Справа № 816/685/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/685/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
боргу, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
боргу зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 1834,64 грн.

Позивач у судове засідання явку свого
представника не забезпечив, надав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач у судове засідання явку
свого представника не забезпечив, хоча
повідомлявся про час та місце судового
розгляду належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Ці ж наслідки застосовуються у
разі повторного неприбуття за таких
самих умов відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень.

Тому суд вважає за можливе
розглянути справу за даної явки та за
наявними в справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058-IV (в редакції, яка діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин, далі-Закон №1058-IV)
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 15 Закону №1058-IV
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
які набувають статусу платників
страхових внесків до Пенсійного фонду
з дня взяття їх на облік територіальним
органом Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 6 частини другої
статті 17 Закону №1058-IV страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
та сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Пунктом 3 частини 1 статті 11 та
підпункту 2 пункту 8 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV встановлено, що
фізичні особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, у тому числі ті, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент) сплачують страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи
на умовах і в порядку, визначених цим
Законом, та в розмірах, передбачених
для платників збору (юридичних і
фізичних осіб) Законом України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", але не менше мінімального
страхового внеску.

Відповідно до п.4.7 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року №21-1, далі -
Інструкція № 21-1, розмір мінімального
страхового внеску визначається шляхом
множення мінімального розміру
заробітної плати, установленої законом
на той час, за який здійснюється
розрахунок сум страхових внесків: для
застрахованих осіб, визначених
підпунктами 2.2.1, а саме: фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок), (крім осіб,
які працюють у платників фіксованого
сільськогосподарського податку, осіб,
які мали та/або мають статус інвалідів,
застрахованих осіб з числа осіб
льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілоти, штурмани,
бортінженери, бортмеханіки,
бортрадисти, льотчики-наглядачі) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах), 2.2.2, 2.2.6 -
2.2.12 пункту 2.2 цієї Інструкції, - на 34
відсотки за період з 01.01.2004 року до
30.03.2005 року, 34,3 відсотка за період з
31.03.2005 року до 31.12.2005 року (включно), 33,8
відсотка за 2006 рік, 33,7 відсотка за 2007
рік, 35,2 відсотка з 01.01.2008 року по 31.12.2010
року включно.

З огляду на викладене, відповідач є
страхувальником-платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Починаючи з 01 січня 2010 року, порядок
подачі звітності встановлений
Порядком формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України від
05.11.2009 року №26-1 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 24.11.2009
року за №1136/17152 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку фізичні
особи-суб`єкти підприємницької
діяльності, у тому числі ті, які обрали
особливий спосіб оподаткування, самі
за себе і за членів сім'ї, які беруть
участь у провадженні підприємницької
діяльності; особи, які забезпечують
себе роботою самостійно - займаються
адвокатською, нотаріальною, творчою та
іншою діяльністю, пов'язаною з
отриманням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, самі за себе формують
та подають до органів Пенсійного фонду
звіт один раз на рік до 1 квітня року,
наступного за звітним періодом.

Згідно частини шостої статті 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для відповідача є рік.

28 березня 2011 року відповідачем подано
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області звіти про суми
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за 2005 та 2010 роки, в яких
визначено розмір страхових внесків,
загальна сума яких становить 1834,64 грн.

Із картки особового рахунку
страхувальника вбачається, що
відповідачем страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування сплачено не в повному
обсязі, і на момент розгляду справи в
суді борг зі сплати страхових внесків
за 2005 та 2010 роки складає 1834,64 грн.

Пунктом 7 Перехідних та прикінцевих
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (чинного з 01.01.2011
року) визначено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду
відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону за формою
і у строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. У разі, якщо
страхувальник який одержав вимогу
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки і протягом
десяти робочих днів після її отримання
не сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому порядку і
подає вимогу про сплату недоїмки до
відповідного підрозділу державної
виконавчої служби, а також має право
звернутися до суду про стягнення
недоїмки.

На виконання положень ч. 3 ст. 106 Закону
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області направлено
відповідачу вимога про сплату боргу із
страхових внесків №Ф 1677 від 04.04.2011 року,
яка отримана відповідачем 29.04.2011 року.
Доказів того, що дана вимога
оскаржувалась відповідачем до органів
Пенсійного фонду або до суду не надано.

Таким чином, за відповідачем рахується
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування в
загальному розмірі 1834,64 грн.

Відповідно до ч. 12 ст.20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Згідно частини 3 статті 106 Закону
України №1058 відповідний орган
Пенсійного фонду має право звернутися
до суду про стягнення недоїмки.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги щодо стягнення заборгованості
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування суд вважає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а
відповідачем-фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення боргу
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області
заборгованість по сплаті страхових
внесків на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 1834,64 грн (одна тисяча вісімсот
тридцять чотири гривні 64 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови виготовлено 14
березня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський