Справа № 2-а-2476/2011/1415
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-2476/2011/1415

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Микитей Лариса Леонідівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кривоозерському районі
Миколаївської області на постанову
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 31 серпня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області про визнання протиправними
дій,-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Кривоозерському районі
Миколаївської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 31
серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено. Визнано бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області протиправною. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
позивачу додаткової пенсії за шкоду
заподіяну, відповідно до ст.51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 18 січня 2011 року по 18
червня 2011 року з врахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області в апеляційній скарзі зазначає
про невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відмову в її задоволені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС другої категорії
та має право на пільги і компенсації,
встановлені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" -
пенсіонерам, які проживають на
територіях гарантованого
добровільного відселення, проводиться
доплата до пенсії, яка становить - дві
мінімальних заробітних плати.

Згідно до ст.51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Разом із тим, суми з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII
визначалися згідно постанов Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та №530 від 28.05.2008 р. "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян". Зазначеними
постановами, всупереч вимогам Закону №
796-ХІІ, який встановлює розмір доплати
як величину, кратну відносно до розміру
мінімальної заробітної плати або
пенсії, визначеної Законом на час
здійснення виплати, установлено
конкретні розміри доплат в твердій
грошовій сумі та у розмірах до
прожиткового мінімуму.

Беручи до уваги, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з вищезазначеними
Постановами Кабінету Міністрів
України, відповідач неправомірно
виплачував додаткову пенсію та доплату
до пенсії в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.19 Конституції України
суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі та в
межах наданих повноважень та у спосіб,
що передбачений Конституцією України
та іншими Законами України.

Таким чином, при визначенні розміру
додаткової пенсії та підвищення до
пенсії підлягають застосуванню
ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не Постанови Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав. Безпідставними є і посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначеної
пенсії у вказаному розмірі, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 46 Конституції
України та статтями 49, 50, 51 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» затверджено на 2011
рік прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність.

З урахуванням викладеного висновок
суду першої інстанції про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 державну пенсію та
додаткову пенсію за період з 18.01.2011 року
по 18.06.2011 року, виходячи з розмірів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлених
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», є правильним.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,207,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області - залишити без задоволення, а
постанову Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 31
серпня 2011 року - без змін .

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко