Справа № 826/12949/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі
Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Фірма
«Вікторія» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.09.2013 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Фірма
«Вікторія» до Державної екологічної
інспекції у м. Києві про визнання
протиправним дій та бездіяльності та
скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Державної екологічної інспекції у м.
Києві про визнання протиправним дій та
бездіяльності та скасування наказу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.09.2013 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
посадових осіб Державної екологічної
інспекції у м. Києві при
проведенні перевірки, що виразились у
незапрошенні (неповідомленні)
посадових осіб суб'єкта господарювання
про дату та час проведення перевірки, у
ненаданні (неврученні) направлення на
проведення перевірки, у неврученні у
встановлені законодавством строки
документів про результати перевірки.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволені позову та
прийняти в цій частині нову, якою
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити. Постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною екологічною інспекцією у м.
Києві проведено позапланову перевірку
позивача на предмет дотримання вимог
природоохоронного законодавства щодо
користування земельною ділянкою, яка
розташована на Дніпровській
Набережній у м. Києві, між Київським
міським крейсерським яхт-клубом та ТОВ
«Княжий затон».

На виконання зазначених документів
відповідачем здійснено виїзд за місцем
розташування земельної ділянки, що
розташована на Дніпровській
Набережній у м. Києві та проведено її
огляд, а за результатами складений акт
обстеження № 08/975а від 08.07.2013 року.

Встановлено, що територія земельної
ділянки, що обстежувалась, парканом не
огороджена, фактично не
використовується, розташовані зелені
насадження, виявлено засмічення
побутовими відходами ґрунту, що
становить 80 кв.м., що є порушенням ст.ст.
17, 33, 34 Закону України «Про відходи», ст.
96 Земельного кодексу України, ст.ст.
35,46,50 Закону України «Про охорону
земель». До акту також додається
план-схема земельної ділянки.

Відповідно до статті 20 Закон України
«Про охорону навколишнього природного
середовища», до компетенції спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів і його органів на
місцях належать, зокрема: а) здійснення
комплексного управління в галузі
охорони навколишнього природного
середовища в республіці, проведення
єдиної науково-технічної політики з
питань охорони навколишнього
природного середовища і використання
природних ресурсів, координація
діяльності міністерств, відомств,
підприємств, установ та організацій в
цій галузі; б) державний контроль за
використанням і охороною земель, надр,
поверхневих і підземних вод,
атмосферного повітря, лісів та іншої
рослинності, тваринного світу,
морського середовища та природних
ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони республіки,
дотриманням заходів біологічної і
генетичної безпеки щодо біологічних
об'єктів навколишнього природного
середовища при створенні, дослідженні
та практичному використанні генетично
модифікованих організмів у відкритій
системі, а також за додержанням норм
екологічної безпеки.

Центральним органом виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України, є Державна
екологічна інспекція України.

Пунктом 7 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року № 454/2011
встановлено, що Держекоінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

На виконання наказу Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 04.11.2011 року № 429, Державною
екологічною інспекцією України
затверджено Положення про Державну
екологічну інспекцію у м. Києві від
12.12.2011 року № 136.

Відповідно до п. 4.2 п. 4 Положення про
Державну екологічну інспекцію у м.
Києві, Інспекція, відповідно до
покладених на неї завдань, здійснює
державний нагляд (контроль) за
додержанням територіальними органами
центральних органів виконавчої влади,
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування в
частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами-нерезидентами
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Позивач вказує на протиправність
наказу про проведення перевірки,
оскільки він виданий безпідставно,
крім того, наказ не відповідає
встановленій формі, передбаченій
законодавством та оформлений без
обов'язкових реквізитів.

Згідно з п.п. 2.2 розділу 2, п.п. 3.5, 3.6
розділу 3 Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
навколишнього природного середовища
України від 10.09.2008 року № 464 (далі -
Порядок № 464), позаплановою перевіркою
є перевірка, яка не передбачена планом
роботи органу Держекоінспекції.
Позапланова перевірка проводиться за
наявності таких обставин, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставою для проведення позапланової
перевірки ПП «Фірма «Вікторія» у
відповідача була вимога прокуратури
Дарницького району м. Києва № 52/4093 від
07.06.2013 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно з Законом України «Про
прокуратуру», прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Зокрема, відповідно до ст. 19 Закону
України «Про прокуратуру», предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є додержання законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього природного середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності.

При здійсненні прокурорського нагляду
за додержанням і застосуванням законів
прокурор має право вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз
(п.5 ст. 20 Закону України «Про
прокуратуру»).

Статтею 8 Закону України «Про
прокуратуру», визначено, що законні
вимоги прокурора, є обов'язковими для
всіх органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно або
у передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Для здійснення перевірки керівником
відповідно органу Держекоінспекції
або його заступником видається наказ
про проведення перевірки, який має
містити: найменування суб'єкта
господарювання, підстава перевірки та
предмет перевірки; період, за який буде
здійснюватись перевірка; визначення
виконавців перевірки із залученням, у
разі потреби, спеціалістів інших
органів виконавчої влади, підприємств,
установ, організацій (за погодженням з
їх керівниками).

Встановлено, що відповідач, керуючись
Положенням про Державну екологічну
інспекцію у м. Києві, що
затверджене наказом Державної
екологічної інспекції України від
12.12.2011 року № 136, на підставі вимоги
прокуратури Дарницького району м.
Києва № 52/4093 від 07.06.2013 року, стосовно
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства щодо
користування земельною ділянкою, яка
розташована на Дніпровській
Набережній у м. Києві видав наказ на
здійснення перевірки, в якому
відповідачем зазначено виконавця
перевірки, період, у який проводилась
перевірка та особу, на яку покладено
контроль за виконання цього наказу.

Отже, як вбачається з викладених
положень та обставин, оскаржуваний
наказ виданий відповідачем на
підставі, у межах повноважень, що
передбачені законодавством, отже, є
правомірним.

Таким чином, твердження позивача про
те, що наказ № 1321 від 08.07.2013 року
прийнятий протиправно, а також
твердження, що при прийнятті
зазначеного наказу про проведення
позапланової перевірки у начальника
Інспекції були відсутні підстави для
його прийняття, що вимога прокуратури
Дарницького району м. Києва № 52/4093 від
07.06.2013 року не є належною підставою, на
думку суду, не відповідають дійсності і
не ґрунтуються на нормах чинного
законодавства України.

Окрім цього, позивач стверджує що його
не повідомлено про проведення
зазначеної позапланової перевірки, не
вручено та не надіслано наказу та
повідомлення про проведення перевірки,
що свідчить про протиправну
бездіяльність відповідача. З приводу
цього суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.3 Порядку № 464, на
підставі наказу оформляється
направлення на проведення перевірки,
яке підписується керівником або
заступником керівника органу
Держекоінспекції (із зазначенням
прізвища, ім'я та по батькові) і
засвідчується печаткою.

Згідно з п.п 3.6, 3.8, 3.9 Порядку № 464,
позапланова перевірка проводиться за
наказом органу Держекоінспекції та
направленням на проведення перевірки
керівника органу Держекоінспекції або
його заступника.

Тривалість позапланової перевірки не
повинна перевищувати десяти робочих
днів, а щодо суб'єктів малого
підприємництва - двох робочих днів.

Тобто, позапланова перевірка суб'єкта
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства може
бути проведена за наявності підстав,
визначених в п.п 3.6 Порядку
№ 464, в даному випадку, звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Такий
позаплановий захід здійснюється за
наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на її проведення.

Крім того, така перевірка проводиться
за наявності наказу, на підставі якого
оформлюється направлення на
проведення перевірки, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу Держекоінспекції та
засвідчується печаткою.

Перед початком перевірки державні
інспектори зобов'язані пред'явити
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення на
перевірку та службове посвідчення, що
засвідчує посадову особу органу
Держекоінспекції, і надати копію
направлення (п.п 4.3 Порядку №
464).

Однак, відповідачем не надано доказів
направлення на проведення
позапланової перевірки ПП «Фірма
«Вікторія», а також згоди центрального
органу виконавчої влади на її
проведення, а також доказів вручення
позивачу наказу та направлення на
перевірку, що не спростовує твердження
позивача, а тому дії посадових осіб
відповідача, в частині щодо підготовки
та проведення перевірки, є
неправомірними та такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавтсва.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що дії посадових осіб
Державної екологічної інспекції у м.
Києві при проведенні перевірки, що
виразились у неповідомленні посадових
осіб суб'єкта господарювання про дату
та час проведення перевірки, у
неврученні направлення на проведення
перевірки є неправомірними.

Щодо посилань позивача що відповідачем
під час проведення перевірки оригінали
документів, які є в розпорядженні
суб'єкта господарювання, не були
досліджені, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до положень п. 3.7 Порядку №
464, державні інспектори під час
проведення позапланової перевірки
перевіряють питання, необхідність
висвітлення яких стала підставою для
її проведення, тобто, в даному випадку,
підставою була вимога прокуратури щодо
необхідності проведення перевірки
дотримання позивачем вимог
природоохоронного законодавства щодо
користування земельною ділянкою.

Згідно з п.п. 4.19, 4.20, 4.21 розділу 4 Порядку
№ 464, в останній день перевірки два
примірники акта перевірки
підписуються державними інспекторами,
які проводили перевірку, і всіма
членами комісії (якщо перевірка
проводилася комісією), керівником або
уповноваженою особою суб'єкта
господарювання. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта перевірки. У
разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт, про це зазначається в
акті перевірки.

Один примірник акта перевірки (з
відповідними додатками) передається
керівнику (уповноваженій ним особі)
суб'єкта господарювання, про що на
останній сторінці примірників акта
перевірки робиться відповідна
відмітка за підписом особи, яка
отримала акт перевірки, із зазначенням
посади, прізвища та ініціалів, а також
дати одержання акта. Другий примірник
акта перевірки зберігається в органі
Держекоінспекції.

У разі, якщо посадова особа або
уповноважений нею представник суб'єкта
господарювання відмовляється від
отримання акта перевірки особисто, то
такий акт передається через канцелярію
суб'єкта господарювання (із
зазначенням вхідного реєстраційного
номера) або відправляється
рекомендованим листом.

До примірника акта, який зберігається в
органі Держекоінспекції, додаються
документи, що підтверджують факт
поштового відправлення та вручення
адресату акта перевірки.

Встановлено, що акт складений за
результатами проведених заходів щодо
обстеження земельної ділянки та
підписаний упововаженими особами
Інспекції.

Тобто, акт перевірки є документом, в
якому викладаються результати
проведеної перевірки. Тобто, сам акт не
встановлює відповідальності для особи,
яка допустила недоліки чи порушення,
встановлені під час проведення
перевірки та не породжує правових
наслідків для позивача. Таким чином,
акт не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому а є виключно службовим
документом, який лише фіксує обставини,
встановлені під час проведення
перевірки.

Права та обов'язки для суб'єкта
господарювання, перевірку якого
проведено, породжує саме рішення,
прийняте на підставі складеного за
результатами перевірки акту.

Однак, доказів прийняття відповідачем,
на підставі зазначеного акту № 08/975а
від 08.07.2013 року, будь-якого
рішення надано не було, що свідчить про
відсутність порушень з боку
відповідача прав та законних інтересів
позивача.

А тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги щодо визнання
протиправними дій посадових осіб
Державної екологічної інспекції у м.
Києві при проведенні перевірки, які
виразились у складанні акта обстеження
земельної ділянки, у зазначенні в
тексті акту обстеження земельної
ділянки № 08/975а від 08.07.2013 року
інформації про факт порушення вимог
ст.ст. 17, 33, 34 Закону України «Про
відходи», ст. 96 Земельного кодексу
України, ст.ст. 35,46,50 Закону України «Про
охорону земель», є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційна скарга є
необґрунтованою, її доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у її
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Фірма «Вікторія» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27.09.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлений 14.03.2014
року.

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.