Справа № 826/799/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2014 року № 826/799/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
матеріали адміністративної справи за
позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів за участю третьої особи
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
українсько-канадське підприємство
«Росан» про визнання дій протиправними
та стягнення незаконно сплачених
Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Львівської митниці Міндоходів за
участю третьої особи товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
українсько-канадське підприємство
«Росан», мотивуючи позовні вимоги тим,
що відповідачем всупереч вимог чинного
законодавства оподатковано митом
товар, який відноситься до особистих
речей, а відтак сума сплаченого митного
платежу підлягає поверненню.
У позовній заяві позивач просить суд
визнати протиправними дії Львівської
митниці Міндоходів щодо нарахування на
експрес-відправлення №CV046275267US митних
платежів в розмірі 505,59 грн., стягнути з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 незаконно сплачених митних
платежів в розмірі 505,59 грн., стягнути з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 витрати на судовий збір в
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08
В наданих суду запереченнях відповідач
зазначає, що посадові особи Львівської
митниці при здійсненні контролю митної
вартості придбаного позивачем товару
діяли в межах повноважень та
відповідно до вимог чинного
законодавства України.
Представник позивача та представник
третьої особи подали до суду
клопотання про розгляд справи за їх
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи клопотання представника
позивача та представника третьої
особи, суд ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні матеріали справи,
суд встановив наступне.
Позивач 25 листопада 2013 року через
інтернет-магазин www.ebay.com у громадянина
США придбав товар -мобільний телефон
марки Iphone 5S 32 Gb, що був у вжитку вартістю
Даний товар на адресу позивача був
відправлений через партнера компанії
оператора поштового зв'язку Meest - America Inc.
(США) товариство з обмеженою
відповідальністю «Спільне
українсько-канадське підприємство
«Росан» на адресу позивача поштовим
відправленням із присвоєнням номеру
№CV046275267US.
17 грудня 2013 року Львівською митницею
Міндоходів у відповідності до ст. 368
Митного кодексу України було
нараховане мито на податок на додану
вартість розміром 505,59 грн.
Вважаючи дії щодо нарахування митних
платежів незаконними та такими, що
порушують права та законні інтереси,
позивач звернувся до суду за їх
захистом з даним позовом, при вирішенні
якого суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 2 Митного кодексу
України відносини, пов'язані із
справлянням митних платежів,
регулюються цим Кодексом, Податковим
кодексом України та іншими законами
України з питань оподаткування.
Згідно частини 1 статті 234 Митного
кодексу України товари (за винятком
підакцизних), що переміщуються
(пересилаються) на адресу одного
одержувача (юридичної або фізичної
особи) в одній депеші від одного
відправника у міжнародних поштових
відправленнях, на адресу одного
одержувача (юридичної або фізичної
особи) протягом однієї доби у
міжнародних експрес-відправленнях,
якщо їх сумарна фактурна вартість не
перевищує еквівалент 300 євро, не є
об'єктом оподаткування митними
Частиною 2 статті 234 Митного кодексу
України визначено, що товари (за
винятком підакцизних), що
переміщуються (пересилаються) на
адресу одного одержувача (юридичної
або фізичної особи) в одній депеші від
одного відправника у міжнародних
поштових відправленнях, на адресу
одного одержувача (юридичної або
фізичної особи) протягом однієї доби у
міжнародних експрес-відправленнях,
якщо їх сумарна фактурна вартість
перевищує еквівалент 300 євро,
оподатковуються митом відповідно до
цього Кодексу та податком на додану
вартість відповідно до Податкового
Як вбачається з матеріалів справи
вартість придбаного позивачем товару
становить 630 доларів США, що є
перевищенням еквіваленту 300 євро.
Згідно частини 7 статті 374 Митного
кодексу України товари (крім
підакцизних), що переміщуються
(пересилаються) у міжнародних поштових
або міжнародних експрес-відправленнях,
у несупроводжуваному багажі, сумарна
фактурна вартість яких перевищує
еквівалент 300 євро, але не перевищує
(пересилаються) без дотримання умов,
передбачених частиною п'ятою цієї
статті, підлягають письмовому
декларуванню в порядку, встановленому
для громадян, та оподатковуються
ввізним митом за ставкою 10 відсотків та
податком на додану вартість за ставкою,
встановленою Податковим кодексом
України. Базою оподаткування для таких
товарів є частина їх сумарної
фактурної вартості, що перевищує
еквівалент 300 євро.
Матеріалами справи підтверджується,
зокрема, оглядовим розписом М-15, на
товар нараховано мито в розмірі 158,20
грн. та ПДВ у розмірі 347,59 грн., загальна
сума платежів становить 505,59 грн.
Другий примірник оглядового розпису
передано оператору поштового зв'язку
ММПО СП «Росан» згідно п. 17 Положення
про митний контроль та митне
оформлення поштових відправлень,
затвердженого спільним наказом
Державної митної служби України і
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 27.10.1999 року
№680/108, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17.11.1999 року №791/4084.
Позивач зазначає, що придбаний товар
відноситься до особистих речей і
оподаткуванню митними платежами не
підлягає, що спростовується наступним.
Відповідно до статті 369 Митного кодексу
України особисті речі, що
переміщуються (пересилаються)
громадянами через митний кордон
України, підлягають декларуванню
шляхом учинення дій, усно, або, за
бажанням власника чи на вимогу органу
доходів і зборів, письмово, не
оподатковуються митними платежами та
звільняються від подання документів,
що видаються державними органами для
здійснення митного контролю та митного
оформлення товарів, а також від
застосування до них видів державного
контролю, визначених частиною першою
статті 319 цього Кодексу.
Пунктом 36 частини 1 статті 4 Митного
кодексу України встановлено, що
особисті речі - товари, нові і такі, що
були у вжитку, призначені для
забезпечення звичайних повсякденних
потреб фізичної особи, які
відповідають меті перебування
зазначеної особи відповідно в Україні
або за кордоном, переміщуються через
митний кордон України у ручній поклажі,
несупроводжуваному багажі,
міжнародних поштових та
експрес-відправленнях і не призначені
для підприємницької діяльності,
відчуження або передачі іншим особам.
Як зазначає відповідач та вбачається з
матеріалів справи, під час митного
оформлення жодних доказів та
документів на підтвердження
особистого характеру товару, який
пересилався на адресу позивача, а також
щодо належності товару ОСОБА_1 ні до
оператора поштового зв'язку, ні до
Львівської митниці Міндоходів надано
Указом Президента України від 09 січня
2013 року N 5/2013 затверджено Всесвітню
поштову конвенцію, Заключний протокол
Всесвітньої поштової конвенції, Угоду
про поштові платіжні послуги та Перший
додатковий протокол до Загального
регламенту Всесвітнього поштового
союзу, відповідно до вимог статті 5
якої, поштове відправлення належить
відправнику доти, доки воно не видано
законному адресату, якщо тільки воно не
було затримано відповідно до
законодавства країни відправлення або
призначення та у випадку застосування
статті 15.2.1.1 чи 15.3 згідно із
законодавством транзитної країни.
Згідно п. 29 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 року №270, поштові
відправлення, поштові перекази до
моменту вручення їх одержувачам є
власністю відправників.
Відповідно до статті 334 Цивільного
кодексу України право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Переданням майна вважається вручення
його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
Зважаючи на наведені норми чинного
законодавства, виходячи з наявних
матеріалів справи, суд приходить до
висновку про правомірність
нарахування відповідачем сум
оподаткування товару виходячи з того,
що на момент митного оформлення докази
належності товару позивачу чи
підтвердження особистого характеру
товару були відсутні.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведено суду
правомірність оскаржуваних дій.
За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню в повному
Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст. 94, 158-163 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов