Справа № 820/10014/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р. Справа №
820/10014/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Бегунца
А.О.

за участю:

секретаря судового засідання

Шалаєвої І.Т.

представника позивача
Бойчук
В.І.

представника відповідача

Іванової Т.О.

представника відповідача
Сердюк
Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р.
по справі № 820/10014/13-а

за позовом Державної установи
"Інституту мікробіології та імунології
ім. І.І. Мечникова НАМН України"

до Державної фінансової інспекції
в Харківській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Державна установа "Інститут
мікробіології та імунології ім. І.І.
Мечникова НАМН України" (далі - позивач),
звернулася до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в Харківській
області (далі- відповідач), в якому
просила суд:

- визнати незаконними та скасувати п. 2 і
п. 3 Вимоги Державної фінансової
інспекції в Харківській області про
усунення виявлених ревізією порушень
від 23.09.2013 р. №04-25/10186 в частині
повернення до державного бюджету на
рахунок №0004 в УДКСУ у Київському
районі м. Харкова у Харківській області
(КБК 21080500, символ звітності 090 в
установі банку ГУ ДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, )
необґрунтовано сплаченого підвищення
посадового окладу за роботу у
шкідливих умовах праці в сумі 567255,77 грн.
та зайво перерахованого єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 205913,81 грн.
та в частині вимоги повернення до
державного бюджету на рахунок
№0004 в УДКСУ у Київському районі м.
Харкова у Харківській області (КБК
21080500, символ звітності 090 в установі
банку ГУ ДКСУ у Харківській області,
МФО 851011, ) зайво
сплаченої у 2011-2013 роках заробітної
плати за період додаткової відпустки в
сумі 117180,24 грн., зайво сплаченої
заробітної плати за невідпрацьований
час у сумі 21118,32 грн. та єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
52937,85 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що не погоджується з
висновками акту ревізії, оскільки вони
є необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсності, оскільки,
позивачем правомірно було підвищено
посадові оклади за роботу у шкідливих
умовах праці. Крім того, посилання ДФІ у
Харківській області щодо
необґрунтованості виплати заробітної
плати водієві Інституту ОСОБА_5, що на
їх думку призвело до зайвих витрат
бюджетних коштів на загальну суму 21118,32
грн. та, відповідно, до зайвого
перерахування єдиного соціального
внеску до Пенсійного Фонду України на
суму 7665,94 грн. є безпідставними,
оскільки штатним розписом Позивача не
передбачена посада автослюсаря, то в
посадові обов'язки водія включено
проведення ремонту автомобіля, чим він
і займався впродовж робочого часу. А
оплата праці водія під час ремонтних
робіт здійснювалась за посадою
автослюсаря (5 тарифікаційний розряд),
але не нижче середньої заробітної
плати водія (виплата доплати за
класність не здійснювалась). Вказане не
суперечить вимогам ст. 94 КЗпП, ст. 1
Закону України "Про оплату праці"
№108/95-ВР, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-ХІ/.
Відсутність шляхових листів,
несписання палива, несправність
автомобіля не є підставою для
позбавлення оплати праці водія,
оскільки здійснення технічного
обслуговування наведеним обставинами
не спростовується. Відтак, на думку
позивача, п. 2 і п. 3 вимоги Відповідача є
незаконними та не підлягають
скасуванню.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12 2013 року
адміністративний позов Державної
установи "Інститут мікробіології та
імунології ім. І.І. Мечникова НАМН
України" до Державної фінансової
інспекції в Харківській області про
скасування вимоги - задовольнити в
повному обсязі.

Визнано незаконними та скасовано п. 2 і
п. 3 Вимоги Державної фінансової
інспекції в Харківській області про
усунення виявлених ревізією порушень
від 23.09.2013 року №04-25/10186 в частині
повернення до державного бюджету на
рахунок №0004 в УДКСУ у Київському
районі м. Харкова у Харківській області
(КБК 21080500, символ звітності 090 в
установі банку ГУ ДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, )
необґрунтовано сплаченого підвищення
посадового окладу за роботу у
шкідливих умовах праці в сумі 567255,77 грн.
та зайво перерахованого єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 205913,81 грн.
та в частині вимоги повернення до
державного бюджету на рахунок
№0004 в УДКСУ у Київському районі м.
Харкова у Харківській області (КБК
21080500, символ звітності 090 в установі
банку ГУ ДКСУ у Харківській області,
МФО 851011, ) зайво
сплаченої у 2011-2013 роках заробітної
плати за період додаткової відпустки в
сумі 117180,24 грн., зайво сплаченої
заробітної плати за невідпрацьований
час в сумі 21118,32 грн. та єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
52937,85 грн..

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначив, що позивачем
порушено порядок проведення атестації
робочих місць, через що, зайво сплачено
надбавки за роботу в шкідливих та
важких умовах праці, оскільки, відсутні
гранично допустимі рівні
(концентрації) для патогенних
мікроорганізмів - збудників
інфекційних захворювань в повітрі
робочої зони. Відсутні затверджені
методики для подібних досліджень, а
також не існує нормативних документів,
згідно з якими визначена необхідність
проведення досліджень з визначення
фактичного значення, в т.ч. кількісного,
патогенних/умовно патогенних
мікроорганізмів - збудників
інфекційних захворювань у повітрі
робочої зони працівників лабораторій
мікробіологічного та
імунобіологічного профілю.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною фінансовою інспекцією в
Харківській області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності в
Державній установі "Інститут
мікробіології та імунології ім. І.І.
Мечникова НАМН України" за період з
01.01.2011 року по 01.07.2013 року, результати
ревізії оформлені актом від 22.08.2013 року
№04-11/67(а.с. 16-64 т. 1).

На підставі акту перевірки
відповідачем складено вимогу про
усунення виявлених ревізією порушень
№04-25/10186 від 23.09.2013 року (а.с.65-67 т.1).

Позивач не погодився з п. 2 і п. 3 Вимоги в
частині повернення до державного
бюджету на рахунок №0004 в УДКСУ у
Київському районі м. Харкова у
Харківській області (КБК 21080500, символ
звітності 090 в установі банку ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, ) необґрунтовано сплаченого
підвищення посадового окладу за роботу
у шкідливих умовах праці в сумі 567255,77
грн. та зайво перерахованого єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 205913,81 грн.
та в частині вимоги повернення до
державного бюджету на рахунок
№0004 в УДКСУ у Київському районі м.
Харкова у Харківській області (КБК
21080500, символ звітності 090 в установі
банку ГУ ДКСУ у Харківській області,
МФО 851011, ) зайво
сплаченої у 2011-2013 роках заробітної
плати за період додаткової відпустки в
сумі 117180,24 грн., зайво сплаченої
заробітної плати за невідпрацьований
час в сумі 21118,32 грн. та єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
52937,85 грн. (а.с. 65-67 т. 1).

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх обгрунтованості та
правомірності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 Постанови "Про Порядок
проведення атестації робочих місць
за умовами праці" від 01.08.1992 року №442 та
п.1.4 Методичних рекомендацій №41,
атестація робочих місць передбачає:
установлення факторів і причин
виникнення несприятливих умов праці;
санітарно-гігієнічне дослідження
факторів виробничого середовища,
важкості й напруженості трудового
процесу на робочому місці; комплексну
оцінку факторів виробничого
середовища і характеру праці на
відповідальність їхніх характеристик
стандартам безпеки праці, будівельним
та санітарним нормам і правилам;
установлення ступеня шкідливості й
небезпечності праці та її характеру за
гігієнічною класифікацією;
обґрунтування віднесення робочого
місця до категорії із шкідливими
(особливо шкідливими), важкими
(особливо важкими) умовами праці;
визначення твердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у
несприятливих умовах; складання
переліку робочих місць, виробництв,
професій та посад з пільговим
пенсійним забезпеченням працівників;
аналіз реалізації технічних і
організаційних заходів, спрямованих на
оптимізацію рівня гігієни, характеру і
безпеки праці.

Згідно п.7 Постанови № 442 та п.1.6
Методичних рекомендацій №41,
санітарно-гігієнічні дослідження
факторів виробничого середовища і
судового процесу проводяться
санітарними лабораторіями підприємств
і організацій, атестованих органами
Держстандарту і МОЗ за списками, що
узгоджуються з органами державної
експертизи умов праці, а також на
договірній основі лабораторіями
територіальних
санітарно-епідеміологічних станцій.

Спільним наказом Мінпраці і МОЗ від
05.10.2005 року №308/519 затверджено "Умови
оплати праці працівників закладів
охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення", які
відповідно із п. 1.1 застосовуються при
обчисленні заробітної плати
працівникам сфери охорони здоров'я та
соціального захисту населення і
України незалежно від підпорядкування.

Згідно з інструкцією Державної
експертизи умов праці і Головного
санітарно-епідеміологічного
управління МОЗ України, затвердженої
заступником головного державного
експерта України з умов праці та
Заступником головного державного
санітарного лікаря України за №06-1544
від 05.05.1995 року атестаційна комісія
установи, виходячи із
тарифно-кваліфікаційних довідників
або посадових інструкцій визначає
характерні шкідливі фактори, час
роботи в цих умовах та складають
протоколи. На підставі цього протоколу
комісія приймає рішення про
підтвердження або не підтвердження
права на пільги.

Згідно п. 2.19 додатку 3 "Перелік закладів
(підрозділів) та посад, робота в (на)
яких дає право на підвищення посадових
окладів (ставок) у зв'язку із шкідливими
та важкими умовами праці" надано право
за посадою (тобто - за критерієм
виконання посадових обов'язків
трудового договору) на 15 відсотків
підвищувати посадові оклади (ставки)
працівникам лабораторій (у т. ч. їх
підрозділів - відділи, відділення,
алергологічні кабінети) при роботі із
живим збудником інфекційних
захворювань, або хворобами тварин, з
вірусами, які викликають захворювання,
тощо (а.с. 100 т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, що
науковим працівникам, лаборантам,
інженерам, зайнятим виконанням НДР у
періоді, який підлягав ревізії
проводилось підвищення посадових
окладів у зв'язку із небезпечними
умовами праці, відповідно до п.3.12
"Переліку установ та посад, робота на
яких дає право на підвищення посадових
окладів (тарифних ставок) у зв'язку з
небезпечними, шкідливими для здоров'я
та особливо важкими умовами праці",
затвердженого постановою Президії
Академії медичних наук України від
27.09.2002 року № 5/5.

Наказом директора Інституту від 01.10.2009
року № 50-Д-1 створено постійно діючу
атестаційну комісію щодо проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затверджено її персональний
склад та складено план проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, який був затверджений
директором Інституту 01.10.2009 року. До
складу комісії в кількості 24 осіб
включено: заступників директора з
наукової роботи, з загальних питань та
з економічних питань, головного
бухгалтера, завідуючих відділами та
лабораторіями, начальника відділу
кадрів, інженера з охорони праці,
юрисконсульта та інших працівників
Інституту, а також (за згодою) ОСОБА_7 -
фахівця Харківського обкому
профспілки працівників охорони
здоров'я і ОСОБА_8 - лікаря-бактеріолога
Київської райСЕС м. Харкова (а.с. 169-170
т.1).

06.10.2009 року наказом по Інституту №52-д
затверджено перелік робочих місць та
посад зі шкідливими умовами праці на
підставі проведеної атестації робочих
місць, відповідно до вимог Постанови №
442, Постанови Президії Академії
медичних наук України №5/5 від 27.09.2007
року (а.с. 103-106 т. 1).

Матеріали справи також містять лист
Харківської обласної організації
профспілки працівників охорони
здоров'я від 01.08.2013 року №208/02-34, яким
роз'яснено, що атестація робочих місць
позивача проведена правомірно без
проведення санітарно-гігієнічних
досліджень профільних шкідливих
факторів - так як останні не можуть бути
виміряні санітарно-гігієнічними
дослідженнями (а.с. 68-70 т.1).

Крім того, лист Інституту медицини
праці Національної академії медичних
наук України від 09.12.2013 року за №16/2382,
зазначає, що атестація робочих місць
працівників позивача за загальними
правилами Постанови КМУ №442 від 01.08.1992
року неможлива, оскільки відсутні ГДК
та Методики визначення концентрацій
патогенних мікроорганізмів (а.с.31-32 т.5).

А також, судом першої інстанції
встановлено, що питання атестації
робочих місць працівників Інституту
було розглянуто на засіданні Президії
обласного комітету Харківської
обласної організації профспілки
працівників охорони здоров'я 11.06.2009
року (постанова №П-23), де був
встановлений термін завершення
атестації - 01.09.2009 року і не було
висловлено зауважень щодо порядку її
проведення. Крім того, в період ревізії
на звернення адміністрації Інституту
від 30.07.2013 року №309 отримано
лист-роз'яснення від Харківської
обласної організації профспілки
працівників охорони здоров'я від 01.08.2013
року №208/02-34 (а.с. 68-70) щодо правомірності
проведення атестації робочих місць
працівників Інституту без проведення
санітарно-гігієнічних досліджень
профільних шкідливих факторів - так як
останні не можуть бути виміряні
санітарно-гігієнічними дослідженнями;
надання права на підвищення посадових
окладів (тарифних ставок) працівникам
установи надання їм додаткової
щорічної відпустки тривалістю 7
календарних днів та встановлення
скороченої тривалості робочої неділі
(36 годин) у зв'язку із шкідливими для
здоров'я і важкими умовами праці за
результатами атестації робочих місць
та, згідно відповідних положень
Колективного договору, між
адміністрацією і трудовим колективом
Інституту на 2011-2013 роки, який
затверджено на загальних зборах
колективу Інституту та зареєстровано
Управлінням праці і соціального
захисту населенні адміністрації
Київського району Харківської міської
ради 27.05.2011 року, реєстраційний № 143.
Повністю погоджується із зазначеними
висновками Харківської обласної
організації і голова профспілки
працівників охорони здоров'я України
Коваль В.М., якою на звернення в. о.
директора та голови профспілкового
комітету Інституту від 15.08.2013 року № 332
надано лист-роз'яснення від 17.09.2013 року.
№05-278/1 (а.с. 71-72) щодо правового статусу
роз'яснень профспілкових організацій
та участі останніх у здійсненні
державної політики у галузі трудових
відносин, оплати праці, охороні праці,
соціального захисту. Зокрема
зазначено, що відповідно до ст. 19 Закону
України "Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності" (далі по
тексту Закон про профспілки),
профспілки здійснюють представництво
і захист трудових,
соціально-економічних прав та
інтересів членів профспілок в
державних органах (яким також є
Державна фінансова інспекція) та
органах місцевого самоврядування, у
відносинах з роботодавцями, а також з
іншими об'єднаннями громадян. Також,
профспілки мають право брати участь у
розгляді органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування, а
також роботодавцями своїх пропозицій.
До того ж, профспілки здійснюють
громадський контроль за виплатою
заробітної плати, додержанням
законодавства про працю та охорону
праці, створення безпечних і
нешкідливих умов праці, належних
виробничих та санітарно-побутових
умов, забезпечення працівників
спецодягом, спецвзуттям, іншими
засобами індивідуального та
колективного захисту, мають право на
проведення незалежної експертизи умов
праці.

Крім того, згідно гігієнічної
класифікації праці ГН 3.3.5 -3.3.84 6.6.1 - 2001,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України, клас та
ступінь шкідливості патогенних
мікроорганізмів визначається без
досліджень (а.с. 28-30 т.5).

На підтвердження дотримання порядку
проведення атестації робочих місць в
матеріалах справи наявні карти умов
праці, свідоцтва про атестацію
робочого місця, паспорти робочих місць,
форми оцінки результатів атестації
робочого місця, акти атестації
робочого місця (а.с.1-214 т.3, а.с.24 - 250 т.2), з
яких судом встановлено, що Позивачем,
виходячи із тарифно-кваліфікаційних
довідників та посадових інструкцій,
визначено характерні шкідливі фактори,
час роботи в цих умовах та складено
відповідні протоколи.

Також, в матеріалах справи містяться
акти санітарно-епідеміологічного
обстеження, виконані
лікарями-епідеміологами Київського
райСЕС, відповідно до яких в Інституті
функціонують 12 лабораторій, 10 з яких
працюють зі збудниками ІІІ-ІУ груп
патогенності (а.с.158 - 215 т.4).

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивачем не порушено порядок
проведення атестації робочих місць, а
відтак правомірно сплачено надбавки
за роботу в шкідливих та важких умовах
праці.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
державні гарантії та відносини,
пов'язані з відпусткою, регулюються
Конституцією України, Законом України,
від 15.11.1996 року, № 504/96-ВР "Про
відпустки", Кодексом законів про працю
України, іншими законами та
нормативно-правовими актами України.

Вимогами ст.7 Законом України, від 15.11.1996
року, № 504/96-ВР "Про відпустки"
встановлено, що щорічна додаткова
відпустка за роботу із шкідливими і
важкими умовами праці тривалістю до 35
календарних днів надається
працівникам, зайнятим на роботах,
пов'язаних із негативним впливом на
здоров'я шкідливих виробничих
факторів, за Списком виробництв, цехів,
професій і посад, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України. Конкретна
тривалість відпустки, зазначеної в
частині першій цієї статті,
встановлюється колективним чи
трудовим договором залежно від
результатів атестації робочих місць за
умовами праці та часу зайнятості
працівника в цих умовах.

Тобто, ст.7 Закону України "Про
відпустки" встановлена конкретна
тривалість відпустки за роботу зі
шкідливим та важкими умовами праці у
розмірі 7 календарних днів.

Отже, оскільки позивачем атестація
робочих місць проведена в повному
обсязі та відповідно до умов діючого
законодавства України, а тому
показники та критерії умов праці, за
якими надаються щорічні відпустки
працівникам, зайнятим на роботах,
пов'язаних з негативним впливом на
здоров'я шкідливих виробничих факторів
визначені вірно, відтак колегія суддів
доходить висновку, що позивачем
правомірно надано додаткову
оплачувану відпустку тривалістю 7
календарних днів, а отже кошти
заробітної плати за період відпустки
правомірно нараховані та сплачені
працівникам.

Щодо правомірності виплати
заробітної плати водію Державної
установи "Інституту мікробіології та
імунології ім. І.І. Мечникова НАМН
України" 1,0 ставки, колегія суддів
зазначає наступне.

Законом України "Про оплату праці"
визначено економічні, правові та
організаційні засади оплати праці
працівників, які перебувають у
трудових відносинах, на підставі
трудового договору з підприємствами,
установами, організаціями усіх форм
власності та господарювання, а також з
окремими громадянами та сфери
державного і договірного регулювання
оплати праці і спрямований на
забезпечення відтворювальної і
стимулюючої функцій заробітної плати.

Відповідно до ст. 94 КЗпП заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Розмір заробітної плати
залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного
регулювання оплати праці, прав
працівників на оплату праці та їх
захисту визначаються цим Кодексом,
Законом України "Про оплату праці" та
іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 9 Закону України, від
16.07.1999, № 996-XIV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування, оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з матеріалів справи,
планова ревізія в Інституті
проводилась за період з 01.01.2011 року по
01.07.2013 року.

Штатним розписом станом на 01.01.2011 року
передбачено 2 посади автослюсаря з ФОП
на місяць 941,00 грн.(а.с.67-73 т.4), штатним
розписом станом на 01.01.2012 року
передбачено 1 посаду водія з ФОП на
місяць 1108,00 грн.(а.с.83-89 т.4), штатним
розписом станом на 01.01.2013 року також
передбачено 1 посаду водія з ФОП на
місяць 1182,00 грн. (а.с.100 - 105 т.4). Зазначені
штатні розписи були затверджені НАМН
України, про що свідчать відповідні
підписи.

Відповідно до інвентаризаційної
картки №6 обліку основних засобів в
бюджетних установах автомобіль ГАЗ 53,
1993 року випуску, державний номер 96-64 ХАЧ
знаходиться на балансі підприємства
(а.с.123-124 т.4)

З акту технічної комісії Інституту
судом встановлено, що автомобіль ГАЗ 53,
1993 року випуску, державний номер 96-64
ХАЧ, технічно несправний та потребує
ремонту (а.с.125-126 т.4)

Також, з табелю робочого часу
співробітників Інституту за січень -
листопад 2011 року судом встановлено, що
в установі працював 1 автосюсар -
ОСОБА_9, у грудні 2011 року була зайнято 2
посади автослюсаря - ОСОБА_9 та ОСОБА_5, а
з січня 2012 по червень 2013 року зайнято 1
посаду водія ОСОБА_5 (а.с. 33-62).

Державною фінансовою інспекцією не
ставиться під сумнів обгрунтованість
сплати заробітної плати водію ОСОБА_9,
хоча останній працював на тій самій
посаді, що і водій ОСОБА_5 і виконував ті
ж самі обов'язки.

З листа Міністерства праці та
соціальної політики України від 23.09.2009
року №57/13/84-09 визначено, що фактично
відпрацюваним водієм часом вважається
години, поставлені в табелі обліку
робочого часу. Якщо водій у робочий час
не виїжджав, але був на роботі, йому
проводиться оплата за ці години.

Журналом обліку робочого часу
встановлено, що за період, який
перевірявся, водій ОСОБА_5 відвідував
своє робоче місце про що свідчить його
власний підпис (а.с.63-133 т.5)

Також, у судовому засіданні було
встановлено, що так як штатним
розкладом Інституту не передбачена
посада автослюсаря, то в обов'язки
водія включено проведення ремонтних
робіт автомобіля, що знаходиться на
балансі установи, чим водій і займався
впродовж робочого часу.

Тобто, в період, що перевірявся посада
водія була постійною, передбаченою
штатним розкладом Інституту, оплата
праці водія під час ремонтних робіт
здійснювалась за посадою автослюсаря (
5 тарифікаційний розряд), але не нижче
середньої заробітної плати водія, без
виплати доплати за класність, що
повністю відповідає вимогам ст. 94 КЗпП,
Закону України "Про оплату праці" та
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність"

Отже, колегія суддів доходить висновку,
що водієві інституту ОСОБА_5, який
працює в установі на 1,0 ставки
правомірно проводилась виплата
заробітної плати, а тому позивачем не
було здійснено зайвих витрат бюджетних
коштів по виплаті заробітної плати
водію на загальну суму 21118,32 грн. та
відповідно не було зайво перераховано
єдиний соціальний внесок до Пенсійного
фонду України за період з 01.01.2011 року по
01.07.2013 року на суму 7665,94 грн.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
серед іншого перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, з урахуванням всіх
обставин справи.

Згідно ст. 71 КАСУ в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає., що відповідач
не довів правомірність прийняття ним
спірної вимоги.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
оскаржувані п. 2 і п. 3 Вимоги Державної
фінансової інспекції в Харківській
області про усунення виявлених
ревізією порушень від 23.09.2013 р. №04-25/10186
в частині повернення до державного
бюджету на рахунок №0004 в УДКСУ у
Київському районі м. Харкова у
Харківській області (КБК 21080500, символ
звітності 090 в установі банку ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, ) необґрунтовано сплаченого
підвищення посадового окладу за роботу
у шкідливих умовах праці в сумі 567255,77
грн. та зайво перерахованого єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 205913,81 грн.
та в частині вимоги повернення до
державного бюджету на рахунок
№0004 в УДКСУ у Київському районі м.
Харкова у Харківській області (КБК
21080500, символ звітності 090 в установі
банку ГУ ДКСУ у Харківській області,
МФО 851011, ) зайво
сплаченої у 2011-2013 роках заробітної
плати за період додаткової відпустки в
сумі 117180,24 грн., зайво сплаченої
заробітної плати за невідпрацьований
час в сумі 21118,32 грн. та єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
52937,85 грн.. прийнятті без належного
обґрунтування та не на підставах,
передбачених чинним законодавством
України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 10.12.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р. по
справі № 820/10014/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Бегунц А.О. Повний текст ухвали
виготовлений 11.03.2014 р.