Справа № 2-а-7163/09/1570
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-7163/09/1570

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представника позивача
Жуньової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інститут
екологічних проблем» на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 28 січня 2010 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інститут
екологічних проблем» до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси про визнання дій
протиправними, визнання протиправним
та скасування висновків акту
перевірки, рішень,-

В С Т А Н О В И В:

11.10.2007р. ТОВ «Інститут
екологічних проблем» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду УПФУ в Київському районі м. Одеси
із позовом та, з урахуванням уточнень
до позовних вимог, просило: визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси
неправомірними та скасувати висновки
акту перевірки №71 від 18.05.2007 року,
рішення про застосування фінансових
санкцій №854 від 15.06.2007 року, №855 від
18.06.2007 року і №953 від 16.07.2007 року та
постанову про накладення
адміністративного стягнення №21 від
16.07.2007 року.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 24.07.2009 р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2010р., адміністративний позов ТОВ
«Інститут екологічних проблем» до УПФУ
в Київському районі м. Одеси в частині
скасування постанови відповідача від
16.07.2007р. №21 про притягнення Жуньової
С.О. до адміністративної
відповідальності - повернуто
позивачеві.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28.01.2010р. в
задоволенні позову ТОВ «Інститут
екологічних проблем» до УПФУ в
Київському районі м.Одеси про визнання
дій протиправними, визнання
протиправними та скасування висновків
акту перевірки від 18 травня 2007 року №71,
рішень про застосування фінансових
санкцій від 15 червня 2007 року №854, від 18
червня 2007 року №855 і від 16 липня 2007 року
№953 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, 17.02.2010 р.
ТОВ «Інститут екологічних проблем»
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначено, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 28.01.2010 року, прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25.11.2010р. постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
28.01.2010 року - змінено. Провадження у
справі за позовом ТОВ «Інститут
екологічних проблем» до УПФУ в
Київському районі м. Одеси про
скасування висновків акту перевірки
від 18 травня 2007 року №71, рішень про
застосування фінансових санкцій від 15
червня 2007 року №854, від 18 червня 2007 року
№855 і від 16 липня 2007 року №953 та
постанови у справі про
адміністративний проступок від 16 липня
2007 року №21 у частині скасування
висновків акту перевірки - закрито. В
задоволенні позову ТОВ «Інститут
екологічних проблем» до УПФУ в
Київському районі м. Одеси про
скасування рішень про застосування
фінансових санкцій від 15 червня 2007 року
№854, від 18 червня 2007 року №855 і від 16
липня 2007 року №953 та постанови у справі
про адміністративний проступок від 16
липня 2007 року №21 - відмовлено у повному
обсязі. В іншій частині постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними
судовими рішеннями, ТОВ «Інститут
екологічних проблем» подало касаційну
скаргу, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права та просило
скасувати постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
28.01.2010р. та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25.11.2010р. і направити справу до
Київського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12.12.2013 р. касаційну
скаргу ТОВ «Інститут екологічних
проблем» задоволено частково.
Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.11.2010р.
скасовано, а справу за позовом ТОВ
«Інститут екологічних проблем» до УПФУ
в Київському районі м. Одеси про
скасування висновків акту перевірки,
рішень про застосування фінансових
санкцій та постанови у справі про
адміністративний проступок направлено
до суду апеляційної інстанції на новий
розгляд

Заслухавши суддю - доповідача, виступ
представника позивача, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про наявність належних
підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Інститут екологічних
проблем» зареєстровано в Пенсійному
фонді України у Київському районі
м.Одеси 21.05.1993 року за №1459 в якості
платника страхових внесків.

В період з 16.05.2007 року по 18.05.2007 року
посадовим особами УПФ у Київському
районі м.Одеси, на підставі посвідчення
від 11.05.2007 року №3032/2, була проведена
планова перевірка ТОВ «Інститут
екологічних проблем» з питань
правильності нарахування (обчислення)
та сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01.04.2002 року по
31.03.2007 року.

За результатами вказаної перевірки
було складено акт №71 від 18.05.2007 року, в
якому зафіксовано, що у перевірений
період позивачем було занижено суму
заробітної плати в розмірі 850 грн., не
нараховані та не сплачені у
відповідних періодах за ставкою 31,8%
страхові внески на суму 270,29 грн., а
також невірно утримані страхові внески
за ставкою 0.5-5% на суму 0,06 грн.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки, уповноваженою особою УПФУ
були прийняті спірні рішення про
застосування до позивача - ТОВ
«Інститут екологічних проблем»
штрафних санкцій:

- від 16.07.2007 року №953 на суму 850 грн. -
за приховування розміру заробітної
плати;

- від 15.06.2007 року №854 на суму 202,65
грн. - за несвоєчасну сплату
донарахованих страхових внесків на
суму 270,29 грн.;

- від 15.06.2007 року №854 на суму 604,85
грн. - за несвоєчасну сплату
донарахованих страхових внесків на
суму 841,13 грн.

Позивач вважає зазначені рішення та
висновки акту перевірки від 18.05.2007 року
№71, а також дії щодо складання
посадовими особами відповідача цих
висновків протиправними, оскільки він
самостійно знайшов технічну помилку у
відповідному звіті, виправив її,
повідомивши при цьому відповідача
шляхом направлення йому відповідно
листа, і до того ж, ця помилка ніяким
чином не вплинула на розмір зобов'язань
позивача щодо сплати страхових
внесків.

Не погоджуючись з вказаними вище діями
та рішеннями пенсійного органу,
позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
1-ї інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог, а
також з правомірності дій та
оскаржуваних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, з урахуванням
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 12.12.2013р., не може погодитися
з такими висновками суду 1-ї інстанції
та вважає їх необґрунтованими та не
заснованими на законі, з огляду на
наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до приписів ст.ст.14-20
діючого на той час Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-ХУ,
особами, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню є, зокрема,
наймані працівники, підприємств,
установ та організацій, фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

А згідно з п.5 ч.1 ст.14 та ч.1 ст.15 цього ж
Закону №1058, зазначені суб'єкти
господарювання є страхувальниками та
платниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та повинні подавати звіти
до органів Пенсійного фонду України.

Так, судовою колегією з акту перевірки
№71 від 18.05.2007 року встановлено, що під
час проведення спірної перевірки було
встановлено факт заниження розміру
заробітної плати по підприємству у
лютому 2006 року на суму 850 грн., на яку,
згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», повинні були
нараховуватися страхові внески.

Відповідно до вимог п.3 ч.9 ст.106
вказаного Закону №1058, за вказане
порушення дійсно встановлена
відповідальність у вигляді
застосування до порушника штрафних
санкцій в розмірі прихованого розміру
заробітної плати.

Отже, за таких обставин, оскаржуване
рішення відповідача від 16.07.2007 року №953
про застосування до позивача штрафних
санкцій на суму 850 грн. дійсно
відповідає повноваженням відповідача.

Однак, разом з тим, апеляційним судом з
матеріалів справи та пояснень позивача
беззаперечно встановлено, що насправді
ніякого заниження розміру заробітної
плати у лютому 2006 року на суму 850 грн. не
було, а була лише зроблена технічна
помилка у відповідних звітах
підприємства, яка була одразу ж - у
лютому 2006 року (т.б. ще до перевірки),
виправлена та страхові внески у сумі
цієї різниці - 850 грн. були реально
сплачені до УПФУ.

Крім того, при цьому, слід зазначити, що
позивач про цю знайдену у звітах та
самостійно виправлену помилку ще в
лютому 2007 року (т.б. до перевірки)
письмово повідомив начальника УПФУ в
Київському районі м.Одеси (вих.№79 від
23.02.2007р.).

Далі, як встановлено з матеріалів
справи та акту перевірки від 18.05.2007
року, в жовтні, листопаді 2005 року та
березні 2006 року позивачем - ТОВ
«Інститут екологічних проблем» були
невірно нараховані та сплачені
страхові внески на суму 841,13 грн.

Проте, апеляційним судом встановлено,
що і ця помилка була самостійно
виявлена та усунута позивачем ще до
перевірки у поданому до Управління ПФУ
звіті за лютий 2007 року.

Згідно наявного у справі розрахунку,
розмір штрафних санкцій з вказаної
суми - 841,13 грн., відповідно до п.4 ч.9 ст.106
Закону №1058, складає за всі періоди
разом 604,85 грн., що і було зазначено у
спірному рішенні відповідача №855 від
15.06.2007 року, яке, в свою чергу, на думку
судової колегії, є необґрунтованим.

Також, під час перевірки відповідачем
було встановлено не нарахування та
несплата позивачем - ТОВ «.Інститут
екологічних проблем» у лютому 2006 року
суми страхових внесків за ставкою 31,8% в
розмірі 270,29 грн., що підтверджується
даними особистої картки платника
страхових внесків позивача, відповідно
до якої, позивачем у березні 2006 року за
лютий 2006 року було сплачено 1313,50 грн., в
результаті чого виникла переплата (а не
недоплата) страхових внесків на суму
113,06 грн., за що, в свою чергу,
відповідачем було винесено рішення від
15.06.2007 року №854 щодо застосування за
дане порушення штрафних санкцій на
суму 202,65 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи та пояснень представника
позивача, товариство насправді
фактично сплатило правильну суму
страхових внесків за лютий 2006 року, але
припустилося незначної арифметичної
помилки у своєму звіті за березень 2006
року, за що могла б бути зазначена лише
недоїмка в розмірі 157,23 грн. (т.б. 270,29 грн.
- 113,06 грн.), а не штрафні санкції у
розмірі 202,65 грн.

Отже, за вказаних обставин, судова
колегія, оцінивши надані сторонами
докази в їх сукупності та, приймаючи до
уваги той факт, що як до проведення
спірної перевірки, так і на час
прийняття пенсійним органом
оскаржуваних рішень позивач
самостійно виправив допущені ним
незначні арифметичні і технічні
помилки у своїх звітах, у нього була
відсутня будь-яка заборгованість по
страховим внескам та, крім того, він
25.06.2008р. (платіжне доручення №36)
добровільно сплатив усю оскаржувану
суму накладених на нього штрафних
санкцій, приходить до висновку про те,
що усі спірні рішення Управління ПФУ в
Київському районі м. Одеси про
застосування до ТОВ «Інститут
екологічних проблем» фінансових
санкцій №854 від 15.06.2007р., №855 від 18.06.2007р.
та №953 від 16.07.2007р. є неправомірними,
необґрунтованими та винесеними без
врахування усіх обставин, а також без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод і інтересів особи і
цілями, на досягнення яких вони
спрямовані, а тому, відповідно,
підлягають скасуванню.

Що ж стосується позовних вимог ТОВ
«Інститут екологічних проблем» про
скасування висновків акту перевірки
№71 від 18.05.2007 року, то судова колегія
вважає за необхідне з цього приводу
зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.17 КАС України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин), компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень дій чи
бездіяльності.

При чому, обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

Отже, виходячи з аналізу діючого у цій
сфері законодавства, оскільки висновки
акту перевірки та сам спірний акт, який,
в свою чергу, не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а є лише службовим
документом, що підтверджує факт
проведення перевірки та носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог законодавства, не
мають для позивача жодного правового
значення у розумінні п.1 ч.1 ст.17 КАС
України, то відповідно, зазначена
позовна вимога щодо скасування
висновків акту перевірки не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, в зв'язку із чим,
провадження у справі в цій частині
позову підлягає закриттю на підставі
п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

До того ж, судова колегія звертає увагу
ще й на те, що відповідно до приписів
ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, до того ж, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на невірному тлумаченні
норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів, діючи виключно в межах
апеляційної скарги та відповідно до
ст.202 КАС України, приходить до висновку
про наявність усіх законних підстав
для скасування постанови суду 1-ї
інстанції, закриття провадження у
справі в частині позовних вимог щодо
скасування висновків акту перевірки
Управління ПФУ в Київському районі
м.Одеси №71 від 18.05.2007р. та прийняття
нової постанови про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інститут
екологічних проблем» - задовольнити
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2010
року - скасувати.

Провадження у справі в частині
позовних вимог ТОВ «Інститут
екологічних проблем» щодо скасування
висновків акту перевірки Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси від 18 травня 2007 року №71 -
закрити.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги ТОВ
«Інститут екологічних проблем» -
задовольнити.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси про застосування до ТОВ
«Інститут екологічних проблем»
фінансових санкцій №854 від 15 червня 2007
року, №855 від 18 червня 2007 року та №953 від
16 липня 2007 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту постанови.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко