Справа № 2-а-6899/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-ар/489/5/14
Ухвала

19 березня 2014 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві заяву
Головного управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області про
роз'яснення постанови суду

встановив:

У лютому 2014 року Головне управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області звернулося до
суду із заявою про роз'яснення судового
рішення. У заяві вказано, що 16.06.2011
Ленінським районним судом м. Миколаєва
прийнято постанову, яка залишена без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2012, про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого частиною першою статті
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати починаючи з 28.10.2010, з
урахуванням виплачених сум.

Вказана постанова незрозуміла
заявнику в частині кінцевої дати
нарахування та виплати доплати до
пенсії.

У судове засідання сторони не з'явився,
що не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає заяву такою, що не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) якщо судове рішення
є незрозумілим, суд, який його ухвалив,
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, або державного виконавця
ухвалою роз'яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту.

Із змісту заяви ГУПФУ вбачається, що
постанова суду від 16.06.2011 незрозуміла
боржнику в частині кінцевої дати її
виконання через зміни, які відбулися в
законодавстві, після прийняття такого
рішення.

Як вбачається із змісту резолютивної
частини постанови, вона не містить
кінцевої дати виплати доплати до
пенсії, передбаченої статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Такий висновок суду мотивований
посиланням на пункт 23 рішення
Європейського Суду від 08.11.2005 (Кечко
проти України), де зазначено, що якщо
чинне правове положення передбачає
виплату певних надбавок, і дотримано
всі вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть відмовляти у
цих виплатах доки відповідні положення
є чинними. Поряд з цим, суд зазначив, що
так як на дату прийняття судового
рішення положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» були не змінені чи не
призупинені, тому у відповідача
відсутні будь-які підстави для
невиконання цієї норми.

Таким чином, з огляду на мотиви суду
наведений у постанові висновок, який
відповідає законодавству діючому на
момент прийняття постанови, що
підтверджується ухвалою апеляційного
адміністративного суду, є чітким і
зрозумілим, а відтак додаткового
роз'яснення не потребує.

Одночасно суд звертає увагу, після
прийняття Закону України від 14.06.2011
року № 3491-IV «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», згідно пункту 7
розділу І якого Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено пунктом 4,
яким встановлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік,
реалізація положень якого стала
можливою 23.07.2011, а саме набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», ГУПФУ, як орган
державної влади, з огляду на приписи
частини другої статті 19 Конституції
України, зобов'язаний діяти у межах
визначених цією нормою, в т.ч. і з
урахуванням конституційності законів
та інших правових актів (стаття 152
Конституції України).

Керуючись статтями 160, 165, 170 КАС
України, суд -

ухвалив:

Заяву Головного управління Пенсійного
фонду України в Миколаївській області
про роз'яснення постанови
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 16.06.2011 по
адміністративній справі № 2-а-6899/11 -
залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд міста
Миколаєва протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя