановлено, що
позивачем відображено в податковому
обліку, а саме віднесено до складу
податкового кредиту операції з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
«УкрМаслоЗбут» на загальну суму ПДВ
1305283,70 грн., в т.ч.: за лютий 2013 року на
суму 415727,48 грн.; за березень 2013 року на
суму 889556,22 грн..

Дані обставини підтверджені й
позивачем наданими на перевірку
первинними документами, про що описано
в акті перевірки. При цьому відповідач,
посилаючись на результати перевірки
ТОВ «УкрМаслоЗбуд», оформленої актом
від 27.08.2013 року №47/11-23-22-06/37383952 «Про
результати позапланової невиїзної
документальної перевірки ТОВ
«УкрМаслоЗбуд» (код за ) з
питань правильності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
доходів та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств по
взаємовідносинах з ТОВ
«УкрОліяПром»за липень 2012 року, ТОВ
«Голден Гейтс Груп» за грудень 2012 року,
січень-березень 2013 року та ПП «Сігма К»
за травень 2013 року», прийшов до
висновку, що ТОВ "УкрМаслоЗбут"
здійснювало діяльність спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам, в даному випадку позивачу.

Далі відповідач зазначає, що у зв'язку з
не підтвердженням позивачем
податкового кредиту з ПДВ по
взаємовідносинам з ТОВ "УкрМаслоЗбут",
у нього відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість за жовтень
2012 року в повному обсязі. Первинні
документи, отримані позивачем від
контрагента ТОВ «УкрМаслоЗбуд» не
мають юридичної сили та доказовості.

Проте суд не погоджується з
відповідачем з огляду на таке.

Чинне податкове законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання, якщо не
доведено отримання платником певної
податкової вигоди. З акту перевірки
позивача не вбачається жодного
порушення, допущеного саме позивачем
по справі. Також, відповідач не
зазначив фактів того, що позивач мав
відношення до діяльності ТОВ
«УкрОліяПром», ТОВ «Голден Гейтс Груп»
та ПП «Сігма К».

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, ТОВ «УкрМаслоЗбіт»
зареєстроване як юридична особа,
перебуває на податковому обліку та є
платником ПДВ /а.с.67-72 т.2, а.с.45-47 т.3/.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно до п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є сам факт придбання таких товарів та
послуг з метою їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності (або подальшої реалізації).

Згідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належними первинними документами,
складеними у відповідності до закону,
що в свою чергу відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Дійсно, матеріалами справи
підтверджено відображення позивачем в
податковому обліку, а саме віднесення
до складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість по
господарських операціях з придбання
товару (сої) у контрагента ТОВ
«УкрМаслоЗбут» (код за ) на
загальну суму ПДВ - 1 305 283,70 грн., в т.ч.:

- за лютий 2013 року на суму 415 727,48 грн.;

- за березень 2013 року на суму 889 556,22 грн..

Зокрема, сторонами було укладено
договір №11/10-11 від 11.09.2011 р., предметом
якого є поставка сої /а.с.54-63 т.1/.

Виконання сторонами своїх зобов'язань
за вказаним вище договором
підтверджено наявними в справі
доказами, в тому числі видатковими та
товарно-транспортними накладними
/а.с.64-161 т.1/. Факт оплати товару
підтверджено платіжними дорученнями
/а.с.202-223 т.1, а.с.104-106 т.2/.

Відповідно вимог п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Згідно вимог п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

ТОВ "УкрМаслоЗбуд" виписано на адресу
позивача відповідні податкові
накладні, які також долучені до
матеріалів справи /а.с.162-201 т.1/.
Податкові накладні внесені до
відповідного реєстру /а.с.231-250 т.1, а.с.1-13,
20-39 т.2/, зауважень з боку відповідача
щодо їх оформлення не вбачається.

Використання позивачем отриманого
товару (сої) у власній господарській
діяльності також підтверджено
наявними в справі доказами /а.с.40-66 т.2/.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на зміст зазначеної норми, при
розгляді судом спору щодо
правомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків визначені податкові
зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Відповідач не надав суду жодного
доказу в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення.

Слід зазначити й те, що ТОВ
«УкрМаслоЗбуд» підтвердило реальність
господарської операції шляхом надання
до суду засвідчених копій первинної
документації /а.с.107-250 т.2, а.с.1-37 т.3/.

Відтак, суд приходить до висновку про
спростування тверджень відповідача
щодо порушення позивачем п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України,
тому податкове повідомлення-рішення
від 24 жовтня 2013 року № є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з п.п.3 п.9 розділу VI Прикінцевих
та перехідних положень Бюджетного
кодексу України у разі безспірного
списання коштів державного бюджету
(місцевих бюджетів) центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 24
жовтня 2013 року № Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області.

Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Протеїн-Продакшн" ()
з державного бюджету судові витрати по
справі, що складаються із судового
збору в сумі 487 грн. 20 коп., шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня її оголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Л.І. Хилько