Справа № 1118/5731/12 (2-а/1118/846/12)
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/34353/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області,
Олександрійського міського голови
Цапюк Степана Кириловича, третя особа -
ОСОБА_4 про скасування наказу та
поновлення на роботі, -

встановила:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Олександрійської
міської ради Кіровоградської області,
Олександрійського міського голови
Цапюк Степана Кириловича, третя особа -
ОСОБА_4 про скасування наказу та
поновлення на роботі.

Постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 листопада 2012 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2013 року скасовано рішення
суду першої інстанції та прийнято нове,
яким позов задоволено частково.
Визнано протиправним звільнення
ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста
відділу опіки та піклування служби у
справах дітей Олександрійської
міської ради та скасовано
розпорядження Олександрійського
міського голови від 04 травня 2011 року №
р-139-к. Поновлено позивача на посаді
головного спеціаліста відділу опіки та
піклування служби у справах дітей
Олександрійської міської ради та
стягнуто з Олександрійської міської
ради Кіровоградської області на
користь позивача середньомісячний
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 05 травня 2011 року по 24 квітня 2013
року. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Олександрійська
міська рада Кіровоградської області
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду апеляційної інстанції скасувати
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід задовольнити частково,
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, з наступних
підстав.

Судами встановлено, що з 15 липня 2008 року
ОСОБА_2 переведена на посаду головного
спеціаліста відділу опіки та
піклування служби у справах дітей
міської ради як така, що успішно
пройшла стажування.

Розпорядженням Олександрійського
міського голови від 25 листопада 2010 року
№ р-296-к затверджено загальну
чисельність апарату міської ради та її
виконавчих органів у кількості 164
штатних одиниць, зокрема, у службі у
справах дітей 3 одиниці.

Згідно Олександрійського міського
голови від 27 грудня 2010 року № р-340-к
скороченню підлягають посади
головного спеціаліста відділу опіки та
піклування служби у справах дітей
Олександрійської міської ради та
головного спеціаліста міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді міської ради.

04 травня 2011 року розпорядженням
Олександрійського міського голови №
р-139-к звільнено ОСОБА_2 з посади
головного спеціаліста відділу опіки та
піклування служби у справах дітей
Олександрійської міської ради, у
зв'язку із скороченням скороченням
посади за пунктом 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання.

Задовольнивши частково позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що при звільненні позивача із
займаної посади відповідачем не було
дотримано вимог статей 40, 49-2 Кодексу
законів про працю України, оскільки при
попередженні про звільнення в зв'язку з
реорганізацією, йому не було
запропоновано іншу роботу.

Разом з тим, колегія суддів, як і суд
апеляційної інстанції, з таким
висновком суду першої інстанції
погодитися не може, з огляду на
наступне.

Частинами 1, 2 статті 49-2 Кодексу законів
про працю України визначено, що про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 49-2
Кодексу законів про працю України
одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Згідно частини 2 статті 40 Кодексу
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що при звільненні працівника у зв'язку
із реорганізацією підприємства і
скороченням чисельності штату, власник
або уповноважений ним органом
одночасно з попередженням про
звільнення пропонує працівнику іншу
роботу в разі її наявності.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання вимог
частини 1 статті 49-2 Кодексу законів про
працю України, 28 грудня 2010 року ОСОБА_2
була попереджена про наступне її
звільнення з посади у зв'язку із
скороченням її посади.

Також судами досліджено, що станом на 24
лютого 2011 року в зазначеній службі була
вакантна посада спеціаліста 1
категорії служби у справах дітей
міської ради, на яку позивач прохала її
перевести.

Однак, на звернення до голови
Кіровоградської облдержадміністрації,
ОСОБА_2 отримала відповідь від міського
голови від 22 березня 2011 року № 276 про те,
що посада спеціаліста 1 категорії
служби у справах дітей (на час
відсутності основного працівника)
запропонована іншій особі, яка теж
підлягає вивільненню у зв'язку із
скороченням штату, але має більш високу
кваліфікацію і продуктивність праці.
Так, в березні 2011 року на зазначену
посаду спеціаліста 1 категорії
переведено ОСОБА_4

Отже, як вірно досліджено судом першої
інстанції, на час попередження ОСОБА_2
про звільнення, в Олександрійській
міській раді Кіровоградської області
не було вакантних посад, а вакантна
посада спеціаліста 1 категорії служби у
справах дітей міської ради була
запропонована іншому більш
кваліфікованому працівнику, тобто,
було застосовано переважне право щодо
залишення на роботі.

Крім того, 24 лютого 2011 року об'єднаний
профспілковий комітет працівників
міської ради та її виконавчих органів
надав згоду міському голові на
звільнення ОСОБА_2

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що при звільненні
ОСОБА_2, відповідачем не було допущено
порушень вимог частини 2 статті 40 та
частини третьої статті 49-2 Кодексу
законів про працю України, і
відповідно, спірне розпорядження
прийняте в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, а суд апеляційної
інстанції помилково скасував рішення
суду першої інстанції, що згідно статті
226 Кодексу адміністративного
судочинства України дає підстави для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване
помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Олександрійської
міської ради Кіровоградської області
задовольнити повністю.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2013 року скасувати, а
постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 листопада 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області,
Олександрійського міського голови
Цапюк Степана Кириловича, третя особа -
ОСОБА_4 про скасування наказу та
поновлення на роботі, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко