Справа № 2а-5865/12/1470
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5865/12/1470

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в письмовому провадженні в
м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Миколаївської області про визнання
протиправними та скасуванні припису
та постанови про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувшись у листопаді 2012 року
до Миколаївського окружного
адміністративного суду з позовом
просила визнати протиправним та
скасувати припис про усунення
порушень №416 від 05 жовтня 2012 року та
постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 858
від 16 жовтня 2012 року, які прийняти
стосовно неї Інспекцією державного
архітектурного - будівельного контролю
у Миколаївської області (надалі - ІДАБК
у Миколаївської області).

ОСОБА_2 у лютому 2013 року звернувся до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з позовом в
якому просив визнати протиправним та
скасувати припис ІДАБК у Миколаївської
області №416 від 05 жовтня 2012 року, яким
йому та ОСОБА_1 заборонено здійснювати
експлуатацію житлового будинку та бару
«Корал».

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року справи за зазначеними позовними
вимогами об'єднані.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
обґрунтовувалися відсутністю з їх боку
порушень Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
судового рішення у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Так, апелянт, порушуючи питання про
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог, зазначив,
що суд першої інстанції не надав
належної правової оцінки всім доказам
та не здійснив всебічного, повного та
об'єктивного розгляду обставин справи,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Справа розглянута на підставі ч.1 ст.197
КАС України в порядку письмового
провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції було
встановлено, що посадовими особами
ІДАБК у Миколаївської області
проведено позапланову перевірку
об'єктів, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1

Перевірка була проведена відповідно до
п.7 Порядку здійснення державного
архітектурного - будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України 23 травня 2011
року №533 (надалі - Порядок №533).

Підставою для її проведення був лист
Управління по боротьбі з організованою
злочинністю УВС України в
Миколаївської області з проханням
з'ясувати законність діяльності
ресторанного комплексу «Корал».

Перевіряючи дотримання вимог Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» ІДАБК у
Миколаївської області було
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1
розташовано чотири житлових будинки
літери А, Б, О Ц, які були введені в
експлуатацію в 2003 році.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого 29
липня 2003 року виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради ОСОБА_1
належало 66/100 частин, ОСОБА_2 34/100 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

У період з 2003 по 2006 роки позивачами за
вказаною адресою самочинно збудовано
двоповерховий житловий будинок (літера
С-2), двоповерхову нежитлову прибудову
(літера О"-2), тамбур (літера А-4),
переобладнано з нежитлової прибудови в
житлову (літера О'-2), та проведено
реконструкцію житлового будинку
(літера О-2) за рахунок переобладнання
приміщень в житлове, чим порушені
вимоги ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(на час самочинного будівництва - ст. 29
Закону України «Про планування і
забудову територій»).

На час закінчення будівельних робіт з
будівництва житлового будинку (літ. С-2),
нежитлової прибудови (літ. О"-2), тамбуру
(літ. А- 4), переобладнання з нежитлової
прибудови в житлову (літ. О'-2),
реконструкції житлового будинку (літ.
О-2) за рахунок переобладнання
приміщень в житлові, Порядок прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів був визначений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.09.2004р. № 1243 (надалі - Порядок №1243),
відповідно до п. 1 якої, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів полягає у підтвердженні
державними приймальними комісіями
готовності до експлуатації об'єктів
нового будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту
будівель і споруд, як
житлово-громадського, так і
виробничого призначення, інженерних
мереж та споруд, транспортних
магістралей, окремих черг пускових
комплексів, їх інженерно-технічного
оснащення відповідно до затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, нормативних вимог,
вихідних даних на проектування.

В експлуатацію згідно вимог
законодавства вищезазначені об'єкти не
приймались.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 05
листопада 2007 року (справа № 2-4-7508/07р.) за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право
власності на самочинно збудовані
споруди:

- двоповерховий житловий будинок літ.
С-2 (площа забудови 133.2 кв. м, загальна
площа 227.7 кв. м., житлова площа 119.9 кв. м.);

- двоповерхову нежитлову прибудову літ
.О"-2 (1.80x12.35), загальною площею 36.2 кв. м.);

- двоповерхову житлову прибудову літ.
О'-2 (переобладнану з нежитлової,
загальна площа 44.9 кв.м., житлова площа
44.9 кв.м.);

- в житловому будинку літ.О-2 житлова
площа збільшена на 16.4 кв.м за рахунок
переобладнання приміщення 10-4 в житлову
(загальна площа 74.9 кв.м., житлова площа
55.8 кв.м.).

Всього по літ.О-2 загальна площа 156.0
кв.м., житлова площа 100.7 кв.м.; тамбур
літ.А-4 ( площа забудови 2.0 кв.м., загальна
площа 2.0 кв.м.).

08 січня 2008 року виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - домоволодіння (п'ять
житлових будинків, літери А, Б, О-2, С-2,
Ц-3) у розмірах часток 62/100 - ОСОБА_1 та 38/100
- ОСОБА_2

01 грудня 2008 року Миколаївською міською
радою на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 958 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення
якої - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

На час проведення перевірки виявлено,
що перший поверх будівлі літ. Б та
перший поверх будівлі літ. Ц-3
експлуатуються як об'єкти громадського
харчування - бар «Корал».

Відповідно до технічного паспорту,
виданого КП «Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації» від 27
липня 2006 року (інвентаризаційна справа
№ 254), приміщення, яке займає бар
значиться як гостинна в будівлі «Ц», а
кухня бару, значиться як зал житлового
будинку за літерою «Б».

На час перевірки, відповідно до
договору оренди приміщення № 2 від 01
січня 2012 року, приміщення бару «Корал»,
загальною площею 214 кв. м. передані в
строкове платне користування ФОП
ОСОБА_4

Експлуатуються без прийняття в
експлуатацію також житлові будинки
літ. С-2 - після закінчення будівництва,
та літ. О-2 - після закінчення виконання
будівельних робіт з реконструкції.

Таким чином, при проведенні перевірки
ІДАБК у Миколаївської області виявлено
порушення позивачами вимог ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (ст. 30-1
Закону України «Про планування і
забудову територій», який діяв з 02
червня 2000 року по 12 березня 2011 року), у
зв'язку з чим складено припис та
прийняти постанови про притягнення
винних осіб до адміністративної
відповідальності.

Згідно зі вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції, прийняте законне та
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам ст. 159 КАС України.

Роблячи такий висновок, суд
апеляційної інстанції керувався
наступним.

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України)
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Отже, оскільки будівництво
двоповерхового житлового будинку
(літера С-2), двоповерхової нежитлової
прибудови (літера О"-2), тамбуру (літера
А- 4), переобладнання з нежитлової
прибудови в житлову (літера О'-2), та
проведення реконструкції житлового
будинку (літера О-2) за рахунок
переобладнання приміщень в житлове
здійснювалося позивачами без
отримання відповідного документа, який
дає право виконувати будівельні
роботи, таке будівництво є самочинним.

Як встановлено ч.2 ст.376 ЦК України,
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено,
якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Стаття 30-1 Закону України «Про
планування і забудову територій»
(чинний з 02 червня 2000 року до 12 березня
2011 року) було визначено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється приймальними
комісіями. Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів визначається Кабінетом
Міністрів України відповідно до
закону.

Згідно з п. 29 Порядку №1243 (діяв на час
набуття позивачами права власності),
датою введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата затвердження акта державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію цього об'єкта органом
виконавчої влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив комісію.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не приймає до уваги доводи апелянтів
про те, що наявність рішення суду про
визнання за ними права власності,
звільняє їх від здачі об'єкту в
експлуатацію.

Посилання апелянтів на погодження
проведеної реконструкції та
будівництва міською СЕС, управлінням
МНС України, та управлінням
архітектури, колегія суддів вважає
невірним, оскільки це не змінює
обставин щодо самочинного будівництва.

Крім того, отримавши документи про
право власності на домоволодіння та
про право власності на земельну
ділянку, цільове призначення якої, є -
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, позивачі експлуатують перший
поверх будівлі літ. Ц-3 як об'єкти
громадського харчування - бар «Корал».

Використання житлових приміщень як
закладу громадського харчування без
зміни функціонального призначення, є
порушенням містобудівного
законодавства.

Відповідно до умов містобудівного
законодавства, експлуатація об'єкта
громадського харчування можлива
тільки після прийняття його в
експлуатацію як такого об'єкта.

Слід звернути увагу на те, що приписом
від 05 жовтня 2012 року №416 було зупинено
експлуатацію виключно бару «Корал»,
тому посилання апелянтів на те, що у них
в наявності є правовстановлюючі
документи на житлові будинки,
правового значення не мають.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
посадові особи інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
під час проведення перевірки мають
право за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції або
заступника забороняти експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 41 зазначеного Закону та
пп. 3 пункту 11 Порядку № 553 передбачено,
що посадові особи Інспекції мають
право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт.

Відповідно до пункту 9 ч. 4 ст. 41
зазначеного Закону та пп. 10 пункту 11
Порядку № 553 посадові особи Інспекції
під час проведення перевірки мають
право забороняти експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Враховуючи зазначені вимоги
законодавства, позивачам обґрунтовано
05 жовтня 2012 року видано припис № 416 щодо
заборони експлуатації бару «Корал» та
житлових будинків літ. С-2, О-2 з
прибудовами (термін: з 10 жовтня 2012 року)
та зобов'язано оформити відповідні
документи на вказані об'єкти у порядку,
визначеному законодавством до
відновлення їх експлуатації.

Надаючи правову оцінку рішенню суду
першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 в
скасуванні постанови по справі про
адміністративне правопорушення, якою
її притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП,
колегія суддів бажає зазначити
наступне.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.18 КАС України,
усі адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності підсудні місцевим
загальним судам, як адміністративним
судам.

Стаття 21 КАС України, надає право
позивачу заявити кілька вимог в одній
позовній заяві, якщо вони пов'язані між
собою.

Якщо справа щодо однієї з вимог
підсудна окружному адміністративному
суду, а щодо іншої вимоги(вимог) -
місцевому загальному суду як
адміністративному суду, таку справу
розглядає окружний адміністративний
суд.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС
України, рішення адміністративного
суду за даною категорією справ є
остаточним та оскарженню не підлягає.

Отже, у даному випадку колегія суддів
не може переглядати рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку в частині відмови у скасуванні
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, у
зв'язку з чим, в даній частині
апеляційної скарги було закрито
апеляційне провадження.

Оскільки усі обставини, що входять до
предмета доказування у справі,
встановлені судом першої інстанції на
підставі повного та всебічного
дослідження наявних у справі доказів,
які відповідають ознакам належності та
допустимості, цим обставинам надана
правильна юридична оцінка, то підстав
для скасування оскаржуваного судового
рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст.205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 15 травня
2013року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурного -
будівельного контролю у Миколаївської
області про визнання протиправними та
скасуванні припису та постанови про
адміністративне правопорушення -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова