Справа № 255/2756/13-а (23/255/134/13)
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/800/63422/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 16 жовтня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року у справі № 255/2756/13-а (23/255/134/13) за
позовом ОСОБА_1 до Донецької міської
ради про визнання недійсним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Донецької міської
ради, в якому просив визнати недійсним
з моменту прийняття рішення Донецької
міської ради №27/106 від 01.02.2013 року "Про
затвердження меж парку "Студентський"
на території м. Донецька".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення
незаконним в зв'язку з тим, що воно
прийняте за відсутності аналізу
регуляторного впливу, а проект
оскаржуваного рішення не був
оприлюднений в офіційній газеті
Донецької міської ради "Муніципальна
газета". Таким чином, прийняття рішення
№27/106 по-перше, призвело до порушення
прав ОСОБА_1 на участь у його розробці
та прийнятті, оскільки ним встановлені
певні обмеження на території парку
"Студентський", у тому числі, права на
отримання земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку;
по-друге, проект рішення не був
оприлюднений не пізніше як за 20 робочих
днів до дати його розгляду та прийняття
Донецькою міською радою; по-третє,
відповідачем не приймалося рішення про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо встановлення меж
парку "Студентський" на території м.
Донецька та в-четвертих, Донецька
міська рада при прийнятті спірного
рішення вийшла за межі своє
компетенції, передбаченої
Конституцією України та Законом
України "Про місцеве самоврядування"
наділивши себе правами встановлювати
або виключати господарську діяльність
у парках.

Постановою Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 16 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2013 року, відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Донецькою міською
радою 23.12.2009 року було прийняте рішення
№40/37 "Про надання земельним ділянкам
зелених зон і зелених насаджень на
території міста Донецька статусу
міських скверів и парків", яким був
визначений статус парку "Студентський".

На виконання зазначеного вище рішення
міської ради, Програми розвитку
земельних відносин та охорони земель
на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням
Донецької міської ради від 14.01.2011 року
№3/36, враховуючи матеріали з
інвентаризації меж парку
"Студентський" на території міста
Донецька, 01.02.2013 року Донецькою міською
радою було прийняте рішення №27/106 "Про
затвердження меж парку "Студентський"
на території міста Донецька".

Пунктами 1 та 2 даного рішення
встановлені і затверджені межі парку
"Студентський" у місті Донецьку та
вирішено виключити на території парку
"Студентський" господарську
діяльність, яка перешкоджає чи може
перешкоджати його використанню за
цільовим призначенням, а також
негативно впливає на природний стан
цих земель.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, ОСОБА_1 не
доведені обставини за яких
оскаржуваним рішенням були порушені
його права. Разом із тим, рішення
Донецької міської ради №27/106 від 01.02.2013
року "Про затвердження меж парку
"Студентський" на території м. Донецька"
прийняте відповідачем в межах
повноважень із дотриманням положень
Земельного кодексу України, Законів
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", "Про благоустрій населених
пунктів" та наказу Міністерства
будівництва. архітектури та
житлово-комунального господарства "Про
затвердження Правил утримання зелених
насаджень у населених пунктах України"
від 10.04.2006 №105.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" державна регуляторна
політика у сфері господарської
діяльності передбачає собою напрям
державної політики, спрямований на
вдосконалення правового регулювання
господарських відносин, а також
адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, недопущення прийняття
економічно недоцільних та
неефективних регуляторних актів,
зменшення втручання держави у
діяльність суб'єктів господарювання та
усунення перешкод для розвитку
господарської діяльності, що
здійснюється в межах, у порядку та у
спосіб, що встановлені Конституцією та
законами України.

З наведеного вбачається, що до кола
осіб, діяльність яких регулюється саме
визначеними нормами закону, не входить
орган місцевого самоврядування -
Донецька міська рада, отже прийнятий
проект спірного рішення, враховуючи
приписи ст. 3 ГК України, не відноситься
до регуляторного акту, прийнятого
уповноваженим регуляторним органом.

Рішення Донецької міської ради від
01.02.2013 року №27/106 "Про затвердження меж
парку "Студентський" на території міста
Донецька" не встановлює, змінює чи
скасовує норми права. А факт поширення
його дії щодо невизначеного кола осіб,
не є підтвердженням статусу як
регуляторного акту.

Відповідно ч. 3 ст.15 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
проекти нормативно-правових актів,
рішень органів місцевого
самоврядування, розроблені
відповідними розпорядниками,
оприлюднюються ними не пізніш як за 20
робочих днів до дати їх розгляду з
метою прийняття.

Судами встановлено, що Проект рішення
Донецької міської ради "Про
затвердження меж парку "Студентський"
на території міста Донецька" був
опублікований на офіційному сайті
міського голови та міської ради м.
Донецька. Вперше - 16.02.2012 року, з
урахуванням внесених змін - 14.06.2012 року.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та п.1.2 Порядку надання містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки, їх склад та зміст,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 07.07.2011 року №109 містобудівна
документація - затверджені текстові та
графічні матеріали з питань
регулювання планування, забудови та
іншого використання територій.

Частиною 1 ст. 21 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що громадським слуханням
підлягають розроблені в установленому
порядку проекти містобудівної
документації на місцевому рівні:
генеральні плани населених пунктів,
плани зонування територій, детальні
плани територій.

Затвердження на місцевому рівні
містобудівної документації,
зазначеної у частині першій цієї
статті, без проведення громадських
слухань щодо проектів такої
документації забороняється.

Враховуючи зазначене містобудівна
документація, яка затверджена рішенням
Донецької міської ради від 01.02.2013 року
№27/106, не підлягає обговоренню на
громадських слуханнях.

Крім того, відповідно ч.1 ст.55
Конституції України від 28.06.1996 №
254к/96-ВР права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.11.1997 № 6-зп надане офіційне
тлумачення цієї частини вказаної
статті, згідно якого частину другу
статті 55 Конституції України необхідно
розуміти так, що кожен, тобто
громадянин України, іноземець, особа
без громадянства має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемляють
права і свободи громадянина України,
іноземця, особи без громадянства чи
перешкоджають їх здійсненню, а тому
потребують правового захисту в суді.

Таким чином, приймаючи рішення від
25.11.1997 № 6-зп Конституційний Суд України
гарантував кожному право на судовий
захист на оскарження будь-яких рішень,
дій чи бездіяльності всіх органів
державної влади, місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, у випадках якщо ними відносно
конкретної особи прийняте відповідне
рішення, вчинена дія чи бездіяльність.

ОСОБА_1 не наведено жодних доказів того,
що рішенням рішення Донецької міської
ради №27/106 від 01.02.2013 року "Про
затвердження меж парку "Студентський"
на території м. Донецька" порушені його
права.

Виходячи з наведеного оскаржуване
рішення Донецької міської ради №27/106
від 01.02.2013 року "Про затвердження меж
парку "Студентський" на території м.
Донецька" прийняте в межах наданих
повноважень та відповідно діючого
законодавства, наведені позивачем
підстави для скасування зазначеного
рішення спростовуються матеріалами
справи, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли до вірних висновків
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 16 жовтня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: