Справа № 810/584/14-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року м. Київ
810/584/14-а

13:05

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідач-1 - Штифурак І.C.,

від відповідача-2 - не з'явились,

від третіх осіб - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Бориспільської районної
державної адміністрації Київської

області, Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області

треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5

про скасування
розпорядження і державних актів на
право власності на
земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_3 з позовом до Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області, Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області про
скасування розпорядження від 03.11.2009 №
3365 і державних актів на право власності
на земельні ділянки від 16.11.2009 ЯД № 950417
та ЯД № 950416.

Ухвалами Київського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження і призначено
справу до судового розгляду на 04.03.2014.

Крім того, ухвалою суду від 13.02.2014
залучено третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірним розпорядженням
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0843 га у власність для
ведення індивідуального садівництва
на території Гнідинської сільської
ради Бориспільського району Київської
області і затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для ведення
індивідуального садівництва третім
особам, чим порушено права позивача як
громадянина України. На думку позивача,
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність третім
особам повинен були пройти обов'язкову
державну експертизу землевпорядної
документації, якої не було, тому
вказане розпорядження є незаконним.

Щодо скасування державних актів на
право власності, позивач зазначив, що
дана позовна вимога є похідною і
залежить від доведеності незаконності
спірного розпорядження.

В ход судового розгляду представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд позов задовольнити.

Представник Бориспільської районної
державної адміністрації Київської
області проти задоволення
адміністративного позову заперечував
з тих підстав, що чинне законодавство,
зокрема, Закон України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації» не передбачає
проведення обов'язкової державної
експертизи проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для ведення індивідуального
садівництва. Крім того, представник
державної адміністрації підкреслив, що
будь-яких звернень або протестів з
прокуратури, яка постійно здійснює
нагляд за прийнятими розпорядженнями
до Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області з
приводу спірного розпорядження не
надходило. Також представник
підкреслив, що позивачем не зазначено,
які саме його права порушені спірним
розпорядженням.

Уповноважені представники Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області, треті особи
на стороні відповідачів у судове
засідання 13.02.2014 не з'явились, були
повідомлені судом належним чином про
дату, час і місце судового засідання, що
підтверджується даними наявних в
матеріалах справи доказів.

Від Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області, третіх осіб відзиву на позовну
заяву, заперечень проти позову,
будь-яких пояснень, заяв чи клопотань
станом на день розгляду справи до суду
не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача і представника
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов задоволенню
не підлягає, з таких підстав.

Як встановлено судом розпорядженням
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області № 3365
від 03 листопада 2009 року затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
ведення індивідуального садівництва
громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5 на території
Гнідинської сільської ради
Бориспільського району Київської
області.

У подальшому, розпорядженням
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області № 376
від 09 лютого 2009 року громадянину ОСОБА_4
було надано дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0843 га у
власність для ведення індивідуального
садівництва на території Гнідинської
сільської ради Бориспільського району
Київської області.

Розпорядженням Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області № 377 від 09 лютого 2009
року громадянину ОСОБА_5 було надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0843 га у власність для
ведення індивідуального садівництва
на території Гнідинської сільської
ради Бориспільського району Київської
області.

Як стверджує позивач, процедура
передачі земельних ділянок вказаним
громадянам відбулася із порушенням,
оскільки проект землеустрою щодо
стоврення нового землеволодіння
затверджено без проведення
обов'язкової державної експертизи,
отже, розпорядження Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області від 03.09.2011 № 3365
підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів

фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином, підставою для звернення до
адміністративного суду є порушення
прав, свобод та інтересів фізичних або
юридичних осіб з боку органів
державної влади.

Дослідженням матеріалів справи судом,
встановлено, що позивач звернувся до
суду з вимогами про скасування
розпорядження Бориспільської районної
держаної адміністрації Київської
області і державних актів на право
власності на земельні ділянки, які
безпосередньо стосуються прав та
інтересів третіх осіб. Тобто, суд
звертає увагу, що у даному випадку
публічно-правові відносини позивача з
відповідачем щодо видачі земельних
ділянок у власність третім особам
відсутні.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи копій державних актів на право
власності серії ЯД № 950417 і Серії ЯД №
950416, земельні ділянки належать
гр. ОСОБА_5 і гр. ОСОБА_4, а отже
публічно-правові відносини з приводу
видачі державних актів виникли між
третіми особами і відповідачами.

Відповідно до статті 152 Земельного
кодексу України держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь- яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших,
передбачених законом, способів.

При цьому, судом в ході судового
розгляду не було встановлено порушення
прав, свобод або інтересів позивача або
настання для позивача певних
негативних наслідків, у зв'язку із
прийняттям спірного розпорядження.
Посилання позивача на ту обставину, що
спірне розпорядження порушує його
права як громадянина не приймаються
судом до уваги, оскільки суд в ході
судового розгляду має встановити
причинно-наслідковий зв'язок між
порушеним правом та його наслідками,
якого судом встановлено не було.

Як було зазначено вище, позивач
стверджує, що проект землеустрою
повинен підлягати обов'язковій
державній експертизі землевпорядної
документації. Проте, такі твердження не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Так, відповідно до статті 1 Закону
України «Про державну експертизу
землевпорядної документації» державна
експертиза землевпорядної
документації (далі - державна
експертиза) - це діяльність, метою якої
є дослідження, перевірка, аналіз та
оцінка об'єктів експертизи на предмет
їх відповідності вимогам
законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам, а також
підготовка обґрунтованих висновків
для прийняття рішень щодо об'єктів
експертизи.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації» державна експертиза
проводиться в обов'язковій, вибірковій
та добровільній формах.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації»
обов'язковій державній експертизі
підлягають: загальнодержавні й
регіональні (республіканські) програми
використання та охорони земель; схеми
землеустрою і техніко-економічні
обґрунтування використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць; проекти землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць; проекти землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення; проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок особливо
цінних земель, земель
лісогосподарського призначення, а
також земель водного фонду,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення; проекти землеустрою, що
забезпечують еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь; проекти
землеустрою щодо впорядкування
території населених пунктів; проекти
землеустрою щодо створення нових та
впорядкування існуючих землеволодінь
і землекористувань; технічна
документація з бонітування ґрунтів,
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок.

Наведений перелік випадків проведення
обов'язкової державної експертизи
землевпорядної документації є
вичерпним.

Як було зазначено судом,
розпорядженням Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області № 3365 від 03 листопада
2009 року затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність для ведення індивідуального
садівництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5
на території Гнідинської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, а розпорядженнями
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області № 376
від 09 лютого 2009 року і № 377 від 09 лютого
2009 року громадянам ОСОБА_4 і ОСОБА_5
надано дозволи на складання проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянки площею 0,0843 га і 0,0843 га у
власність для ведення індивідуального
садівництва на території Гнідинської
сільської ради Бориспільського району
Київської області

Таким чином, третім особам надано
дозвіл на виготовлення проектів
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок для
ведення індивідуального садівництва.

Доказів щодо відведення третім особам
особливо цінних земель, земель
лісогосподарського призначення, а
також земель водного фонду,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення, як і наявності обмежень у
використанні вказаної земельної
ділянки, а також документів, що
підтверджують перебування ділянки в
охоронній зоні об'єктів магістральних
трубопроводів позивачем суду не
надано.

Таким чином, проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок не
відноситься до таких, що підлягають
обов'язковій державній експертизі,
тому твердження позивача є
безпідставними.

З огляду на викладене, суд також не
вбачає підстав для скасування
державних актів на право власності на
земельні ділянки, які належать третім
особам.

Отже, враховуючи наведене, за
відсутності порушень прав позивача,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
є необгрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Відповідач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 11 березня 2014
р.