Справа № 2а-10345/11/1370
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/33315/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Рецебуринського Ю.Й.,

секретар судового засідання Струсевич
Д.С.,

за участю представника відповідачів -
Зайцева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_5 до
Львівської митниці, Державної митної
служби України (далі - ДМСУ) про
визнання протиправними дій та наказів,
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначив, що проходив службу в
органах митної служби на посаді
провідного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил служби
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Львівської митниці.
Наказом Львівської митниці від 29
серпня 2011 року №735-к позивачу оголошено
наказ голови ДМСУ від 29 серпня 2011 року
№ 1821-к про припинення його перебування
на державній службі в митних органах за
порушення Присяги державного
службовця відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України «Про
державну службу» через невиконання
Планів-завдань та несумлінне виконання
службових обов'язків. Вважаючи своє
звільнення неправомірним та уточнивши
позовні вимоги, просив суд скасувати
наказ ДМСУ від 29 серпня 2011 року № 1821-к в
частині припинення перебування його
на службі, наказ Львівської митниці від
29 серпня 2011 року №735-к в частині
оголошення йому наказу № 1821-к, поновити
на посаді та стягнути заробітну плату
за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року позов задоволено. Визнано
протиправними дії ДМСУ по припиненню
перебування в митних органах ОСОБА_5.
Визнано протиправним наказ ДМСУ від 29
серпня 2011 року № 1821-к в частині
припинення перебування на службі в
митних органах України провідного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці ОСОБА_5
Визнано протиправним наказ Львівської
митниці від 29 серпня 2011 року №735-к в
частині оголошення ОСОБА_5 наказу ДМСУ
від 29 серпня 2011 року №735-к. Поновлено
ОСОБА_5 на посаді провідного інспектора
відділу дізнання та провадження у
справах про порушення митних правил
служби боротьби з контрабандою та
порушенням митних правил Львівської
митниці. Стягнуто з Львівської митниці
на користь ОСОБА_5 заробітну плату за
час вимушеного прогулу з 30 серпня по 28
листопада 2011 року в розмірі 9470,50 грн. В
частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку в межах
одного місяця судове рішення допущено
до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції.
Зазначає, що судом порушено норми
матеріального права, зокрема,
неправильно застосовано Закон України
«Про державну службу» та Митний кодекс
України, не взято до уваги
Дисциплінарний статут митної служби
України, затверджений Законом України
від 06 вересня 2005 року № 2805-IV (далі -
Дисциплінарний статут), який є
спеціальним законом, що визначає
сутність дисциплінарного
правопорушення, види та порядок
застосування дисциплінарних стягнень.
Вказує, що апеляційний суд не дав
належної оцінки постанові прокуратури
Яворівського району Львівської
області від 18 листопада 2011 року про
відмову в порушенні кримінальної
справи відносно нього. Зазначає, що за
вчинене правопорушення посадова особа
несе персональну відповідальність,
проте як оскаржуваним наказом його
притягнуто до колективної
відповідальності. Крім того, жодним
нормативним актом не передбачено
участі інспектора відділу дізнання у
суцільному митному контролі товарів і
транспортних засобів.

Львівська митниця та Державна Митна
служба України у запереченнях на
касаційну скаргу посилаються на те, що
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, судом правильно
встановлені факти, досліджені докази
та наведені обґрунтовані висновки.
Вказують, що припинення державної
служби у зв'язку із порушенням Присяги
державного службовця не є
дисциплінарним стягненням, а є
додатковою підставою, визначеною
Законом України «Про державну службу»
для припинення державної служби.
Зазначають, що позивачем не
спростовується факт незаконного
переміщення на митну територію України
транспортних засобів з вантажем.
Просять касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення апеляційного
суду - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами встановлено, що з січня 2007 року
ОСОБА_5 проходив публічну службу в
митних органах на різних посадах, а з 05
червня 2009 року - на посаді провідного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Львівської митниці.

Наказом від 29 серпня 2011 року №735-к
оголошено наказ голови ДМСУ від 29
серпня 2011 року № 1821-к про припинення
перебування позивача на державній
службі в митних органах України за
порушення Присяги державного
службовця, відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України «Про
державну службу».

Підставою видання наказу від 29 серпня
2011 року № 1821-к стали висновки службової
перевірки, проведеної за наказом ДМСУ
від 25 червня 2011 року №544 щодо
законності дій посадових осіб
Львівської митниці під час митного
контролю транспортних засобів, що
перетинали державний кордон України
через міжнародні пункти пропуску
для автомобільного сполучення на
українсько-польському кордоні в зоні
діяльності Львівської митниці в період
з 01 травня по 25 червня 2011 року, про що
складено доповідну записку.

За висновками цієї перевірки ОСОБА_5
несумлінно виконував свої службові
обов'язки, що виразилось у невиконанні
вимог Планів-завдань на проведення
оперативних заходів особовим складом
СБКУ та ПМП Львівської митниці, які
здійснювалися з метою виявлення та
припинення порушень митних правил, що
призвело до порушення митних правил
встановлених статтями 340,351 та 352
Митного кодексу України.

Вирішуючи спір та задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
встановив, що позивача звільнено без
дотримання встановленої процедури та
без урахування усіх обставин, що мають
значення для правильного прийняття
рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з того, що припинення державної
служби у зв'язку з порушенням Присяги
державних службовців не є
дисциплінарним стягненням, а є
додатковою підставою, визначеною
Законом України «Про державну службу»
для припинення державної служби. При
цьому проведення службового
розслідування цим Законом не
передбачено. Враховуючи те, що
неналежне виконання позивачем своїх
службових обов'язків, доведено
висновками комісії з проведення
службової перевірки, викладеними в
доповідній записці, відповідач
обґрунтовано припинив державну службу
ОСОБА_5 з підстав порушення ним Присяги.

Проте, з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись
неможливо.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу
України, чинного на час існування
спірних правовідносин, правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом, а в
частині, що не регулюється ним, -
Законом України «Про державну службу».

Крім того, у митній службі України діє
Дисциплінарний статут митної служби
України, який затверджується законом
(частина 2 статті 410 Митного кодексу
України).

Отже, порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
«Про державну службу» та
Дисциплінарним статутом митної служби
України (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України (пункт 1,2 статті 22
Дисциплінарного статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Судами встановлено, що 14 грудня 2006 року
ОСОБА_5 прийняв Присягу державного
службовця.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно із абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13) за
позовом ОСОБА_7 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Держмитслужби про скасування наказу та
поновлення на роботі.

Судом першої інстанції встановлено, що
службове розслідування по факту
несумлінного виконання ОСОБА_5 своїх
службових обов'язків відповідачем не
проводилось.

В наказі голови ДМСУ від 29 серпня 2011
року № 1821-к «По особовому складу
Львівської митниці» вказано, що
позивач під час здійснення службових
повноважень не забезпечив виконання
Планів-завдань, а внаслідок
несумлінного виконання ним своїх
службових обов'язків не були виявлені
та припинені факти незаконного
ввезення в Україну товарів. Разом з тим,
кваліфікуючи дії ОСОБА_5 як порушення
Присяги, відповідачем не наведено
відповідні мотиви, за яких проступок
позивача можна кваліфікувати саме як
порушення Присяги, а не як
дисциплінарне правопорушення.

Крім того, оскаржуваний наказ не
містить інформації щодо дій, вчинених
ОСОБА_5, які перешкоджають перебуванню
його на службі в митних органах, а в
тексті наказу відсутнє обґрунтування
обставин, які свідчать про порушення
позивачем Присяги.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно визнав протиправними та
скасував накази ДМСУ від 29 серпня 2011
року № 1821-к та Львівської митниці від 29
серпня 2011 року №735-к щодо припинення
служби позивача, поновив ОСОБА_5 на
посаді, зобов'язавши відповідача
виплатити заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції має скасувати
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Враховуючи наведене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
а рішення суду першої інстанції
залишенню в силі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року скасувати, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В. Ліпський
Ю.Й. Рецебуринський