Справа № 2а-3011/10/0370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р.
Справа № 3971/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОП Світ НВ» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2010 року по справі за позовом
Новолинської об'єднаної державної
податкової інспекції до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТОП Світ
НВ» про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року Нововолинська
об'єднана державна податкова інспекція
звернулась до суду з позовом, в якому
просила стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТОП Світ
НВ» фінансові санкції в розмірі 22 018, 30
грн.

На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що за результатами планової
виїзної перевірки проведеної
працівниками позивача в період з 31.05.2010
року по 11.06.2010 року встановлено
порушення відповідачем пунктів 2.3, 2.8
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637, а саме: допущено перевищення
граничної суми готівкового розрахунку
одного підприємства з іншим
підприємством (підприємцем) протягом
одного дня на загальну суму 11 009, 15 грн.,
внаслідок чого було прийнято рішення №
/638 від 05.07.2010 року, яким
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 22 018, 30 грн.

У встановлений законодавством строк
відповідач зазначених санкцій не
сплатив, тому позивач просить стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОП Світ НВ»
заборгованість в сумі 22 018, 30 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року позов задоволено повністю.
Стягнено з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОП Світ НВ» на
користь Державного бюджету України
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 22
018, 30 грн. (двадцять дві тисячі
вісімнадцять гривень тридцять
копійок).

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідач рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /638 від 05.07.2010 року у
встановленому законом порядку не
оскаржував та дане рішення не є
скасованим, штрафні санкції
відповідачем добровільно не сплачені.

Судом також встановлено, що допущено
перевищення граничної суми
готівкового розрахунку одного
підприємства з іншим підприємством
(підприємцем) протягом одного дня на
загальну суму 11 009, 15 грн., таким чином
відповідачем порушено вимоги пунктів
2.3, 2.8 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, а тому позивачем до нього
правомірно застосовані штрафні
(фінансові) санкції.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОП Світ НВ» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати і
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи, в
період з 31.05.2010 року по 11.06.2010 року було
проведено планову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Топ Світ НВ» з
питань дотримання податкового та
іншого законодавства за період з 06.03.2008
року по 31.03.2010 року.

В Акті перевірки встановлено порушення
відповідачем пунктів 2.3, 2.8 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637, а саме: допущено перевищення
граничної суми готівкового розрахунку
одного підприємства з іншим
підприємством (підприємцем) протягом
одного дня на загальну суму 11 009, 15
грн.(а.с.11-16).

На підставі вказаного Акта перевірки
позивачем було прийнято рішення від
05.07.2010 року № /638, яким до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції на суму 22 018, 30 грн.
(а.с.9).

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Топ Світ НВ»
зазначеного рішення не оскаржувало і
не сплатило застосованої суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 22 018, 30
грн. у встановлений строк, отже дані
санкції підлягають стягненню в
судовому порядку.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції прийшов до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо стягнення фінансових санкцій.

Колегія суддів погоджується з
обґрунтованістю такого висновку суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та з врахуванням
того, що вимогою заявленого позову є
стягнення штрафних санкцій, предметом
доказування у даній справі мають бути
обставини, які свідчать про наявність
підстав, з якими законом пов'язує
можливість стягнення штрафних санкцій
у судовому порядку, встановлення факту
їх сплати у добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо.

При цьому, питання правомірності
застосування штрафних санкцій не
охоплюється предметом даного позову,
оскільки рішення суб'єкта владних
повноважень, за яким такі санкції
застосовані, не є предметом позову у
даній справі, а отже суд не має
процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати його
правовий аналіз.

Із встановлених судом обставин справи
вбачається, що зазначене вище рішення
позивача про застосування штрафних
(фінансових) санкцій не було скасоване,
а отже є чинними.

Однак, як зазначено вище, штрафні
санкції не були сплачені відповідачем
самостійно.

Пунктом 2 Указу Президента України
„Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки" від 12.06.1995 року №436 (далі - Указу
№436) встановлено, що штрафні санкції,
передбачені цим Указом, застосовуються
до осіб, зазначених у статті 1 цього
Указу, органами державної податкової
служби на підставі матеріалів
проведених ними перевірок і подань
державної контрольно-ревізійної
служби, фінансових органів та органів
Міністерства внутрішніх справ України
в установленому законодавством
порядку та в розмірах, чинних на день
завершення перевірок або на день
одержання органами державної
податкової служби зазначених подань.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Указу
№436 у разі порушення юридичними
особами всіх форм власності, фізичними
особами - громадянами України,
іноземними громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу, в
тому числі, за перевищення
встановлених лімітів залишку готівки в
касах - у двократному розмірі сум
виявленої понадлімітної готівки за
кожний день.

Відповідачем 06.07.2010 року отримане
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, що
підтверджується копією повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.17). Відповідач дане рішення в
адміністративному і судовому порядку
не оскаржував, штрафні санкції
добровільно не сплатив.

За таких обставин сума застосованих
штрафних (фінансових) санкцій склала 22
018, 30 грн., така не сплачена до бюджету
відповідачем, винесене позивачем
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій є чинним на час
розгляду справи, не скасовано судом чи
іншим уповноваженим органом; доказів
на підтвердження сплати заявленої до
стягнення суми штрафу відповідачем не
представлено, не здобуто таких й судом,
а тому заявлений податковим органом
позов є обґрунтованим, у зв'язку з чим
підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції
надано належну оцінку наявним у справі
доказам, а їх достатня кількість та
взаємний зв'язок у сукупності дали
змогу суду першої інстанції зробити
вірний висновок про обґрунтованість
позовних вимог та задоволення позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1
ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТОП Світ
НВ» залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2010 року у справі № 2а-3011/10/0370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
напротязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий : Судді : О.Б.
Заверуха О.М. Гінда
В.В. Ніколін