Справа № 805/15937/13-а
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р.
Справа №805/15937/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:51 год.

Донецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мальцевої Н.Г.

за участю секретаря судового засідання
Ростова Я.С.

представників позивача Моргасюка
С.О., діє на підставі дов. від 28.05.2013 року,
Головенко Т.О., діє на підставі дов. від
28.02.2014року

представників відповідача Рибакової
О.С., діє на підставі дов.№94 від 26.11.2013
року, Воробйової С.Г., діє на підставі
дов.№21 від 08.07.2013 року

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор», м.Донецьк

до Державної податкової інспекції у
Київському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» (далі-позивач, ТОВ «ТБ
«Амстор») звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Київському
районі міста Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі-відповідач, ДПІ,
податковий орган, контролюючий орган)
про визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№1830/10/22-01/ від 21.08.2013р на суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 54314020 грн. (у т.ч. за
основним платежем - 45938020 грн., за
штрафною санкцією - 8376434 грн.), визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення №1829/10/22-01/
від 21.08.2013р на суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 54660906 грн. (у т.ч. за
основним платежем - 43216685 грн., за
штрафною санкцією - 11444221 грн.).

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на невідповідність дій
відповідача при прийнятті спірних
податкових повідомлень-рішень діючому
законодавству України, а саме на
незаконність, за твердженням позивача,
проведення податковим органом
позапланової перевірки, складання акту
перевірки, на підставі якого були
прийняті відповідні податкові
повідомлення-рішення, з порушенням
чинного законодавства України. Щодо
протиправності податкового
повідомлення-рішення №1830/10/22-01/
від 21.08.2013р на суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 54314020 грн. (у т.ч. за основним
платежем - 45938020 грн., за штрафною
санкцією - 8376434 грн.) ТОВ «ТБ «Амтор»
зазначає, що позивачем до податкового
органу двічі надавалися всі первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку (у тому числі
податкові накладні, які надають право
на нарахування податкового кредиту ТОВ
«Торгівельний будинок «Амстор»), які
підтверджують фактичне та юридичне
отримання ТМЦ від його контрагента -
ТОВ «Саноіл Торг» та продаж їх
підприємствам-нерезидентам України
через комісіонера ТОВ «Югекотоп»,
таким чином позивач вважає, що
реальність укладених правочинів та
дійсність їх виконання
підтверджується наявними у нього
документами, а висновки акту перевірки
щодо нікчемності вказаних правочинів
не відповідають дійсності. Стосовно
податкового повідомлення рішення
№1829/10/22-01/ від 21.08.2013р Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельний будинок «Амстор»
посилається на ті обставини, що
зазначене рішення суперечить діючому
законодавству України, оскільки ТОВ
«ТБ «Амстор» по-перше, податковому
органу були надані всі необхідні
документи, по-друге, на підставі
первинних документів бухгалтерського
та податкового обліку було здійснено
правомірно та обґрунтовано формування
податкового кредиту з ПДВ по
взаємовідносинам з ТОВ «Саноіл Торг»,
однак відповідачем зроблений
протилежний висновок.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
навили обставини, викладені в позові,
просили позов задовольнити в повному
обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
зазначили, що висновки акту
відповідають діючому законодавству
України, а позивачем допущені
порушення п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI зі змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 45938 020 грн.,
п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України від 03.04.1997р №168/97 «Про податок
на додану вартість» зі змінами та
доповненнями, п.198.2, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижений податок на
додану вартість на загальну суму 43216685
грн. Враховуючи наведене, відповідач
вважає, що спірні податкові
повідомлення-рішення є правомірними,
внаслідок чого у задоволенні позовних
вимог просить відмовити.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» зареєстроване
Виконавчим комітетом Донецької
міської ради 04.06.2003 року,
ідентифікаційний код юридичної особи
32516492, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи серії А00 №742177 (а.с.27 т.1), діє на
підставі Статуту (нова редакція),
зареєстрованого Виконавчим комітетом
Донецької міської ради 30.01.2013 року за
№3000109 (а.с.29-52 т.1).

Згідно з свідоцтвом №100158924 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» (індивідуальний
податковий номер 21) зареєстровано
платником податку на додану вартість
13.06.2003р (а.с.54 т.1).

В період з 12.07.2013 року по 25.07.2013 року
Державною податковою інспекцією у
Київському районі м.Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Саноіл торг».

За результатами вказаної перевірки
відповідачем складений акт №343/22-1/32516492
від 01.08.2013р «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Торгівельний будинок
«Амстор» (код за ) з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» (код за )
за період з 01.01.2010 по 31.03.2013».

Висновками зазначеного акту
податковим органом встановлені
порушення позивачем п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9
п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010, №2755-VI зі змінами та
доповненнями, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 45 938 020 грн., у тому числі: 4
квартал 2010 року на суму 1 351 382 грн., 1
квартал 2011 року на суму 13 521 911 грн., 2
квартал 2011 року на суму 6 434 604 грн., 3
квартал 2011 року на суму 8 552 949 грн., 2
квартал 2012 року на суму 16 077 174 грн.;
п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону
України від 03.04.1997 р №168/97 «Про податок
на додану вартість» зі змінами та
доповненнями, п.198.2, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI зі змінами та доповненнями, в
результаті чого занижений податок на
додану вартість на загальну суму 43 216 685
грн., у тому числі: листопад 2010 року на
суму 1 081 105 грн., січень 2011 року на суму 4
502 475 грн., лютий 2011 року на суму 5 495 733
грн., березень 2011 року на суму 3 772 195 грн.,
травень 2011 року на суму 6 017 289 грн.,
серпень 2011 року на суму 1 696 803 грн.,
вересень 2011 року на суму 5 339 491 грн.,
травень 2012 року на суму 3 718 395 грн.,
червень 2012 року на суму 474 088 грн., липень
2012 року на суму 9 430 885 грн., серпень 2012
року на суму 1 688 226 грн.

Не погодившись з висновками акту
перевірки Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» на адресу відповідача
були направлені заперечення №4327 від
09.08.2013р (а.с.102 т.1), які листом №1730/10/22-1
від 16.08.2013р Державною податковою
інспекцією у Київському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
залишені без задоволення в зв'язку з їх
необгрунтованістю (а.с.110-116 т.1).

На підставі акту перевірки №343/22-1/32516492
від 01.08.2013р податковим органом прийняті
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» №1829/10/22-01/ від 21.08.2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем - 43 216 685, 00 грн., за
штрафними санкціями - 11 444 221, 00 грн.
(а.с.117 т.1), податкове повідомлення -
рішення форми «Р» №1830/10/22-01/ від
21.08.2013 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем - 45 938 020, 00
грн., за штрафними санкціями - 8 376 434, 00
грн. (а.с.118 т.1).

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» на адресу Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області було направлено скарги №4724 від
29.08.2013 року (а.с.119-127 т.1, а.с.128-136 т.1) на
вказані податкові
повідомлення-рішення, за результатами
розгляду яких Головним управлінням
Міндоходів у Донецькій області
складено рішення №4694/10/05-99-10-10-12-1 від
28.10.2013 року про залишення скарг без
задоволення, а податкових
повідомлень-рішень - без змін (а.с.138-147
т.1).

Надаючи правову оцінку спірним
податковим повідомленням - рішенням
суд виходить з наступного.

Підставою для висновків акту про
порушення позивачем діючого
законодавства України стало існування
наступних актів:

- №788/22-20/37269136 «Про результати
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «ИНФИНИТИ» (код
за ) за період з 21.03.11 по
30.09.12» на підставі постанови старшого
слідчого Міщенко О.В. від 12.03.2013р
(вх.№1334/8 від 19.03.2013),

- №1407/22.8-15/37269136 від 15.05.2013р «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства Товариства з обмеженою
відповідальністю «Саноіл Торг» () по взаємовідносинам з ТОВ
«Инфинити» (), ТОВ «Прін
Ко» (), ТОВ
«Трансрегионал-Торг» (),
ТОВ «Ценфинторг-Юг» () та
ТОВ «Спікер Ком» () за
період з 01.11.2010р. по 01.03.2013р.»

- №1305/22-20/37269136 від 30.04.12 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Саноіл Торг» код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на прибуток та податку на додану
вартість за період з 04.10.10 по 31.12.11».

Опираючись на результати, зазначені у
вказаних актах відповідачем було
зроблено висновок, що в ході перевірки
не підтверджено поставок товарів
(послуг) від ТОВ «Саноіл Торг» (код за
), що свідчить про те, що
правочини між ТОВ «Торгівельний
будинок «Амстор» та ТОВ «Саноіл Торг»
здійснені без мети настання реальних
наслідків.

Отже підставою для висновків
податкового органу про існування
порушень з боку позивача стала
наявність порушень з боку його
контрагента.

Одночасно з цим, як вбачається з
матеріалів справи 04.10.2010 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Саноіл Торг»
(Продавець за договором) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Торгівельний будинок «Амстор»
(Покупець за договором) був укладений
договір купівлі-продажу №04-10-10,
відповідно до умов якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю продукцію (далі також - товар), а
Покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах визначених
даним договором. До вказаного договору
сторонами були підписані додаткові
угоди №1, №2 (а.с.182-185 т.1).

Відповідно до Специфікацій №1 від
17.11.2010 року (а.с.187 т.1), №2 від 24.11.2010 року
(а.с.188 т.1), №3 від 17.01.2011 року (а.с.197 т.1), №4
від 18.01.2011 року (а.с.198 т.1), №5 від 19.01.2011
року (а.с.199 т.1), №6 від 28.01.2011 року (а.с.200
т.1), №7 від 31.01.2011 року (а.с.201 т.1), №8 від
31.01.2011 року (а.с.202 т.1), №9 від 09.02.2011 року
(а.с.203 т.1), №10 від 09.02.2011 року (а.с.204), №11
від 10.02.2011 року (а.с.205 т.1), №12 від 11.02.2011
року (а.с.206 т.1), №13 від 14.02.2011 року (а.с.207
т.1), №14 від 15.02.2011 року (а.с.208 т.1), №15 від
16.02.2011 року (а.с.209 т.1), №16 від 17.02.2011 року
(а.с.210 т.1), №16/1 від 14.03.2011 року (а.с.211 т.1),
№17 від 18.03.2011 року (а.с.212 т.1), №18 від
18.03.2011 року (а.с.213 т.1), №19 від 25.05.2011 року
(а.с.19), №20 від 31.05.2011 року (а.с.215 т.1), №21
від 31.05.2011 року (а.с.216 т.1), №22 від 31.05.2011
року (а.с.217 т.1), №23 від 10.08.2011 року (а.с.218
т.1), №23/1 від 10.08.2011 року (а.с.219 т.1), №24 від
11.08.2011 року (а.с.220 т.1), №24/1 від 11.08.2011 року
(а.с.221 т.1), №25 від 12.08.2011 року (а.с.222 т.1),
№25/1 від 12.08.2011 року (а.с.223 т.1), №25/2 від
13.08.2011 року (а.с.224 т.1), №26 від 15.08.2011 року
(а.с.225 т.1), №26/1 від 15.08.2011 року (а.с.226 т.1),
№27 від 16.08.2011 року (а.с.227 т.1), №28 від
17.08.2011 року (а.с.228 т.1), №29 від 18.08.2011 року
(а.с.229 т.1), №30 від 19.08.2011 року (а.с.230 т.1),
№31 від 20.08.2011 року (а.с.231 т.1), №32 від
22.08.2011 року (а.с.232 т.1), №33 від 26.08.2011 року
(а.с.233 т.1), №34 від 12.09.2011 року (а.с.234 т.1),
№35 від 12.09.2011 року (а.с.235 т.1), №36 від
13.09.2011 року (а.с.236 т.1), №37 від 14.09.2011 року
(а.с.237 т.1), №38 від 15.09.2011 року (а.с.238 т.1),
№39 від 15.09.2011 року (а.с.239 т.1), №40 від
16.09.2011 року (а.с.240 т.1), №41 від 16.09.2011 року
(а.с.241 т.1), №42 від 19.09.2011 року (а.с.242 т.1),
№43 від 19.09.2011 року (а.с.243 т.1), №44 від
20.09.2011 року (а.с.244 т.1), №45 від 20.09.2011 року
(а.с.245 т.1), №46 від 20.09.2011 року (а.с.246 т.1),
№47 від 21.09.2011 року (а.с.247 т.1), №48 від
28.09.2011 року (а.с.248 т.1), №49 від 29.09.2011 року
(а.с.249 т.1), №50 від 30.09.2011 року (а.с.250 т.1)
сторони обумовили терміни поставки
найменування, кількість, ціну та
вартість товару, який підлягав
поставці.

Виконання вказаного договору
сторонами підтверджується наданими до
матеріалів справи видатковими
накладними (а.с.190-191 т.1, а.с.10-87 т.2),
платіжними дорученнями (а.с.194-195 т.1,
а.с.172-245 т.2).

05.03.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Саноіл Торг»
(Продавець за договором) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Торгівельний будинок «Амстор»
(Покупець з договором) був укладений
договір купівлі-продажу №05-03-12, згідно
з яким Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця продукцію
та матеріали (надалі також - товар), а
Покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах, визначених
даним договором, при цьому
найменування, ассортимент, кількість
та вартість товару вазначається
сторонами у Специфікаціях, які є
невід'ємними додатками до данного
договору (а.с.246-248 т.2).

Відповідно до Специфікацій №1 від
26.04.2012 року (а.с.250 т.2), №2 від 26.04.2012 року
(а.с.251 т.2), №3 від 26.04.2012 року (а.с.252 т.2), №4
від 29.04.2012 року (а.с.253,254 т.2), №5 від 29.04.2012
року (а.с.255 т.2), №6 від 08.05.2012 року (а.с.256
т.2), №7 від 08.05.2012 року (а.с.257 т.2), №8 від
16.05.2012 року (а.с.258 т.2), №9 від 18.05.2012 року
(а.с.259 т.2), №10 від 21.05.2012 року (а.с.260 т.2),
№11 від 07.06.2012 року (а.с.261 т.2), №12 від
18.06.2012 року (а.с.262 т.2), №13 від 18.06.2012 року
(а.с.263 т.2), №14 від 25.06.2012 року (а.с.264 т.2),
№15 від 25.06.2012 року (а.с.265 т.2) Продавець
та Покупець за Договором №05-03-12 від
05.03.2012 року визначили найменування,
кількість, ціну товару, що підлягає
поставці, термін та умови його
поставки.

Виконання вказаного договору
сторонами підтверджується наданими до
матеріалів справи, актами
приймання-передачі (а.с.2-58 т.3),
видатковими накладними (а.с.64-92 т.3),
платіжними дорученнями (а.с.122-158 т.3).

Отримання товару за договорами №04-10-10
від 04.10.2010 року та №05-03-12 від 05.03.2012 року
підтверджується реєстром довіреностей
(а.с.159 т.3), витягами з наказів про
відрядження співробітників (а.с.31-74 т.5),
посвідченнями про відрядження (а.с.75-117
т.5), звітами про використання коштів,
наданих на відрядження або під звіт
(а.с.118-160), актами приймання-передачі
наданих послуг (виконаних робіт)
(а.с.162-205 т.5).

Товар придбаний позивачем за вказаними
вище договорами був реалізований
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» згідно з договорами
комісії, укладеними з Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЮГЕКОТОП»
№22/9/10-К від 22.09.2010 року з додатками
(а.с.160-163 т.3, а.с.165-190 т.3) та №0503К від
05.03.2012 року з додатками (а.с.260 т.3,м а.с.2-17
т.4). Виконання вказаних договорів
підтверджується наданими до
матеріалів справи актами приймання
товару за якістю та кількістю (а.с.192-258
т.3, а.с.14-48 т.4), звітами комісіонера,
актами здачі - приймання робіт (надання
послуг) (а.с.50-150 т.4), вантажно-митними
деклараціями (а.с.151-282 т.4), листами
банківських установ (а.с.1-6 т.5),
платіжними дорученнями (а.с.9-30 т.5).

Наявність вищезазначених документів, а
також відповідність їх вимогам чинного
законодавства податковим органом в
акті перевірки та в судовому засіданні
не заперечується.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
регулюються Податковим Кодексом
України.

Згідно з п.п. 14.1.156, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк), податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

При цьому датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше а саме: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 201.4 ст. 201 Податкового
Кодексу України, податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.6 ст. 201
Податкового Кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового Кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: у паперовому вигляді; в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до пункту 201.2 ст. 201
Податкового Кодексу України форма та
порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

За приписом пункту 201.10 ст. 201
Податкового Кодексу України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Податкові накладні за договором №04-10-10
від 04.10.2010 року видані позивачу (а.с.192-193
т.1, 88-165 т.2) та зареєстровані у реєстрі
отриманих податкових накладних ТОВ «ТБ
«Амстор» (а.с.70, 87-92 т.6), податкові
накладні за договором №05-03-12 від 05.03.2012
року видані позивачу (а.с.93-121 т.3) та
зареєстровані у реєстрі отриманих
податкових накладних ТОВ «ТБ «Амстор»
(а.с.59-61 т.6).

В акті перевірки податковим органом
зазначається про порушення позивачем
п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI зі змінами та доповненнями,
п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону
України від 03.04.1997 року №168/97 «Про
податок на додану вартість» зі змінами
та доповненнями, п.198.2, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI зі змінами та доповненнями в
зв'язку з придбанням продукції від ТОВ
"Саноіл Торг» при здійсненні нікчемних
правочинів, по яких не доведений
зв'язок з господарською діяльністю
підприємства.

За таких обставин, на думку
контролюючого органу, ТОВ «ТБ «Амстор»
завищено витрати у складі собівартості
реалізованої продукції, у зв'язку з
включенням позивачем витрат на
придбання продукції, при здійсненні
нікчемних правочинів з ТОВ «Саноіл
Торг» по ланцюгу постачання, по яких не
доведений зв'язок з господарською
діяльністю, неправомірно віднесено до
податкового кредиту декларації з ПДВ
суми ПДВ з придбання товарів від ТОВ
«Саноіл Торг».

Суд вважає висновки податкового органу
такими, що не відповідають вимогам
діючого законодавства України з огляду
на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
витратами є сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником). Всі вони поділяються на
витрати, що враховуються і не
враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку. Витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності та інших витрат
(за виключенням деяких витрат, зокрема,
амортизації).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Також, це передбачено п.5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», що був дійсний на час
виникнення спірних правовідносин.

Не враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку в силу пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 138.1 ст. 138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, котрі
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Позивачем до матеріалів справи надані
документи, що підтверджують реалізацію
придбаних від ТОВ «Саноіл Торг»
товарів на адресу третіх осіб.

Частина 2 статті 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон),
зокрема, визначає, що податкова та інші
види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає,
що первинний документ - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Вимоги до первинного документа
встановлені ст. 9 Закону, а саме,
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 вищезазначеного Положення
встановлено, що первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Наявні у позивача документи є
первинними документами у розумінні ст.
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Таким чином, у позивача наявні усі
документи, передбачені правилами
ведення податкового та
бухгалтерського обліку, які
підтверджують виконання договору з ТОВ
«Саноіл Торг», що свідчить про
помилковість висновків податкового
органу, викладених у акті перевірки
№343/22-1/32516492 від 01.08.2013р.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Така ж норма міститься в п.7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», що діяв на час виникнення
спірних правовідносин.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, видані позивачу
(а.с.192-193 т.1, 88-165 т.2, а.с.93-121 т.3) оформлені
належним чином та зареєстровані у
реєстрі отриманих податкових
накладних ТОВ «ТБ «Амстор» (а.с.70, 87-92 т.6,
а.с.59-61 т.6).

Отримавши податкову накладну, покупець
товару (послуг, робіт) набув право на
включення суми податку, вказаній в цій
накладній, до складу податкового
кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Це також передбачено п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», що діяв на час виникнення
спірних правовідносин.

В даному випадку сума сплаченого
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг) підтверджена податковими
накладними, а тому така сума підлягає
включенню до складу податкового
кредиту.

Посилання відповідача на
неправомірність формування позивачем
податкового кредиту на підставі
операцій по укладеним з ТОВ «Саноіл
Торг» правочинам, в зв'язку з їх
нікчемністю, судом до уваги не
приймаються з огляду на наступне.

Виходячи із змісту правовідносин, які
виникли між позивачем та його
контрагентом вбачається, що сторони
узгодили всі умови, що є істотними для
даного виду правочинів. Сторонами не
було пред'явлено зауважень один до
одного з приводу виконання укладених
правочинів.

Чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), який є
платником податків, не покладено
обов'язку при формуванні податкового
кредиту (зобов'язання) здійснювати
контроль та перевірку за дотриманням
постачальником вимог законодавства
щодо здійснення господарської
діяльності, сплати податку до бюджету і
в подальшому за можливі дії порушника,
зазнавати для себе певних негативних
матеріальних наслідків.

Отже, при формуванні позивачем
податкового кредиту, у останнього не
було зобов'язання здійснювати контроль
та перевірку за дотриманням ТОВ
«Саноіл Торг» вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо
наявності правових підстав для
формування позивачем податкового
кредиту та витрат у відповідності до
вимог діючого законодавства за
господарською операцією з
контрагентом - ТОВ «Саноіл Торг».

Помилковість висновків акту перевірки
№343/22-1/32516492 від 01.08.2013р підтверджена
також висновком №33/1
судово-економічної експертизи по
адміністративній справі №805/15937/13-а, яка
була призначена ухвалою Донецького
окружного адміністративного суду від
27.11.2013р. Висновок експерта Тімашкової
С.М. №33/1 від 17.02.2014 року відповідно до
ст. 148 Кодексу адміністративного
судочинства України проголошений у
судовому засіданні, необхідності у
його роз'ясненні або доповненні не
виникло, тому експерт до суду не
викликався.

З вказаного висновку вбачається, що

-по першому питанню: висновки акту
перевірки від 01.08.2013 року №343/22-1/32516492
щодо порушення ТОВ «ТБ «Амстор» п.138.4
ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України в частині заниження
податку на прибуток на загальну суму 45
938 020 грн, у тому числі: 4 квартал 2010 року
на суму 1 351 382 грн, 1 квартал 2011 року на
суму 13 521 911 грн, 2 квартал 2011 року на суму
6 434 604 грн, 3 квартал 2011 на суму 8 552 949 грн,
2 квартал 2012 року на суму 16 077 174 грн.
документально не підтверджуються.

-по другому питанню : висновки акту
перевірки від 01.08.2013 року №343/22-1/32516492
щодо порушення ТОВ «ТБ «Амстор» пп.7.4.1,
пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997
року №168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» зі змінами та доповненнями;
п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України в частині заниження податку на
додану вартість на загльну суму 43 216 685
грн, у тому числі: листопад 2010 року на
суму 1 081 105 грн, січень 2011 року на суму 4
502 475 грн, лютий 2011 року на суму 5 495 733 грн,
березень 2011 року на суму 3 772 195 грн,
травень 2011 року на суму 6 017 289 грн,
серпень 2011 року на суму 1 696 803 грн,
вересень 2011 року на суму 5 339 491 грн,
травень 2012 року на суму 3 718 395 грн,
червень 2012 року на суму 474 088 грн, липень
2012 року на суму 9 430 885 грн, серпень 2012
року на суму 1 688 226 грн. документально не
підтверджуються.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірність спірних податкових
повідомлень-рішень, а також не наведено
обставин, що спростовують доводи
позивача у цій справі, внаслідок чого
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з наданим платіжним дорученням
№53432 від 31.10.2013 року (а.с. 2 т.1) позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 458,81
гривень, який відповідно до приписів
ст. 94 КАС України підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8, 9, 10, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» до Державної
податкової інспекції у Київському
районі міста Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №1830/10/22-01/
від 21.08.2013р на суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 54314020 грн. (у т.ч. за основним
платежем - 45938020 грн., за штрафною
санкцією - 8376434 грн.), визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення №1829/10/22-01/
від 21.08.2013р на суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 54660906 грн. (у т.ч. за
основним платежем - 43216685 грн., за
штрафною санкцією - 11444221 грн.)
задовольнити повністю.

Податкові повідомлення-рішення
№1830/10/22-01/ від 21.08.2013р та
№1829/10/22-01/ від 21.08.2013р визнати
протиправними та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор» (ідентифікаційний код
юридичної особи 32516492,
місцезнаходження: 83012, м.Донецьк,
вул.Соколина, буд.38) витрати по сплаті
судового збору у сумі 458 (чотириста
п'ятдесят вісім) грн. 81 (вісімдесят одна)
коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
13 березня 2014 року, та проголошені в
присутності представників сторін.

Повний текст судового рішення
виготовлений 18 березня 2014 року.

Суддя
Мальцева Н.Г.