Справа № 816/5384/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р. Справа № 816/5384/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства внутрішніх справ України,
третя особа - Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
посаді, -

У с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування наказу відповідача -
Міністерства внутрішніх справ України
(далі - МВС України) від 29 березня 2013
року за № 268 о/с про зарахування його в
розпорядження Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області (далі - УМВСУ в Полтавській
області) із звільненням з посади
заступника начальника УМВСУ в
Полтавській області - начальника
міліції громадської безпеки згідно із
штатним розкладом, затвердженим
наказом МВС України від 01 червня 2011
року № 263 дск та поновленні на
зазначеній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що з 08 червня 2011 року він перебуває на
посаді заступника начальника УМВСУ в
Полтавській області - начальника
міліції громадської безпеки. Жодних
правових підстав для звільнення його з
посади та зарахування в розпорядження
не існувало та не існує, а тому наказ
відповідача вважає протиправним,
оскільки він суперечить положенням
частини першої статті 18 Закону України
від 20 грудня 1990 року № 565-ХП «Про
міліцію», положенням пунктів 40, 42, 45
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 липня 1991 року №
114. Окрім того, позивач зазначає, що його
звільнення відбулось у період
тимчасової непрацездатності.

Постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволений в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано тим,
що після проведення реорганізації
апарату УМВСУ в Полтавській області
відповідно до наказу МВС України від 01
червня 2011 року № 263 дск, наказів щодо
організаційно-штатних змін, які б
стосувалися посади заступника
начальника УМВСУ в Полтавській області
- начальника міліції громадської
безпеки до УМВСУ в Полтавській області
не надходило та останнім не видавалося.
У пунктах 42, 45 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ наведений вичерпний
перелік підстав для переміщення осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу, жодна з яких не
зазначена в наказі про звільнення
позивача. З урахуванням положень
частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суд дійшов
висновку, що відповідач не довів
правомірність прийнятого ним наказу.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з прийняттям нового
судового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в
повному обсязі.

За поясненнями апелянта ОСОБА_1,
наданими в засіданні суду апеляційної
інстанції, оскаржуване судове рішення
порушує його права, оскільки,
незважаючи на наявність попередніх
судових рішень про поновленні його на
службі та на посаді, відповідач знову
здійснив його незаконне звільнення із
посади заступника начальника УМВСУ в
Полтавській області - начальника
міліції громадської безпеки, прийнявши
наказ № 895 від 02 жовтня 2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_1 та його представника,
представника відповідача та третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, перевіривши доводи
апеляційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
апеляційної скарги, дійшла висновку, що
апеляційна скарга відповідно до
положень п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2011 року по справі № 2а-1670/7663/11, що
набрала законної сили 11 квітня 2012 року,
постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року по справі № 2а-1670/4238/12, яка залишена
в силі ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 26
лютого 2013 року (К/9991/79405/12), окрім іншого,
встановлювалися факти незаконного
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ та з посади заступника
начальника УМВСУ в Полтавській області
- начальника міліції громадської
безпеки з підстав, визначених п. 64 «г»
(через скорочення штатів) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Зазначеними судовими рішеннями
задовольнялись позовні вимоги ОСОБА_1,
у тому числі, про поновлення його в
органах внутрішніх справ та на посаді
заступника начальника УМВСУ в
Полтавській області - начальника
міліції громадської безпеки.

29 березня 2013 року відповідачем на
виконання постанови Полтавського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2012 року по справі № 2а-1670/4238/12,
яка залишена в силі ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 26
лютого 2013 року (К/9991/79405/12) виданий наказ
№ 268 о/с.

Цим наказом скасований пункт
наказу МВС України від 19 червня 2012 року
№ 517 о/с у частині звільнення з органів
внутрішніх справ полковника міліції
ОСОБА_1, заступника начальника УМВСУ в
Полтавській області - начальника
міліції громадської безпеки у запас за
п. 64 «г» (через скорочення штатів)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Одночасно цим же наказом
звільнений з посади заступника
начальника УМВСУ в Полтавській області
- начальника міліції громадської
безпеки та зарахований в розпорядження
УМВСУ в Полтавській області позивач по
справі ОСОБА_2, а ОСОБА_1 поновлений на
посаді, яку обіймав до звільнення -
заступника начальника УМВСУ в
Полтавській області - начальника
міліції громадської безпеки.

Колегія суддів зазначає, що Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№ 383/2011 затверджено Положення про
Міністерство внутрішніх справ України.

Підпунктом 11 пункту 11 зазначеного
Положення визначено, що Міністр
внутрішніх справ України вносить
Кабінету Міністрів України подання про
утворення в межах загальної
чисельності Міністерства і коштів,
передбачених на його утримання,
ліквідацію і реорганізацію органів
внутрішніх справ як юридичних осіб,
затверджує положення про них, їх
структуру та штатний розпис.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що наказом МВС України від 01 червня 2011
року № 263 дск передбачено проведення
реорганізації УМВСУ в Полтавській
області, оскільки за загальним
визначенням реорганізація - це злиття,
приєднання, поділ, виділення або
перетворення органу, які призводять до
зміни його структури і функцій.

Із змісту зазначеного наказу
вбачається, що наказ «Про затвердження
штату апарату УМВСУ в Полтавській
області» виданий з метою вдосконалення
структури органів і підрозділів
внутрішніх справ, зменшення видатків
на їх утримання, та передбачає зміни в
лімітах штатної чисельності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
скорочення чисельності та скорочення
штату - поняття не тотожні. Чисельність
працівників - це списочний склад
працюючих, і скорочення чисельності
працівників передбачає зменшення їх
кількості. Штат працівників - це
сукупність посад, встановлених штатним
розписом установи. Тому скорочення
штату представляє собою зміну штатного
розпису за рахунок ліквідації певних
посад або зменшення кількості штатних
одиниць за певними посадами.

Той факт, що посада заступника
начальника УМВСУ в Полтавській області
- начальника міліції громадської
безпеки, яку обіймав ОСОБА_1 до
звільнення у 2011 році, не була скорочена
у наслідок затвердження наказом МВС
України від 01 червня 2011 року № 263 дск
нового штатного розкладу апарату УМВСУ
в Полтавській області встановлений
вищезазначеними судовими рішеннями
при розгляді позовів ОСОБА_1 про
поновлення його на службі в органах
внутрішніх справ та на посаді.

Пунктом 24 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ визначено, що
у разі незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді.

Колегія суддів зазначає, що Положенням
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ не передбачена
можливість звільнення із служби особи
рядового чи начальницького складу
органів внутрішніх справ за мотивами
повернення на попередню посаду особи,
котра раніше була звільнена з цієї
посади незаконно.

Аналіз обставин справи та зазначеної
вище правової норми дає підстави
колегії суддів дійти висновку про те,
що прийнявши рішення про звільнення
позивача ОСОБА_2 із займаної посади у
зв'язку з необхідністю виконання
судового рішення та про зарахування
його в розпорядження УМВСУ в
Полтавській області, відповідачем
вчинені дії як на виконання судового
рішення, так і на виконання власного
обов'язку щодо забезпечення реалізації
права ОСОБА_2 на подальше проходження
служби.

Також колегія суддів зазначає, що
організаційно-штатна робота за своєю
суттю є діяльністю, яка спрямована на
оптимальний розподіл та ефективне
використання наявної штатної
чисельності, ощадливе витрачання
коштів, що виділяються органам
внутрішніх справ для виконання
покладених на них завдань та функцій.

Колегія суддів вважає, що факт
зарахування позивача ОСОБА_2
оскаржуваним наказом в розпорядження
УМВСУ в Полтавській області не порушує
його прав.

Згідно п. 40 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ у виняткових
випадках, пов'язаних з особливими
обставинами, перебування в
розпорядженні органу внутрішніх справ
понад 15 діб, але не більше двох місяців,
допускається з дозволу Міністра
внутрішніх справ.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про порушення відповідачем
пунктів 42, 45 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ при вирішенні
питання про зарахування полковника
міліції ОСОБА_2 в розпорядження УМВСУ в
Полтавській області.

Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ не
регламентований порядок звільнення із
служби чи з посади осіб рядового і
начальницького складу в період
тимчасової непрацездатності таких
осіб, у зв'язку із чим при встановленні
наявності такого звільнення та
з'ясування правомірності його
проведення необхідно керуватися
нормами трудового законодавства.

Колегія суддів вважає безпідставними
посилання позивача на незаконність
його звільнення в період тимчасової
непрацездатності, оскільки норма
частини 3 статті 40 КЗпП України
застосовується лише до правовідносин
щодо розірвання трудового договору з
ініціативи власника підприємства,
установи, організації або
уповноваженого ним органу (статей 40, 41
КЗпП України) і не поширюється на
випадки припинення трудового договору
з інших підстав.

Така правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові, що
прийнята 26 грудня 2012 року по справі №
6-156цс12.

Судом встановлено, що звільнення
позивача ОСОБА_2 від займаної посади
відбулось не з власної ініціативи
відповідача, а у зв'язку із
необхідністю виконанням судового
рішення про поновлення в органах
внутрішніх справ та на посаді ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
не пропущення позивачем ОСОБА_2 строку
звернення до адміністративного суду
тому, що відповідачем судам першої та
апеляційної інстанції не надані
безспірні докази, які б спростували
твердження позивача про те, що про
існування оскаржуваного наказу він
дізнався 30 серпня 2013 року.

Оскільки суд першої інстанції не
з'ясував обставини, з якими
законодавство пов'язує наявність або
відсутність спірних правовідносин,
висновки суду не відповідають
обставинам встановленим судом
апеляційної інстанції, ухвалене судом
рішення не можна вважати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з прийняттям
нового судового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Інші доводи та заперечення сторін
на висновки колегії суддів не
впливають.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 2 , 202 ч. 1 п.п. 1,3, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року скасувати з прийняттям нового
судового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 17 березня
2014 року.