Справа № 135/194/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/194/14-а
Провадження у справі № 6-а/135/3/14
У Х В А Л А

іменем України

10.02.2014 Ладижинський
міський суд Вінницької області

у складі : головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Масняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ладижині заяву
ОСОБА_1 про заміну способу і порядку
виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду
Вінницької області звернулася ОСОБА_1
із заявою про зміну способу і порядку
виконання судового рішення. На
обґрунтування заяви зазначила, що на
виконанні відділу ДВС по м. Ладижину
Тростянецького МРУЮ перебуває
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-а-621/10 від 04.11.2010 року,
виданий Ладижинським міським судом
Вінницької області про зобов'язання
Управління пенсійного фонду України у
місті Ладижин Вінницької області
здійснити перерахунок підвищення
(доплату) до пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ст. 39, Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за проживання на території
підвищеного забруднення, встановивши
її на рівні мінімальної заробітної
плати, з 11.04.2010 року та виплатити
різницю між перерахованою та фактично
виплаченою пенсією, та зобов'язання
Управління пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області
здійснити перерахунок ОСОБА_1
підвищення до пенсії, як дитині війни,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімального розміру пенсії
за віком, розмір якої встановлений ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", з 11.04.2010року та виплатити
різницю між перерахованою та
виплаченою пенсією. Рішення суду в
частині зобов'язання УПФ у місті
Ладижині зробити перерахунок пенсії
згідно вказаних вище статей Закону
виконано та нараховано борг в сумі 19433
грн 16 коп. Проте, в частині виплати
пенсії із вказаних розрахунків з 11.04.2010
року рішення не виконується у зв'язку з
відсутністю коштів.

Викладене вище й стало підставою для
звернення до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі № 2-а-621/10 шляхом
стягнення з Управління пенсійного
фонду України в м. Ладижин на користь
ОСОБА_1 нарахованого боргу по виплаті
державної пенсії по час, коли набуло
законної сили рішення
адміністративного суду по справі №
2-а-621/10 в розмірі 19433, 16 гривень.

Заявник, державний виконавець в судове
засідання не з'явились, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи. Причини неявки суду не
повідомлено.

Представник Управління пенсійного
фонду України у м. Ладижин Вінницької
області в судове засідання також не
з'явився, однак направив на адресу суду
заяву, в якій просив суд слухати справу
в відсутності представника та надав
письмові заперечення, в яких
заперечував проти задоволення заяви,
посилаючись на те, що в даній заяві не
вказано обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення. Також
звернуто увагу на той факт, що Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" № 4901 -VІ від
05.06.2012 року регулює порядок виконання
рішень суду про стягнення коштів,
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна державного органу. Згідно ч.1 ст. 3
цього Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Але в даному випадку рішенням
суду зобов'язано вчинити певні дії -
провести перерахунок пенсії та
додаткової пенсії. Отже, судом
встановлено визнати дії управління
неправомірними, та зобов'язано
провести перерахунок пенсії та
додаткової пенсії, що є повноваженням
Пенсійного фонду України. Виконання
даної постанови передбачає вчинення
певних дій відповідачем. Встановлення
судом інших способів та порядку
виконання судового рішення можуть
істотно змінити зміст резолютивної
частини судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.72 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

Оскільки фінансування усіх
чорнобильських програм, зокрема,
пенсій, доплат до пенсій, здійснюються
з Державного бюджету, тому у разі
вирішення судом питання про стягнення
невиплаченої чорнобильської пенсії
необхідно залучати у справі
співвідповідачем державу в особі
Кабінету Міністрів України.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява є обґрунтованою, а тому
підлягає до задоволення, враховуючи
наступне.

Постановою Ладижинського міського
суду Вінницької області по
адміністративній справі №2-а-621/10 від
04.11.2010 року визнано неправомірною
бездіяльність Управління пенсійного
фонду України у м. Ладижин Вінницької
області щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області здійснити з 11.04.2010
року перерахунок підвищення (доплати)
до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за проживання на території
підвищеного радіоактивного
забруднення, встановивши її на рівні
мінімальної заробітної плати та
здійснити її виплату з врахуванням
проведених виплат. Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області
здійснити з 11.04.2010 року перерахунок
ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині
війни відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 % мінімального розміру пенсії
за віком, розмір якої встановлений ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та здійснити його виплату
з врахуванням проведених виплат.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011 року
постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 04.11.2010 року
залишено без змін.

15.10.2012 року ОСОБА_1 Ладижинським міським
судом Вінницької області за вище
вказаним судовим рішенням видано
виконавчий лист.

З матеріалів справи вбачається, що
16.10.2012 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби м. Ладижин
Тростянецького МРУЮ Поліщук О.Б. було
відкрито виконавче провадження ВП №
34836842 з виконання виконавчого листа №
2-а-621/10, виданого Ладижинським міським
судом Вінницької області 16.10.2012 року,
про що винесено постанову.

26.10.2012 державним виконавцем відділу
ВДВС Ладижинського МУЮ Поліщук О.Б.
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

03 лютого 2014 року начальником відділу
винесено постанову про перевірку
виконавчого провадження та скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 26.10.2012, винесену на
підставі п. 8 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" у зв'язку з чим
головним державним виконавцем Поліщук
О.Б. винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження від 03.02.2014 з
виконання виконавчого листа №2-а-621/2010,
виданого 04.11.2010 щодо зобов'язання
Управління пенсійного фонду України м.
Ладижин Вінницької області

З довідки Управління пенсійного фонду
України в м. Ладижин від 11.11.2013 року № 990
вбачається, що Управлінням здійснено
перерахунок пенсії та нарахований
ОСОБА_1 станом на 01.11.2011 року борг в
розмірі 19433,16 гривень на виконання
постанови Ладижинського міського суду
Вінницької облаті по адміністративній
справі № 2-а-621/10 від 04.10.2010. Також
зазначено, що виплата суми в розмірі
19433,16 гривень буде здійснена при умові
фінансування з Державного бюджету.

Згідно ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо
тощо),державний виконавець може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції, незалежно від того,
суд якої інстанції видав виконавчий
лист, що видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, змін чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Однак, вище зазначена норма не містить
виключного переліку обставин, що є
підставою для вирішення питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Судом звернуто увагу на те, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Також, суд виходить із визначеного ч. 1
та ч. 2 ст. 8 КАС України принципу
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Застосування судами при розгляді справ
Конвенції прав людини та
основоположних свобод та практики
Європейського Суду як джерела права
передбачене ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Виконання судових рішень - це заключна
стадія цивільного процесу, а саме
заключний етап у процесі реалізації
захисту цивільних прав, у цьому разі
порушених прав ОСОБА_1, а згідно з
прецедентною практикою Європейського
суду з прав людини для визначення
розумного строку розгляду справи
включається період з надходження до
суду позовної заяви й закінчується
виконанням рішення суду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу
на те, що державний орган не може
посилатися на відсутність коштів, щоб
не виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням. Реалізація особою
права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, що
підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини
(справа «Кечко проти України» від 08.11.2005
року, справа «Жовнер проти України» від
29.06.2004 року).

Європейський суд з прав людини у
Рішенні від 13.07.2006 року у справі
«Васильєв проти України» зазначив, що
виконання рішення щодо боржника
залишається обов'язком держави.

З огляду на вищенаведене, держава
повинна виконувати взяті на себе
зобов'язання та не може посилатися на
власне порушення зобов'язань для
запобігання відповідальності
(постанова ЖААС від 29.05.2012 року у справі
№ 0670/11533/11).

Застосування судами при розгляді справ
Конвенції прав людини та
основоположних свобод та практики
Європейського Суду як джерела права
передбачене ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Відтак, відсутність бюджетних коштів
не може бути підставою для невиконання
судового рішення, яке набрало законної
сили.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України
«Про виконавче провадження».

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», який
набрав чинності 01.01.2013 року, визначено
гарантії держави щодо виконання рішень
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа. Так, відповідно до статті 3
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за яким є
державний орган, здійснюється
Держказначейством в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду за заявою стягувача.

Реалізація нормативних приписів і
пенсійних програм здійснюється шляхом
фінансування таких виплат за рахунок
чітко визначених прибутковою частиною
бюджету Пенсійного фонду України
джерел відповідно до конкретних
напрямів витратної частини бюджету
Пенсійного фонду України. Бюджет
Пенсійного фонду України щорічно
затверджується Кабінетом Міністрів
України, а виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Постанова Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010 має зобов'язальний характер і не
належать до визначених в Законі видів
рішень, за якими державою гарантується
виконання, що, в свою чергу, робить
неможливим його виконання. Тобто, Закон
не гарантує виконання судового
рішення, яким державний орган-боржник
зобов'язаний здійснити соціальну
виплату, в той час як судове рішення про
стягнення виплати підлягає виконанню в
порядку цього Закону.

Відповідно відсутність законодавчо
передбаченої можливості виконати
рішення про здійснення виплат є
достатньою підставою для зміни способу
та порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вище зазначене, судом
встановлено неможливість виконання
постанови Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010, що є неприпустимим.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення.

Судом прийнято до уваги, що у цій
категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

На вище зазначене неодноразово звертав
увагу й Вищий адміністративний суд
України, зокрема в інформаційному
листі від 03.06.2013 року № 846/12/13-13.

Судом встановлено виконання боржником
зобов'язальної частини рішення про
перерахунок пенсії ОСОБА_1

Судом звернуто увагу також на те, що
постанова Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010, яка набула законної сили 11.10.2011
року, й досі залишається не виконаною в
повному обсязі.

Отже, заходи, визначені заявником,
забезпечать виконання постанови
Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010 в повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що право
стягувача є порушеним, а відтак його
відновлення можливе шляхом зміни
способу і порядку виконання судового
рішення - Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010 за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у м. Ладижині
про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області здійснити з 11.04.2010
року перерахунок підвищення (доплати)
до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за проживання на території
підвищеного радіоактивного
забруднення, встановивши її на рівні
мінімальної заробітної плати та
здійснити її виплату з врахуванням
проведених виплат; зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області
здійснити з 11.04.2010 року перерахунок
ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині
війни відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 % мінімального розміру пенсії
за віком, розмір якої встановлений ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та здійснити його виплату
з врахуванням проведених виплат та по
день припинення права позивача на таку
виплату» на стягнути з Управління
пенсійного фонду України в м. Ладижин
на користь ОСОБА_1 нарахованого з 11.04.2010
року боргу по пенсії в сумі 19 433, 16
гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
263 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну способу і
порядку виконання постанови
Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010 року - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Ладижинського міського суду
Вінницької області по
адміністративній справі № 2-а-621/10 від
04.11.2010 шляхом стягнення з Управління
пенсійного фонду України в м. Ладижин
на користь ОСОБА_1 нарахованого з 11.04.2010
року боргу по пенсії в сумі 19433,16
(дев'ятнадцять тисяч чотириста
тридцять три гривні) 16 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з ч.
3 ст. 160 КАС України, або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: