Справа № 813/1059/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2014 року
№ 813/1059/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
з участю представників: позивача
ОСОБА_1, відповідача Дорош А.Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- ФОП ОСОБА_3) звернулася до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
ДПІ у Сихівському районі м. Львова), в
якому просить скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 52 683 грн,
у т.ч. 34 442 грн - за основним платежем та
18 241 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями. В обґрунтування позовних
вимог посилається на безпідставність
висновків податкового органу,
викладених в акті перевірки від 13.08.2013
р. № 104/17-215/НОМЕР_2. Такі висновки
базуються на висновках, зроблених у
акті планової документальної
перевірки від 10.05.2912 р. №468/17- 215/НОМЕР_2
(період перевірки з 01.01.09 по 21.12.11), на
підставі якого ФОП ОСОБА_3 винесено
податкове повідомлення-рішення від
ПДВ за серпень 2009 року - грудень 2011 року
в розмірі 494471,49 грн. Постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2012 р. у
справі №2а-6053/12/1370 податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському
районі м. Львова Львівської області ДПС
27.12.2012 р. набрала законної сили, відтак
підстав у податкового органу для
винесення спірного податкового
повідомлення-рішення не було.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Просив позов
Представник відповідача Дорош А.Б. в
судовому засіданні позову не визнала з
підстав, викладених у письмовому
запереченні, суть яких полягає в
наступному. ДПІ у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській проведена
документальна планова виїзна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_3 за період з
01.01.2012р. по 31.12.2012р. За результатами
перевірки складено акт від 13.08.13 року №
104/17-215/НОМЕР_2, на підставі якого ДПІ у
Сихівському районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення. В акті
перевірки від 13.08.13 року № 104/17-215/НОМЕР_2
зазначено, що ФОП ОСОБА_3 в порушення
вимог п. 181.1 ст.181, п.183.10 ст. 183, ст. 187
Податкового кодексу України занижено
податок на додану вартість на загальну
- 8220,0 грн., за лютий 2012 - 8953,0 грн., за
березень 2012 - 7565,0 грн., за квітень 2012 -
5189,0 грн., з травень 2012 - 4141,0 грн., за
червень 2012 - 374,0 грн., та в порушення
вимог п.п.49.18.1 п.49.18. ст.49 Податкового
кодексу України не подано декларацій з
податку на додану вартість за січень
2012, лютий 2012, березень 2012, квітень 2012,
травень 2012, червень 2012 року. В ході
перевірки використано акт планової
документальної перевірки ФОП ОСОБА_3
від 10.05.12 № 468/17-215/НОМЕР_2 (період
перевірки з 01.01.09 по 31.12.11), за
результатами якого винесено податкове
повідомлення-рішення, яким
донараховано ПДВ за серпень 2009 р.-
грудень 2011р. 494471,49 грн. В акті перевірки
від 13.08.13 № 104/17-215/НОМЕР_2 зазначено, що
ФОП ОСОБА_3 підлягала обов'язковій
реєстрації платником податку на додану
вартість, починаючи з 01 серпня 2009 року,
однак зареєструвалась платником ПДВ з
12.06.2012 р. (свідоцтво №200051490, видане ДПІ у
Сихівському районі м. Львова) і
включила до декларації по ПДВ за липень
2012 р. суму проданого товару з 12.06.2012 р.
Згідно звітів про використання
реєстраторів розрахункових операцій
та книг обліку розрахункових операцій
обсяг оподатковуваних операцій ФОП
Вважає спірне податкове повідомлення -
рішення від 21.08.2012 року №
законним. Просила в задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються, дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення,
мотивуючи це наступним.

Позивач - ФОП ОСОБА_3, 04.06.1999 року
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності та
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області з 13.05.2008 року.

ФОП ОСОБА_3 є платником ПДВ відповідно
виданого ДПІ у Сихівському районі м.
Львова Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 12.06.2012 року НОМЕР_3.

ДПІ у Сихівському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській проведена документальна
планова виїзна перевірка з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства ФОП
ОСОБА_3 за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.

Результати перевірки оформлені актом
від 13.08.13 року № 104/17-215/НОМЕР_2.

Як видно з акту від 13.08.13 року №
104/17-215/НОМЕР_2, податковим органом
встановлено порушення ФОП ОСОБА_3:

- п. 181.1 ст.181, п.183.10 ст. 183, ст. 187
Податкового кодексу України від 02.12.10
№2755-VI (із змінами та доповненнями) ФОП
ОСОБА_3 занижено податок на додану
вартість на загальну суму 34442,00 грн, в
тому числі: за січень 2012 - 8220,0 грн, за
лютий 2012 - 8953,0 грн, за березень 2012 - 7565,0
грн, за квітень 2012 - 5189,0 грн, за травень
2012 - 4141,0 грн, за червень 2012 - 374,0 грн.

- п.п.49.18.1 п.49.18. ст.49 Податкового кодексу
України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та
доповненнями) ФОП ОСОБА_3 не подано
декларацій з податку на додану
вартість за січень 2012, лютий 2012,
березень 2012, квітень 2012, травень 2012,
червень 2012 року.

На підставі вказаного акту ДПІ у
Сихівському районі м. Львова прийнято
податкове повідомлення - рішення від
21.08.2012 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 52 683 грн,
у т.ч. 34 442 грн. - за основним платежем та
18 241 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

ФОП ОСОБА_3 оскаржила податкове
повідомлення - рішення від 21.08.2012 року №
в адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Львівській області та Міндоходів і
зборів України.

Рішеннями від 10.10.2013 року № 12843/10/10-8005/681
та 13.11.2013 року №5843/99-99-10-01-03-14 відповідно,
податкове повідомлення - рішення від
21.08.2012 року № залишено без змін, а
скарги - без задоволення.

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
стали висновки податкового органу акту
планової документальної перевірки від
10.05.2012 р. №468/17- 215/НОМЕР_2 (період
перевірки з 01.01.09 по 21.12.11) про
перевищення ФОП ОСОБА_3 під час
перебування на загальній системі
оподаткування обліку та звітності
обсягу оподатковуваних операцій в
розмірі 300 000 грн.

Суд вважає такі висновки податкового
органу помилковими, мотивуючи це
наступним.

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні,
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до п. 181.1 ст.181 Податкового
кодексу у разі якщо загальна сума від
здійснення операцій з постачання
товарів/послуг, що підлягають
оподаткуванню згідно з цим розділом, у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку.

Згідно з п. 183.10 ст.183 Податкового
кодексу будь-яка особа, яка підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку, і у випадках та в порядку,
передбачених цією статтею, не подала до
органу державної податкової служби
реєстраційну заяву, несе
відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового
кодексу датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період протягом
якого відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: а) дата зарахування
коштів від покупця/замовника на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Як слідує з акту перевірки від 13.08.13
року № 104/17-215/НОМЕР_2 , підставою для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення стали висновки
податкового органу акту планової
документальної перевірки від 10.05.2012 р.
№468/17- 215/НОМЕР_2 (період перевірки з 01.01.09
по 21.12.11) про перевищення ФОП ОСОБА_3 під
час перебування на загальній системі
оподаткування обліку та звітності
обсягу оподатковуваних операцій в
розмірі 300 000 грн. При цьому, на стор.
акту 11 (а.с.12) зазначено, що обсяг
валового доходу ФОП ОСОБА_3 у грудні 20109
року склав 355882,91 грн.

Судом встановлено, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2012 р. у
справі №2а-6053/12/1370 скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському
районі м. Львова Львівської області ДПС
від 23.05.2012 р. №000044172, яким визначено
грошове зобов'язання з ПДВ в розмірі
494471,49 грн та яке прийняте на підставі
акту перевірки від 10.05.2012 р. №468/17-
215/НОМЕР_2.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013 р.
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2012 р. у
справі №2а-6053/12/1370 залишено без змін,
відтак судове рішення набрало законної
сили.

Згідно з положеннями частин другої та
третьої статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Статтею 255 КАС України встановлено, що
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У відповідності до положень частини
першої статті 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2012 р. у
справі №2а-6053/12/1370 встановлено, що
податковим органом не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
висновків акту перевірки від 10.05.2012 р.
№468/17- 215/НОМЕР_2, тому, в тому числі і
висновок про щодо наявності у ФОП
ОСОБА_3 податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, зокрема
щодо обов'язку реєструватися платником
податку на додану вартість, є
безпідставним.

Виходячи з положень статей 14 та 255 КАС
України, податковий орган не вправі був
посилатися на висновки акту перевірки
від 10.05.2012 р. №468/17- 215/НОМЕР_2, оскільки
судовим рішенням від 27.12.2012 р. у справі
№2а- 6053/12/1370, яким скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському
районі м. Львова Львівської області ДПС
від 23.05.2012 р. №, надано оцінку
таким висновкам контролюючого органу
як безпідставним.

Встановлені судом фактичні обставини
свідчать, що у податкового органу не
було правових підстав як для
визначення ФОП ОСОБА_3 податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за січень - червень 2012 року,
так і для застосування штрафних
санкцій за неподання протягом цього
періоду податкових декларацій.

Відповідно до вимог частини другої
статті 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не подано доказів
правомірності прийняття спірного
податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені
) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіривши оскаржуване податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Сихівському районі м. Львова від 21.08.2012
року № , суд дійшов переконання,
що таке прийняте відповідачем без
урахування вимог Податкового кодексу
України та з порушенням передбачених
статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України принципів, тому
воно повинно бути визнане протиправним
і скасовано.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України підлягають відшкодуванню з
Державного бюджету України понесені
позивачем судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 182 грн 70 к.,
сплаченого за квитанцією № 20548.64.1 від 04
лютого 2014 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 21.08.2013 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70
копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови
відповідно до частини другої статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Хома О.П.

Повний текст постанови виготовлений 11
березня 2014 року.