Справа № 872/2636/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2014 рокусправа № 0870/6883/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Воробйов Т.А., дов.
від 07.11.13 р.

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
р. у справі № 0870/6883/12

за позовом Запорізького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Державної фінансової інспекції
України в Запорізькій області

треті особи: Головне управління
державної казначейської служби
України в Запорізькій області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19

про визнання неправомірною та
скасування вимоги №08-04-14-14/5661 від
06.06.2012р., -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2012 р. Запорізьке обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі - ЗОВ ФСЗІ, Фонд) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції України в
Запорізькій області (далі - ДФІ в
Запорізькій області, Інспекція), треті
особи: Головне управління державної
казначейської служби України в
Запорізькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, в якому, з урахуванням
уточнень позовних вимог, просить
визнати неправомірним та скасувати
повністю п.2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області № 08-04-14-14/5661 від 06.06.2012 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем при проведенні ревізії
перевищено межі повноважень, наданих
законодавством, оскільки перевірка
порядку укладання договорів про
навчання не входить в компетенцію
органів фінансової інспекції. Позивач
зазначає, що вимога провести
претензійно-позовну роботу є
необґрунтованою, оскільки вказані
договори про навчання інвалідів
нечинними не визнавались, а тому
підстави стягувати кошти зі студентів
відсутні.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
р. у справі № 0870/6883/12 (суддя Шара І. В.) у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано доведеністю
правомірності винесення спірної
вимоги, на підставі встановлення того,
що майже у всіх студентів в додатках до
дипломів присутні оцінки «задовільно»,
що виключає можливість подальшої
оплати з боку відділення Фонду за
навчання таким студентам-інвалідам,
проте, позивачем не проконтрольовано
результатів навчання та здійснювався
переказ коштів навчальним закладам.

Не погодившись з постановою суду, ЗОВ
ФСЗІ подано апеляційну скаргу, згідно
якої скаржник просить скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
р. у справі № 0870/6883/12, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає, що судом першої
інстанції не в повному обсягу
досліджено всі обставини справи, а саме
- невірно встановлено компетенцію
позивача щодо перевірки
цивільно-правових угод, застосовано
законодавство, не існуюче на момент
укладання угод про навчання інвалідів.
Скаржник зазначає, що неправомірна
вимога відповідача порушує
законодавчо визначені права інвалідів
на освіту за рахунок коштів державного
бюджету.

ДФІ в Запорізькій області проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржену постанову
суду першої інстанції цілком
обґрунтованою та правомірною,
зазначаючи, що з вини позивача
належним чином не проконтрольовано
надання пільг в оплаті за навчання
студентам-інвалідам, тому висунуті
вимоги в частині повернення коштів до
бюджету є правомірними.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання, призначеного на
23.01.14 р. не з'явились представники
відповідача. З урахуванням наданих
раніше пояснень, неявка в судове
засідання представників сторони не
перешкоджає розгляду справи.
Представником позивача в судовому
засіданні надані додаткові усні
пояснення на обґрунтування доводів
апеляційної скарги.

Як вбачається з акту ревізії
матеріалів справи, ДФІ в Запорізькій
області проведена ревізія цільового та
законного використання коштів Фонду
соціального захисту інвалідів
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів за
період з 01.05.2010 р. по 01.03.2012 р., за
результатами якої складено акт від
28.04.2012 р. № 04-21/9 (т.1, а. с.70-76).

На підставі даного акту ревізії
Інспекцією пред'явлена вимога від
06.06.2012р. №08-04-14-14/5661 «Про обов'язкові
вимоги щодо усунення порушень,
виявлених ревізією цільового та
законного використання коштів Фонду
соціального захисту інвалідів
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів»
(т.1, а. с.4-8).

Пунктом 2 даного документа вимагається
від Фонду провести претензійно-позовну
роботу з вищими навчальними закладами
та студентами-інвалідами щодо
відшкодування суми в розмірі 99564,16 грн.
шляхом повернення коштів на
розрахунковий рахунок відділення
Фонду. В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України.

Фонд, не погодившись з п.2 вказаної
вимоги від 06.06.2012 р. № 08-04-14-14/5661,
звернувся до адміністративного суду з
даним позовом.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ЗОВ ФСЗІ підлягає
задоволенню з таких підстав:

Відповідно до Указу Президента України
від 09.12.2010 р. № 1085 «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади», Постанов Кабінету
Міністрів України від 20.07.2011 р. № 765 «Про
утворення територіальних органів
Державної фінансової інспекції» та від
20.10.2011 р. № 1074 «Про затвердження порядку
здійснення заходів, пов'язаних з
утворенням або ліквідацією
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади»
контрольно-ревізійне управління та
його структурні підрозділи були
реорганізовані. Правонаступником
Контрольно-ревізійного управління в
Запорізькій області є Державна
фінансова інспекція в Запорізькій
області.

На момент проведення ревізії
діяльність державної фінансової
інспекції регулювалась Законом
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
від 26.01.93 р. №2939-XII (далі - Закон № 2939) та
Положенням про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 23.04.2011 р.
№ 499/2011.

Частинами 1 та 2 статті 15 Закону № 2939
визначено, що службові особи державної
контрольно-ревізійної служби є
представниками органів державної
виконавчої влади. Законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Так, статтею 2 Закону № 2939 (в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
відносин) визначено, що головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших
активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
і фінансової звітності в міністерствах
та інших органах виконавчої влади, в
державних фондах, у бюджетних
установах і у суб'єктів господарювання
державного сектору економіки, а також
на підприємствах і в організаціях,
які отримують (отримували в періоді,
який перевіряється) кошти з бюджетів
усіх рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання
їм у подальшому.

За приписами п.7 ст.10 Закону № 2939
Головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається право: пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства;

Таким чином, законні вимоги посадових
осіб КРУ є обов'язковими до виконання
керівниками та іншими службовими
особами підконтрольних установ (якою в
даному випадку з огляду на
фінансування з бюджету є позивач),
оскільки вказаний обов'язок
кореспондується з правом посадових
осіб КРУ звертатись до суду з позовом
щодо усунення виявлених порушень в
разі незабезпечення підконтрольною
установою виконання вимог.

Як зазначено вище, ДФІ в Запорізькій
області заявлялись вимоги про
проведення претензійно-позовної
роботи з вищими навчальними закладами
та студентами-інвалідами щодо
відшкодування суми в розмірі 99 564,16 грн.
шляхом повернення коштів на
розрахунковий рахунок відділення
Фонду; в іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України.

Під час розгляду вказаної справи судом
першої інстанції досліджувалось
порушення щодо проведених зайвих
виплат коштів державного бюджету по 17
студентам-інвалідам, які при наявності
базової вищої освіти за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр» з оцінками «задовільно» та
при відсутності рекомендації
навчальних закладів, отримують
освітній рівень «спеціаліст» після
того, як отримали базову вищу освіту, а
також проведення оплати за підготовку
науково-педагогічного і наукового
працівника (аспіранта).

За визначенням, наведеним у ст.6
Закону України «Про вищу освіту» від
17.01.2002 р. № 2984-III освітні рівні (неповна
вища освіта; базова вища освіта; повна
вища освіта); освітньо-кваліфікаційні
рівні: (молодший спеціаліст; бакалавр;
спеціаліст, магістр).

У статті 7 Закону України «Про вищу
освіту» передбачено, зокрема, що
здобуття кваліфікації за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр» відповідає освітньому
рівню «базова вища освіта», та здобуття
кваліфікації за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» відповідає освітньому
рівню «повна вища освіта».

Позиція суду першої інстанції і
відповідача, полягає у тому, що мало
місце відсутність контролю з боку
Фонду цільового використання
бюджетних коштів, оскільки позивач не
мав права фінансувати навчання
студентам з оцінками «незадовільно»,
отриманими при набутті попереднього
освітньо-кваліфікаційного рівня.

Матеріали справи свідчать про те, що на
виконання Наказу Фонду соціального
захисту інвалідів від 12.12.2003 р. № 180
відповідачем створена комісія з
питань оплати навчання інвалідів по
ЗОВ ФСЗІ, яка на підставі документів,
наданих студентом до відділення Фонду,
з урахуванням побажань заявника щодо
навчання, приписів МСЕК у
індивідуальній програмі реабілітації,
можливостей подальшого
працевлаштування тощо, приймала
рішення щодо фінансування витрат на
навчання студента. Рішення комісії
оформлюється протоколом, що
підписується головою комісії та всіма
членами комісії, які приймали участь у
прийнятті рішення.

При цьому, до складу такої комісії, яка
є колегіальним органом, входять не
тільки працівники відділення Фонду,
але і залучаються представники
головного управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації, Обласного центру
зайнятості населення, КУ «Обласний
центр медико-соціальної експертизи»
Запорізької обласної ради, громадських
організацій інвалідів (т.1, а. с.51-57).

Тобто рішення про оплату навчання
(фінансування) студентам-інвалідам
приймається комісією, яка складається
не з працівників Фонду, а з працівників,
посадових осіб, як самого Фонду, так й
інших організацій, підприємств,
установ.

Так, між Фондом (Замовник), Учбовими
закладами (Виконавець) та
студентами-інвалідами укладались
договори на отримання освітньої
послуги, за умовами якого Фонд вносив
плату за навчання студентів, а саме:

- договори від 18.08.2009 р. з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня «спеціаліст» строком на 1 рік (6
курс заочної форми навчання) (т.1, а.
с.34-39);

- договори від 18.08.2009 р. з ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 на отримання
освітньо-кваліфікаційного рівня
«спеціаліст» строком на 1 рік (5 курс
денної форми навчання) (т.1, а. с.39-47);

- договір від 09.07.2009 р. з ОСОБА_16 на
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня «спеціаліст» (5 курс денної форми
навчання) на 2009-2010 навчальний рік (т.1, а.
с.48);

- договір від 10.08.2009 р. з ОСОБА_17 на
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня «спеціаліст» (заочної форми
навчання) на 2009-2010 навчальний рік (т.1, а.
с.49);

- договір від 28.07.2010 р. з ОСОБА_18 на
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня «спеціаліст» (5 курс денної форми
навчання) на 2010-2011 навчальний рік (т.1, а.
с.50).

Колегія суддів звертає увагу, що
вищевказаний акт ревізії та п.2 спірної
вимоги містять посилання на різні
норми, які, на думку Інспекції, були
порушені Фондом.

При цьому, колегія суддів, для
встановлення наявності порушення, про
яке заявляє відповідач, вважає за
необхідне дослідити наведені у
зазначених документах норми.

Щодо акту ревізії

В акті ревізії від 28.04.2012 р. (т.1, а. с.73)
зазначено, що в порушення п.п.1, 2 ст.58
Закону України «Про вищу освіту», п.5
розділу ХІ Порядку фінансування
заходів, передбачених Переліком
заходів щодо соціальної, трудової,
фізкультурно-спортивної та
професійної реабілітації інвалідів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок штрафних санкцій, які
надходять до Фонду соціального захисту
інвалідів, затвердженим наказом
Мінпраці від 17.09.03 №257, затвердженого
наказом Фонду соціального захисту
інвалідів від 12.12.03 №180; п.п.4.14.9 п.4.14
Інструкції з надання фінансової
допомоги на поворотній і безповоротній
основі та цільової позики за рахунок
сум адміністративно-господарських
санкцій та пені, що надходять до
державного бюджету за невиконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів,
затвердженої Міністерством праці та
соціальної політики України від 06.09.2010
р. № 270, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 20 жовтня 2010 р. за №
954/18249, Фондом незаконно перераховано у
2010 році коштів по спеціальному фонду
двом ВУЗам (ДВНЗ «Запорізький
національний університет»
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України та «Класичному
приватному університету») за навчання
чотирьох інвалідів-студентів ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 та Хижняка С. І. на
загальну суму 24 499 грн.

Щодо п.2 вимоги від 06.06.2012 р.

Відповідно до п.2 вищезазначених
вимог, ревізією встановлено, що в
порушення п.п.1, 2 ст.58 Закону України
«Про вищу освіту», п.5, 12 розділу ХІ
Порядку фінансування заходів,
передбачених Переліком заходів щодо
соціальної, трудової,
фізкультурно-спортивної та
професійної реабілітації інвалідів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок штрафних санкцій, які
надходять до Фонду соціального захисту
інвалідів, затвердженим наказом
Мінпраці від 17.09.2003 р. № 257,
затвердженого наказом Фонду
соціального захисту інвалідів від
12.12.2003 р. № 180; п.п.4.8.7, 4.8.10 п.4.8 Інструкції
з надання фінансової допомоги на
поворотній і безповоротній основі та
цільової позики за рахунок сум
адміністративно-господарських санкцій
та пені, що надходять до державного
бюджету за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженої Міністерством
праці та соціальної політики України
від 06.09.2010 р. № 270, за період з 01.05.2010 по
01.01.2012 проведено зайві виплати коштів
державного бюджету по КПКВ 2507080
«Соціальна, трудова та професійна
реабілітація інвалідів, видатки на
створення Національного центру
параолімпійської і дефлімпійської
підготовки та реабілітації інвалідів
та Західного
реабілітаційно-спортивного центру» по
КЕКВ 1172 «Окремі заходи по реалізації
державних (регіональних) програм, не
віднесені до заходів розвитку»: по 17
справах студентів-інвалідів, які
отримують наступний освітній рівень
«спеціаліст» після того, як отримали
базову вищу освіту «бакалавр» з
оцінками «задовільно» та при
відсутності рекомендації навчальних
закладів, а також проведення оплати за
підготовку науково - педагогічного і
наукового працівника (аспіранта) на
суму 99 564,16 грн., у зв'язку з чим
рекомендовано провести
претензійно-позовну роботу з вищими
навчальними закладами та
студентами-інвалідами щодо
відшкодування суми в розмірі 99 564,16 грн.
шляхом повернення коштів на
розрахунковий рахунок відділення
Фонду. В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України (т.1, а. с.5).

Наявність розбіжностей в акті ревізії
та вимозі колегія суддів вважає
неприпустимими, адже саме на підставі
виявлених порушень, зафіксованих в
акті перевірки повинна пред'являтись
вимога до підконтрольної установи.

Стосовно порушених норм чинного
законодавства колегія суддів зазначає
, що для вирішення даного спору по суті
необхідно враховувати принцип дії
закону у часі, закріплений у ст.58
Конституції України, тобто необхідно
досліджувати норми законів та
положення нормативно-правових актів,
на які посилається інспекція, як на
порушені, станом на момент вчинення
позивачем спірних дій - укладення
договорів про навчання, які, як
вбачається з вищенаведеного, у
більшості були укладені на 2009-2010
начальний рік, тобто на період з
вересня 2009 року по червень 2010 року.

Так, ч.1 та ч.2 ст.58 Закону України «Про
вищу освіту» (в редакції, що діяла на
момент укладення вищевказаних
тристоронніх договорів)передбачала, що
основними формами підготовки наукових
і науково-педагогічних працівників
вищої кваліфікації є аспірантура
(ад'юнктура) і докторантура.

Аспірантура (ад'юнктура) і
докторантура створюють умови для
безперервної освіти, підвищення
науково-педагогічної і наукової
кваліфікації громадян і здобуття
наукового ступеня кандидата або
доктора наук.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

Проте, відповідачем не зазначено
у вимозі обставин, що стосуються
навчання студентів-інвалідів за кошти
Фонду, в аспірантурі (ад'юнктура) або
докторантурі.

Також відповідач посилається на
порушення Фондом приписів п.5, п.12
розділу ХІ Порядку фінансування
заходів, передбачених Переліком
заходів щодо соціальної, трудової,
фізкультурно-спортивної та
професійної реабілітації інвалідів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок штрафних санкцій, які
надходять до Фонду соціального захисту
інвалідів, затвердженим наказом
Мінпраці від 17.09.2003 р. № 257,
затвердженого сумісним Наказом
Мінпраці та соцполітики України і
Фонду соцзахисту інвалідів від 12.12.2003 р.
№ 180 (далі - Наказ № 180).

Згідно п.5 вказаного Порядку (в
редакції, що діяла на момент укладення
вищевказаних тристоронніх договорів)
фінансування витрат на навчання
Заявника за рахунок коштів Фонду, як
правило, здійснюється один раз для
здобуття Заявником одного
освітньо-кваліфікаційного рівня в
межах одного освітнього рівня
(професійно-технічна освіта, базова
вища освіта та повна вища освіта) або
здобуття професійних навичок та
знань при навчанні на підготовчих
курсах.

Фінансування витрат на навчання
Заявника за рахунок коштів Фонду
вдруге в межах освітнього рівня
здійснюється за умови, якщо Заявник за
результатами навчання отримав
нижчий освітньо-кваліфікаційний
рівень з оцінками "відмінно" та "добре" і
бажає набути вищого
освітньо-кваліфікаційного рівня за
обраною спеціальністю.

У відповідності до п.12 вищевказаного
Порядку, затвердженого Наказом № 180,
фінансування витрат на навчання
Заявників проводиться територіальними
відділеннями Фонду з урахуванням вимог
чинного законодавства щодо
використання бюджетних коштів, вимог
до договору, передбачених п.11 цього
розділу Порядку, та при умові
відсутності у студента-інваліда
незадовільних оцінок за результатами
екзаменаційної сесії за попередній
семестр.

В разі наявності у
студента-інваліда поважних причин, що
вплинули на результати екзаменаційної
сесії за попередній семестр щодо
отримання незадовільних оцінок, та
в разі прийняття студентом-інвалідом
письмового зобов'язання протягом
наступного семестру або
екзаменаційної сесії перескласти
предмети, за якими отримано
незадовільні оцінки, територіальне
відділення Фонду має право продовжити
фінансування на один семестр. У разі,
якщо зобов'язання студента-інваліда
виконано - оплата навчання
продовжується відповідно до умов
договору, а у разі невиконання
зазначеного вище зобов'язання -
подальша оплата навчання
зупиняється і територіальним
відділенням Фонду в порядку,
передбаченому чинним законодавством,
вживаються заходи щодо дострокового
розірвання договору із таким
заявником.

За результатами наданих
послуг та здійснення оплати
відповідно до умов договору на
навчання сторонами підписується
трьохсторонній акт про виконання умов
такого договору.

Разом з тим, колегія суддів бере до
уваги, що відповідно до п.15 Положення
про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 1992 р. №
731 міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади направляють для
виконання нормативно-правові акти лише
після їх державної реєстрації та
офіційного опублікування. У разі
порушення зазначених вимог
нормативно-правові акти вважаються
такими, що не набрали чинності, і не
можуть бути застосовані.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи
на те, що Наказ № 180 не пройшов
державної реєстрації у Міністерстві
юстиції України, вказаний
нормативно-правовий акт не може бути
застосований у спірних
правовідносинах, адже не є обов'язковим
до виконання.

Щодо посилань відповідача на порушення
позивачем у спірному п.2 вимоги
підпунктів 4.8.7, 4.8.10 п.4.8 Інструкції з
надання фінансової допомоги на
поворотній і безповоротній основі та
цільової позики за рахунок сум
адміністративно-господарських санкцій
та пені, що надходять до державного
бюджету за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженої Міністерством
праці та соціальної політики України
від 06.09.2010 р. № 270, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 жовтня
2010 р. за № 954/18249 (далі - Інструкція, Наказ
№ 270), то, по-перше, ця Інструкція була
прийнята вже після укладання всіх
вищевказаних догорів, по-друге, навіть,
в редакції даного Наказу при набранні
ним чинності (тобто 08.11.2010 р.) були
відсутні п.п.4.8.7 та п.п.4.8.10, якими
доповнено п.4.8 лише у лютому 2012 р.

Водночас, у редакції, від 06.09.2010 р. є
п.п.4.14.9, про порушення якого зазначив
відповідач в акті ревізії і який є
ідентичним п.п.4.8.7 та п.п.4.8.10, якими було
доповнено п.4.8 у лютому 2012 р.

Так, згідно п.п.4.14.9 Інструкції
фінансова допомога надається один
раз для здобуття інвалідом одного
освітньо-кваліфікаційного рівня в
межах одного освітнього рівня
(професійно-технічна освіта, базова
вища освіта та повна вища освіта) або
для перекваліфікації.

Отримання інвалідом за результатами
навчання в межах одного
освітньо-кваліфікаційного рівня
диплома з відзнакою або з оцінками
"відмінно" і "добре" та наявність
рекомендації навчального закладу щодо
його подальшого навчання може бути
підставою для прийняття відділенням
Фонду рішення про продовження
фінансування витрат на його навчання
для здобуття ним освіти наступного
освітнього рівня.

Переваги надаються навчальним
закладам, в яких створені належні
умови для навчання інвалідів
(безперешкодне архітектурне
середовище, залучення
сурдоперекладачів, запровадження
системи супроводу тощо) та навчальна
база розташована на території
відповідного регіону.

Таким чином, зважаючи на те, що даний
Наказ № 270 набрав чинності у листопаді
2010 року, тобто вже після укладання
тристоронніх договорів (що мало місце у
липні-серпні 2009 року та у липні 2010 року
з ОСОБА_18), Фонд не міг порушити
положення п.п.4.8.7 та п.п.4.8.10 Інструкції,
які не існували.

Тим більш, що з вищенаведеної норми не
вбачається заборона Фонду щодо
фінансування навчання
студентам-інвалідам, які за підсумками
навчання при здобутті попереднього
освітньо-кваліфікаційного рівня (у
даному випадку «бакалавр») отримували
оцінки «задовільно».

Отже, колегія суддів вважає
безпідставними висновки відповідача,
викладені у п.2 вимоги від 06.06.2012 р.,
стосовно порушення позивачем п.п.1, 2
ст.58 Закону України «Про вищу освіту»,
п.5, 12 розділу ХІ Порядку, затвердженого
Наказом № 180, та п.п.4.8.7, 4.8.10 п.4.8
Інструкції, затвердженої Наказом № 270.

Відповідно до положень ст.202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що свідчить про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги ЗОВ ФСЗІ та для скасування
постанови суду першої інстанції у
даній справі з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що Фондом заявлено позовну
вимогу щодо визнання неправомірним
п.2 вимоги ДФІ в Запорізькій області №
08-04-14-14/5661 від 06.06.2012 р., яку прийнято
відносно конкретної юридичної особи -
ЗОВ ФСЗІ, а отже є актом індивідуальної
дії.

Проте, системний аналіз статей 105, 162, 171
КАС України дає підстави вважати, що
даний спосіб захисту прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб є невірним,
оскільки за положеннями вказаних
статей адміністративний позов може
містить вимоги про визнання
протиправним і скасування рішення
контролюючого органу (акту
індивідуальної дії) та визнання
нечинним (нормативно-правового акту).

Таким чином, враховуючи положення ч.2
ст.11 КАС України, а також те, що
оскаржуване позивачем рішення є актом
індивідуальної дії, колегія суддів
вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог в частині визнання
даної вимоги неправомірною, визнавши
спірну вимогу протиправною та
скасувавши її в заявленій частині.

Керуючись ст.ст.94, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
р. у справі № 0870/6883/12 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
р. у справі № 0870/6883/12 скасувати та
прийняти нову про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати
повністю п.2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області № 08-04-14-14/5661 від 06.06.2012 р.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко