Справа № 600/1293/13-а, 2а-600/175/13
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Справа
№ 14128/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Козівському районі
Тернопільської області на постанову
Козівського районного суду
Тернопільської області від 24 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Козівському районі Тернопільської
області щодо здійснення перерахунку
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу»,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Козівському районі Тернопільської
області, в якому з урахуванням змінених
позовних вимог просить визнати
протиправним рішення Управління
Пенсійного фонду України в Козівському
районі щодо відмови ОСОБА_1 включити
винагороду за період часу з 01.09.2009 року
по 31.08.2011 року в заробітну плату для
обчислення пенсії. Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Козівському районі здійснити
перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 02
вересня 2011 року з врахуванням довідки
про складові заробітної плати від
02.09.2011 року №255, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу», з
урахуванням зазначено в ній суми
преміальних винагород з виплатою
недоотриманих сум.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що у вересні 2013 року
вона дізналася, що пенсію їй
неправомірно занижено. Пенсія їй
нарахована виходячи з заробітної
плати, яку вона отримувала, однак при
розрахунку пенсії не бралися до уваги
кошти, які виплачувалися їй за надання
правової допомоги та послуг технічного
характеру.

Про те, що її права з приводу
перерахунку пенсії порушено, вона
дізналася 17 вересня 2013 року, коли
отримала повідомлення Управління
пенсійного фонду України в Косівському
районі. Щомісячна сума пенсії, яку їй
недоплачує УПФ в Козівському районі
становить 2834,58 грн/міс (згідно доданого
розрахунку).

У зв'язку з цим, вона звернулася до УПФ
України в Козівському районі з
проханням здійснити їй перерахунок
пенсії з урахуванням коштів, які
виплачувалися їй за надання правової
допомоги та послуг технічного
характеру.

Листом від 13.09.2013 р. № 16/Б-11 Управління
Пенсійного фонду України в Козівському
районі повідомило , що при призначенні
їй пенсії в заробітну плату не включена
премія за надання додаткових платних
послуг за період з 01.09.2009 року по 31.08.2011
року.

В листі управління Пенсійного фонду
України в Козівському районі від
13.09.2013р. вказано, що для обчислення
розміру її пенсії була надана довідка
про складові заробітної плати від
02.09.2011 року № 255, в якій зазначено розмір
посадового окладу, надбавки за стаж
роботи у сфері нотаріальної
діяльності. А також довідка від
02.09.2011року №256, в якій вказано розмір
надбавок та премії за останні 24 місяці
роботи (у цій довідці зазначено премії
за надання додаткових платних послуг,
що виплачуються із коштів спеціального
фонду, отриманих від надання платних
послуг державними нотаріальними
конторами області).

Згідно зазначеного листа Управління
пенсійного фонду в Козівському районі,
завідувачам державними нотаріальними
конторами при розрахунку пенсії до
суми заробітної плати не включаються
премії за надання додаткових платних
послуг.

Внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування сплачується
нотаріусами з суми основної заробітної
плати, так із суми премії, які отримують
нотаріуси за надання додаткових
послуг. Це також узгоджується з листом
Міністерства Юстиції України від 04. 07.
2006 року № 38-50/477.

З даних обставин, висновок Управління
Пенсійного фонду України в Козівськомі
районі про те, що виплата премії
державному нотаріусу за надання
додаткових платних послуг суперечить
статті 1 Закону України «Про державну
службу» є безпідставним, оскільки не
узгоджується з нормами ст. ст. 33. 37
Закону України «Про державну службу».

Постановою Козівського районного суду
Тернопільської області від 24 жовтня 2013
року, позов задоволено.

Визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Козівському районі щодо відмови
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, включити
винагороду за період часу з 01.09.2009 року
по 31.08.2011 року в заробітну плату для
обчислення пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Козівському районі
здійснити перерахунок пенсії за віком
ОСОБА_1, код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1, з 02 вересня 2011 року з
врахуванням довідки про складові
заробітної плати від 02.09.2011 року № 255, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України « Про
державну службу», з урахуванням
зазначено в ній суми преміальних
винагород з виплатою недоотримаиих
сум.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Управління пенсійного фонду
України в Козівському районі
Тернопільської області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1. ст.197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком з 02
вересня 2011 року і отримує пенсію.

За час своєї роботи на посаді
завідувача Козівської державної
нотаріальної контори їй дійсно
виплачувалась премія за надання
додаткових платних послуг з якої, на
рахунок Пенсійного фонду України, були
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

При призначенні пенсії, вказана премія
за надання додаткових платних послуг
не була взята до уваги при розрахунку
пенсії. Щомісячна сума пенсії, яку їй
недоплачує УПФУ в Козівському районі
становить 2834,58 грн. за місяць.

Згідно з довідок Головного управління
юстиції у Тернопільеькій області,
ОСОБА_1 була видана довідка № 255 від 02
вересня 2011 року (а.с.11) про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи, або
за будь - які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Довідка про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» № 255 від 02 вересня 2011
року, яка видана ОСОБА_1, містить дані
про розмір сплаченої на користь
позивачки по справі преміальної
винагороди за період з 01 вересня 2009
року по 31 серпня 2011 року, на яку
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
нотаріат»» від 01.10.2008 року та Указу
Президента України від 23.08.1996 року
№932/98, державні нотаріуси в частині
оплати праці та пенсійного
забезпечення прирівнюються до
державних службовців відповідних
категорій. Стаж роботи завідувачів та
державних нотаріусів у державних
нотаріальних конторах зараховується
до стажу державної служби.

Згідно частини другої статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-ХІІ), пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до частини другої статті 33
цього ж Закону, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно частини сьомої статті 33 Закону
№ 3723-ХІІ, державним службовцям можуть
встановлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною другою статті 2 Закону України
від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство, як загальне
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу) на які, відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»,
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат па оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. До такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За змістом ч.2 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, сплачені ОСОБА_1 за період 01
вересня 2009 року по 31 серпня 2011 року суми
преміальної винагороди є складовою
частиною заробітної плати, з якої
сплачувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підтверджується
довідками (а.с. 11-12), а законодавчо
обґрунтовані підстави не включення
преміальної винагороди за зазначений
період у заробітну плату ОСОБА_1 для
перерахунку пенсії у апелянта по
справі, відсутні.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд
першої інстанції у відповідності до
вимог ст.200 КАС України, правильно
встановив обставини справи, ухвалив
законне та обґрунтоване судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Козівському
районі Тернопільської області -
залишити без задоволення, а постанову
Козівського районного суду
Тернопільської області від 24 жовтня 2013
року у справі №600/1293/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький