Справа № 2-а-6433/10/2218
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-6433/10/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницький на ухвалу
Хмельницького міфськрайонного суду
Хмельницької області від 05 листопада
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницький про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому, в якому просив
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому щодо невиплати та
часткової виплати щомісячного
підвищення до пенсії дітям війни, які
були проведені у період з 09 липня 2007
року по дату звернення із позовом до
суду; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» із врахуванням
виплат, які були проведені у період з 09
липня 2007 року по дату звернення із
позовом до суду; зобов'язати
відповідача в подальшому
перераховувати щомісячну державну
соціальну допомогу дитині війни згідно
чинного законодавства.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 26 листопада 2010 року позов
задоволено частково: визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду в м. Хмельницькому
щодо виплати ОСОБА_2 надбавки до пенсії
як дитині війни в розмірі меншому ніж, 30
% мінімальної пенсії за віком;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 з врахуванням його права на
підвищення пенсії як дитині війни у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року включно, з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року включно, з 01 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року включно та з 01
січня 2010 року по 21 жовтня 2010року
включно.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому задоволено частково:
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 26.10.2010 року скасовано та
прийнято нову, якою позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому Хмельницької області
щодо невиплати ОСОБА_2 підвищення до
пенсії, виходячи з встановленого ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" розміру 30% мінімальної
пенсії за віком, неправомірними;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
Хмельницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" з
урахуванням ст.28 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" за період з 21.04.2010 року по
21.10.2010 року, а позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача нарахування
та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" з
урахуванням ст.28 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" за періоди з 09.07.2007 року по
21.04.2010 року - залишено без розгляду, тоді
як в іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

За скасованим рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2 за період з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р. та з 22.05.2008 року по 20.04.2010 року
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому виплачено підвищення
до пенсії в розмірі 3250,42 грн.

В жовтні 2012 року відповідач звернувся
до суду з заявою про поворот виконання
рішення, в якому просив зобов'язати
ОСОБА_2 повернути УПФУ в м.
Хмельницькому пенсійні виплати в
розмірі 3250,42 грн., виплачені за
скасованою постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 26.11.2010 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 04
березня 2013 року в задоволенні заяви
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому про поворот виконання
рішення відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати ухвалу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому та прийняти рішення,
яким задоволити заяву про поворот
виконання рішення.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах
апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.265 КАС України питання
про поворот виконання судового рішення
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши судове
рішення (визнавши його нечинним або
таким, що втратило законну силу), він
закриває провадження у справі, залишає
позовну заяву без розгляду або
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову чи
задовольняє позовні вимоги у меншому
розмірі. В такому випадку суд,
ухвалюючи нове судове рішення повинен
зобов'язати позивача повернути
відповідачеві безпідставно стягнене з
нього за скасованим судовим рішенням
або визначити інший спосіб і порядок
здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання
судового рішення не було вирішене
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, заява відповідача про
поворот виконання розглядається
адміністративним судом, у якому
знаходиться справа. Заяву про поворот
виконання може бути подано протягом
одного року з дня виникнення підстав
для повороту виконання.

Суд першої інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали правильно
встановив, що статтею 266 КАС України
визначено особливості повороту
виконання в окремих категоріях
адміністративних справ. При цьому
зазначено, що поворот виконання
постанови про відшкодування шкоди,
завданої суб'єктом владних повноважень
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи, постанови
про присудження виплати пенсій чи
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів, а
також постанови про присудження
виплати заробітної плати чи іншого
грошового утримання у відносинах
публічної служби допускається, якщо
скасована постанова була обґрунтована
на повідомлених позивачем завідомо
неправдивих відомостях або поданих ним
підроблених документах. Судом першої
та апеляційної інстанції документи та
відомості надані ОСОБА_2 не визнавались
неправдивими або підробленими, а отже
немає підстав для повороту виконання
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для повороту
виконання рішення суду.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницький, - залишити без
задоволення, а ухвалу Хмельницького
міфськрайонного суду Хмельницької
області від 05 листопада 2012 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.