Справа № 104/96/14
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 104/96/14

11.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Горошко Н.П. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Білогірського районного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Борісенко Є.В.) від 27.01.14 у справі № 104/96/14

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Білогірському районі Автономної
Республіки Крим (вул. Островського 3, м.
Білогірськ, Автономна Республіка Крим,
97600)

про визнання відмови в призначенні
пенсії протиправною, зобов'язання
призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білогірського районного
суду Автономної Республіки Крим від
27.01.2014 адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Автономної
Республіки Крим про визнання відмови в
призначенні пенсії протиправною,
зобов'язання призначити пенсію,
задоволений в повному обсязі.

Визнано відмову Управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Автономної Республіки Крим в
призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу
років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" -
протиправною.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Автономної Республіки Крим призначити
ОСОБА_2 пенсію за вислугу років згідно з
п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" - з 04 червня 2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 73грн. 08 коп. (арк. с. 42-45).

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_2
на час звернення до Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі АР Крим мала
необхідний стаж роботи в галузі освіти,
який дає їй право на пенсію за вислугу
років та набула право на пенсію за
вислугу років відповідно до п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», але відповідачем
неправомірно було прийнято рішення про
відмову у призначенні пенсії.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Автономної Республіки Крим звернулось
з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Білогірського районного
суду Автономної Республіки Крим від
27.01.2014 скасувати, вирішити спір по суті
(арк. с. 47-48).

Доводи апеляції мотивовані тим, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, основні з яких
полягають в тому, що з 20.08.1986 по 02.09.1995
неможливо врахувати в страховий стаж
та стаж за вислугу років, так як на даті
заповнення трудової книжки 15.09.1986
стоїть печатка організації узбецькою
мовою та не відповідає печатці на
прийнятті 20.08.1986 (друк російською
мовою) та на звільнення (друк на
узбецькій мові ), також на дані печатки
необхідний нотаріальний переклад;
надані позивачем довідки від 10.05.2013 №
01-25/120-4 про прийняття її на посаду
вчительки співу в восьмирічну школу №32
ім. «Перемоги » на підставі наказу № 658
від 18.08.1986 і виписка з наказу № 173 про
звільнення від роботи в школі № 32 ім.
Перемоги 02.09.1995 неможливо врахувати до
страхового стажу і стаж за вислугу
років, так як не простежується
перейменування, а саме позивач була
прийнята в восьмирічну школу № 32 ім.
Перемоги , а довідку видає середня
загальноосвітня школа № 32; у виписці з
наказу № 173 про звільнення від роботи в
школі № 32 ім. Перемоги, відсутня дата
наказу; також не можливо врахувати до
страхового стажу період роботи з 02.09.1995
по 01.12.2011, оскільки період в довідці № 34
від 30.08.2013 не відповідає відомостям у
трудовій книжці, а саме згідно трудової
книжки позивач звільнений з
дошкільного освітнього закладу № 2 з
01.12.2011, а в довідці про роботу № 34 від
30.08.2013 - звільнена з 01.12.2012.

В судове засідання, призначене на 11.03.2014
позивач та відповідач явку
уповноважених представників не
забезпечили, про дату, час та місце
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином та своєчасно.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Згідно диплому НОМЕР_2 від 07.07.1986 ОСОБА_2
у 1982 році вступила до Ташкентського
педагогічного училища ім. Ю. Раджабі та
у 1986 році закінчила повний курс
названого училища за спеціальністю
музичне виховання, отримала
кваліфікацію вчителя музики, муз.
вихователя (арк.с.14).

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу НОМЕР_1 13.09.1998 укладений шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та їй присвоєне
прізвище: ОСОБА_2 (арк. с. 15).

Відповідно до записів трудової книжки
від 15.09.1986 ОСОБА_2 - випускницю Таш. муз.
училища ім. Раджабі 20.08.1986 призначено
вчителькою співу у вш. № 32 ім. Перемоги
Янгіюльського району, 02.09.1995 - звільнено
з роботи із переводом у дит. сад № 4
райВНО; 02.09.1995 - прийнято у дитячий садок
№ 4 Янгіюльського району музичним
керівником на 0,5 ставки, 01.11.1996 -
переведено музичним керівником у
дитячий садок № 4 на 1 ставку; 04.01.2010 - на
підставі наказу - ф 1 від 2010 року
хокіміяту Янгіюльського району
переведено на посаду музичного
керівника у ДОУ-2 (наказ № 1 від 04.01.2010);
01.12.2011 - трудовий договір припинений за
власним бажанням (наказ № 44 від 01.12.2011
(арк.с.10-13).

Згідно довідки № 86 від 11.05.2013, виданої
середньою загальноосвітньою школою №
32, ОСОБА_2 дійсно була прийнята
вчителькою співу у восьмирічну школу №
32 ім. Перемоги Янгіюльського району з
20.08.1986 (наказ по Янгіюльському РайВНО №
658 від 18.08.1986, звільнена від роботи
переводом у дитячий садок № 4 РайВНО з
02.09.1995 (наказ № 173§ 2 від 02.09.1995), а також
зазначено про перейменування
восьмирічної школи № 32 ім. Перемоги
Янгіюльського району у середню
загальноосвітню школу № 32 згідно
рішення Хакіма Янгіюльського району
(арк.с.19), що також підтверджується
випискою з наказу № 173§ 2 від 02.09.1995,
виданим 11.05.2013 середньою
загальноосвітньою школою № 32 за № 85
(арк.с.17,18), архівними довідками №.
01-25/120-4 від 10.05.2013, 01-25/122-4 від 10.05.2013
(арк.с.23,24,26,28).

Факт роботи ОСОБА_2 музичним керівником
з 02.09.1995 (наказ № 83 від 02.09.1995) по 01.12.2011
(наказ № 44 від 01.12.2011) підтверджується:
довідкою № 33 від 30.08.2013, виданою
дошкільною освітньою установою ДОУ № 2,
в якій також вказано, що з 04.01.2010 ДОУ № 4
перейменовано у ДОУ № 2 рішенням хакіму
Янгіюльського району (а.с.20); довідкою
№ 34 від 30.08.2013, виданою дошкільною
освітньою установою ДОУ № 2 (арк.с.21,22);
виписками з наказів про прийняття та
переведення ОСОБА_2 у дитячий сад № 4
Янгіюльського району (арк.с.16),
архівними довідками із відомостями про
заробітну плату №. 01-25/121-4 від 10.05.2013, №.
01-25/123-4 від 10.05.2013 (арк.с.25,27).

04.06.2013 ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в
Білогірському районі АР Крим із заявою
про призначення пенсії за вислугу
років (арк.с.9, аркуш пенсійної справи
9-10).

Протоколом від 30.10.2013 ОСОБА_2 відмовлено
в призначенні пенсії за вислугу років у
зв'язку з відсутністю такого права.
Відмова мотивована тим, що період
роботи з 20.08.1986 по 02.09.1995 неможливо
врахувати в страховий стаж та стаж за
вислугу років, так як на даті
заповнення трудової книжки 15.09.1986
стоїть печатка організації узбецькою
мовою та не відповідає печатці на
прийнятті 20.08.1986 (друк російською мовою)
та на звільненні (друк на узбецькій
мові ), також на дані печатки
необхідний нотаріальний переклад;
надані позивачем довідки від 10.05.2013 №
01-25/120-4 про прийняття її на посаду
вчительки співу в восьмирічну школу №32
ім. Перемоги на підставі наказу № 658
від 18.08.1986 і виписка з наказу № 173 ( вих.
№ 85 від 11.05.2013 ) про звільнення від
роботи в школі № 32 ім. Перемоги 02.09.1995
неможливо врахувати до страхового
стажу і стаж за вислугу років, так як не
простежується перейменування, а саме
позивач була прийнята в восьмирічну
школу № 32 ім. Перемоги, а довідку видає
середня загальноосвітня школа № 32;
також у виписці з наказу № 173 про
звільнення від роботи в школі № 32 ім.
Перемоги, відсутня дата наказу; не
можливо врахувати до страхового стажу
період роботи з 02.09.1995 по 01.12.2011,
оскільки період в довідці № 34 від
30.08.2013, не відповідає відомостям у
трудовій книжці, а саме згідно трудової
книжки позивач звільнений з
дошкільного освітнього закладу № 2 з
01.12.2011, а в довідці про роботу № 34 від
30.08.2013 - звільнена з 01.12.2012. За наявними
документами її страховий стаж склав 3
роки 10 днів 1 місяць, таким чином право
на призначення пенсії за вислугу років
відсутнє (арк. с. 7-8).

14.01.2014 ОСОБА_2 звернулася до суду із
позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі АР Крим про
визнання відмови в призначенні пенсії
за вислугу років згідно з п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» протиправною та
зобов'язання призначити пенсію за
вислугу років згідно з п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 04.06.2013.

Вимоги мотивовані тим, що відповідач
необґрунтовано та в порушення норм
діючого законодавства відмовив
протоколом від 30.10.2013 року у
призначенні пенсії за п. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
зв'язку з відсутністю необхідного
стажу; не був врахований стаж її роботи
з 20.08.1986 по 02.09.1995 у зв'язку із ненаданням
відомостей про перейменування
підприємства, а також з 02.09.1995 по 01.12.2011,
у зв'язку із розходженням відомостей
про звільнення з роботи, зазначеними в
уточнюючій довідці з трудовою книжкою;
оскільки спеціальний стаж її роботи
складає 25 років 3 місяці 10 днів,
відповідач не прийняв до уваги
уточнюючі довідки, які підтверджують
як перейменування підприємства так і
період роботи, вказаний в трудовій
книжці.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються
Конституцією України, Законом України
"Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991 зі змінами та доповненнями (далі -
Закон №1788).

Суд першої інстанції здійснив аналіз
діючого законодавства України та
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 №
1788- ХІІ право на пенсію за вислугу років
мають працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.93 № 909 затверджено перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років працівникам
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи не менше 25
(далі - Перелік). До вказаного переліку у
тому числі віднесені вчителі
загальноосвітніх навчальних закладів
та музичні керівники дошкільних
навчальних закладів всіх типів, тобто
установи та посади, на яких працювала
ОСОБА_2, входять до вказаного переліку.

Згідно з статті 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

У відповідності до статті 83 Закону
України "Про пенсійне забезпечення»,
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2,
вона на момент звернення до УПФУ в
Білогірському районі АР Крим не
працювала на роботі, яка дає право на
пенсію за вислугу років.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
доводи відповідача є необґрунтованими
щодо неврахування позивачу періоду
роботи з 20.08.1986 по 02.09.1995 у страховий
стаж та до стажу за вислугу років у
зв'язку із невідповідністю печаток у
трудовій книжці, оскільки записи у
трудовій книжці узгоджуються із
уточнюючими довідками: № 86 від 11.05.2013, №
34 від 30.08.13, випискою із наказу № 173 § 2
від 02.09.1995, архівними довідками №.
01-25/120-4 від 10.05.2013, 01-25/122-4 від 10.05.2013,
оскільки є відомості про
перейменування школи № 32 та мається
переклад з узбецької мови печаток
організації, які заповнювали трудову
книжку, вносили відомості щодо
укладення шлюбу, а також звільняли з
роботи.

Також судом першої інстанції вірно
зазначено, що відомості про укладення
шлюбу, вказані в трудовій книжці,
повністю узгоджуються із свідоцтвом
про укладення шлюбу, крім того, із
переводів печаток з трудової книжки та
уточнюючих довідок вбачається, що
восьмирічна школа № 32 ім. Перемоги
Янгіюльського району, яка була у
подальшому перейменована у середню
загальноосвітню школу № 32, входить до
відділу методичного забезпечення та
організації діяльності установ
народної освіти Янгіюльського району,
гербова печатка якого стоїть при
заповненні трудової книжки.

Судова колегія вважає вірним висновок
суду першої інстанції, що не має
підстав для не зарахування у страховий
стаж та до стажу за вислугу років
період роботи з 02.09.1995 по 01.12.2011,
оскільки відомості, вказані в трудовій
книжці також повністю узгоджуються із
уточнюючими довідками № 33 від 30.08.2013, №
34 від 30.08.2013, виписками з наказів про
прийняття та переведення ОСОБА_2 у
дитячий сад № 4 Янгіюльського району,
архівними довідками №. 01-25/121-4 від
10.05.2013, №. 01-25/123-4 від 10.05.2013.

За таких підстав, фактичні обставини
справи свідчать про те, що ОСОБА_2 на час
звернення до Управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
АР Крим мала необхідний стаж роботи в
галузі освіти, який дає їй право на
пенсію за вислугу років та набула право
на пенсію за вислугу років відповідно
до п. «е» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», але
відповідачем неправомірно було
прийнято рішення про відмову у
призначенні пенсії.

Позивачем підтверджено спеціальний
трудовий стаж - більш ніж 25 років, який
дає право на пенсію за вислугу років як
працівнику освіти, а тому є підстави
для задоволення позову про визнання
відмови в призначенні пенсії за
вислугу років згідно з п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» протиправною та
зобов'язання призначити пенсію за
вислугу років з дня звернення ОСОБА_2 -
з 04.06.2013.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції надав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 197, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини
першої статті 205, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Білогірського районного суду
Автономної Республіки Крим від 27.01.14 у
справі № 104/96/14 залишити без
задоволення.

2. Постанову Білогірського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 27.01.14 у справі № 104/96/14 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі
згідно з частиною п'ятою статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою касаційна скарга
на судові рішення подається
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис
Н.П.Горошко

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна