Справа № 820/11206/13-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р. Справа №
820/11206/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

за участю представника позивача:
Новікової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Балаклійському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 04.12.2013р.
по справі № 820/11206/13-а

за позовом Державної податкової
інспекції у Балаклійському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

до Виробничого управління
житлово-комунального господарства
"Савинське"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Балаклійському районі Харківської
області Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
звернувся до суду з позовом до
Виробничого управління житлово -
комунального господарства
«Савинське», в якому просив стягнути з
відповідача на користь бюджету
податковий борг у розмірі 15904,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.12.2013р. в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Державна податкова інспекція у
Балаклійському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
04.12.2013р. та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу позивача до суду
апеляційної інстанції не подав.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з викладених у ній підстав,
просив суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги ДПІ у
Балаклійському районі Харківської
області Головного управління
Міндоходів у Харківській області у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не прибув, про дату, час і місце
судового розгляду належним чином
повідомлений.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що Виробниче управління
житлово - комунального господарства
«Савинське» зареєстровано належним
чином як юридичну особу 22.10.2001р. та
взято на облік податкового органу як
платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач має заборгованість перед
бюджетом зі сплати податку на додану
вартість, що склалася в зв'язку з
несплатою самостійно узгоджених
податкових зобов'язань, визначених
згідно податкової декларації №
від 19.08.2013р. в сумі 5586,00 грн. за липень 2013
року та за серпень 2013 року № від
19.09.2013р. на суму 7287,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовної
вимоги про стягнення даної суми
податкового боргу посилається на те, що
податковим органом здійснені всі
заходи щодо погашення цього боргу, а
саме на адресу відповідача направлені
податкові вимоги від 03.10.2005 року № 1/129
та від 04.11.2005 року № 2/145, майно
відповідача взято у податкову заставу,
однак даний борг відповідачем не
сплачено.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції відмовляючи у задоволенні
позову виходив з того, що позивачем не
надано доказів на підтвердження вжиття
податковим органом заходів щодо
стягнення з відповідача податкового
боргу відповідно до вимог ст.96
Податкового кодексу України та не
пов'язаність податкових вимог з сумою
боргу.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 54.1 ст.54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п.п. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням і штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Виробничим управління житлово -
комунального господарства «Савинське»
самостійно визначені суми податкових
зобов'язань та зобов'язання визначені
податковим органом сплачені не були.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання зазначеної норми
Балаклійсько МДПІ Харківської області
ДПС направлено на адресу відповідача
податкові вимоги № 1/129 від 03.10.2005року та
№ 2/145 від 04.11.2005 року, які отримані
Виробничим управління житлово -
комунального господарства
«Савинське».

Пунктом 59.5. ст. 59 встановлено, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається). Аналогічні норми
містилися і у Законі України "Про
порядок погашення зобов'язань
платниками податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами".

Нормами ст. 36 Податкового Кодексу
України передбачено, що податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законам питань митної справи.

У зв'язку з непогашенням Виробничим
управлінням житлово - комунального
господарства «Савинське» самостійно
узгодженого податкового зобов'язання,
податковим органом прийнято рішення №
12 від 05.12.2005 року про стягнення коштів
та продаж інших активів платника
податків в рахунок погашення його
податкового боргу та в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
зареєстровано податкову заставу, що
підтверджується відповідним витягом.

Проти обставин викладених податковим
органом та наданих доказів відповідач
будь яких заперечень а ні до суду
першої інстанції не до апеляційного
суду не надав.

Колегія суддів зазначає, що п. 96.1 ст.96 ПК
України визначено, що у разі якщо сума
коштів, отримана від продажу внесеного
в податкову заставу майна комунального
підприємства, не покриває суму його
податкового боргу і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
публічних торгів, або у разі
відсутності у такого боржника власного
майна, що відповідно до законодавства
України може бути внесено в податкову
заставу та відчужено, орган державної
податкової служби зобов'язаний
звернутися до органу місцевого
самоврядування чи органу виконавчої
влади, до сфери управління якого
належить майно такого платника
податків.

З аналізу ст. 96 ПК України, вбачається,
що вона застосовується за умови у разі
якщо сума коштів, отримана від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, не покриває
суму його податкового боргу і витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна. А в свою чергу,
процедура продажу майна, можлива лише
після виконання вимог п. 95.1 ст. 95
Податкового кодексу України, яка
визначає, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій застав.

Тобто, процедурі продажу майна передує
процедура стягнення коштів.

Пунктом 95.3 ст. 93 Податкового кодексу
України встановлено, що стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Колегія суддів зазначає про
помилковість висновків суду першої
інстанції, що стягнення має
відбуватися за процедурою,
передбаченою статтею 96 ПК України для
комунальних підприємств, оскільки
застосування такої процедури є
передчасним, і крім того, вона
застосовується лише у разі
недостатності коштів після продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, або у разі
відсутності у такого боржника власного
майна, для можливості застосування
субсидіарної відповідальності органу
місцевого самоврядування.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що застосуванню заходів відповідно до
ст. 96 ПК України передують заходи
передбачені ст. 95 ПК України та саме
щодо стягнення коштів. І лише в разі
недостатності коштів вживаються
заходи, застосування яких до
комунальних підприємств обмежується
положеннями ст. 96 Податкового кодексу
України. В зв'язку з чим посилання суду
на ст. 96 Податкового кодексу України є
помилковим.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197 п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04.12.2013р. по
справі № 820/11206/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Виробничого
управління житлово - комунального
господарства «Савинське» у
обслуговуючих банках, на користь
бюджету в погашення податкового боргу
у розмірі 15 904, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст постанови
виготовлений 17.03.2014 р.