Справа № 2а-8395-11
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8395-11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів: Горяйнова
А.М., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Умань та Уманському районі
Черкаської області на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 27 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Умань та
Уманському районі Черкаської області
про зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату щомісячного підвищення до
пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 вересня
2011 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить дану
постанову скасувати та прийняти нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову, посилаючись
на те, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а оскаржувану
постанову суду в частині задоволення
адміністративного позову за період з 23
липня 2011 року по 08 серпня 2011 року -
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198 та ст. 202 КАС
України, суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду та приймає
нову постанову з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус «діти війни»
відповідно до ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб щорічно
встановлюється Закону України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» відповідачем не
здійснено, у зв'язку з чим він звернувся
до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівняні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
(№ 3491-VI), який набрав чинності 19 червня
2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону (
№ 3491-VI) Прикінцеві положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання: яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій
із них, що прийнята пізніше. У даному
випадку пізніше прийняті норми Закону
України від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" ( №
3491-VI).

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" ( № 3491-VI) 06 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" (Постанова № 745),
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, з 23 липня 2011 року правомірність
дій суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 06 липня
2011 року № 745 (Постанова № 745). Така ж
позиція викладена і в інформаційному
листі Вищого адміністративного суду
України та Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 вересня 2011
року №1080/0/4-11/1400/1/6/13-11.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що оскаржувана
постанова суду в частині задоволення
позовних вимог за період з 23 липня 2011
року по 08 серпня 2011 року підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
даних позовних вимог. В іншій частині
оскаржувану постанову суду слід
залишити без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 183-2, 198, 202, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Умань та
Уманському районі Черкаської області -
задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 вересня
2011 року в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Умань та Уманському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
державної соціальної допомоги як
дитині війни відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з урахуванням проведених
виплат за період з 23 липня 2011 року по 08
серпня 2011 року - скасувати та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
даних позовних вимог відмовити.

Постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 вересня 2011 року в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Умань та Уманському
районі Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
державної соціальної допомоги як
дитині війни відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з урахуванням проведених
виплат за період з 08 лютого 2011 року по 22
липня 2011 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.