Справа № 2а-7152/11/1370
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа № 9104/32726/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Большакової О.О., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
грудня 2011 року в адміністративній
справі за позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання виконати вимоги припису,

встановив:

У червні 2011 року позивач Інспекція ДАБК
у Львівській області звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача ОСОБА_1, в якому просив
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису № 1ш/95-ф від 01.04.2011 р., а
саме: привести квартиру № НОМЕР_1 в
попередній стан шляхом демонтажу
самовільно прибудованих приміщень
кухні, кладової, житлової кімнати,
коридору та допоміжного приміщення на
АДРЕСА_1 відповідно до
правовстановлюючих документів.

В обгрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що 30.03.2011 р. Інспекцією
ДАБК проведено перевірку з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
архітектури та будівництва щодо
влаштування огорожі по АДРЕСА_1.
Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у
2008-2009 роках в порушення вимог ст.ст. 7, 9,
27 Закону України «Про архітектурну
діяльність», ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій», ст. 22
Закону України «Про основи
містобудування» влаштувала житлову
прибудову і на другому поверсі
квартири збільшила балкон. За
результатами перевірки було складено
акт № 60-ш від 30.03.2011 р. та винесено
припис № 1ш/95-ф від 01.04.2011 р. про
приведення квартири № НОМЕР_1 в
попередній стан шляхом демонтажу
самовільно прибудованих приміщень
кухні, кладової, житлової кімнати,
коридору та допоміжного приміщення на
АДРЕСА_1 відповідно до
правовстановлюючих документів. 25.05.2011
р. Інспекцією ДАБК проведено
позапланову перевірку щодо виконання
ОСОБА_1 вимог припису № 1ш/95-ф від 01.04.2011
р., якою виявлено, що припис
відповідачем не виконано. Тому, просив
позивач, відповідно до ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» зобов'язати
відповідача виконати вимоги вказаного
вище припису в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.12.2011 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1
виконати вимоги припису № 1ш/95-ф від
01.04.2011 р., а саме привести квартиру №
НОМЕР_1 в попередній стан шляхом
демонтажу самовільно прибудованих
приміщень кухні, кладової, житлової
кімнати, коридору та допоміжного
приміщення на АДРЕСА_1 відповідно до
правовстановлюючих документів.

З цією постановою суду не погодилась
відповідач ОСОБА_1 і оскаржила її в
апеляційному порядку. Вважає апелянт,
що постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що позивач
діяв всупереч вимогам законодавства та
безпідставно склав припис, в якому
зазначив, що відповідач провела
реконструкцію квартири з прибудовами,
якщо фактично жодної реконструкції в
період 2008-2009 р. не проводилось. Крім
цього, позивач не повідомив
відповідача про проведення перевірки
30.03.2011 р. та не надіслав припис № 1ш/95-ф
від 01.04.2011 р., чим позбавив позивача
можливості надати пояснення з приводу
обставин перевірки та оскаржити цей
припис. Зазначає апелянт, що суд першої
інстанції не взяв до уваги, що
відповідач проводив реконструкцію не
квартири, а господарських будівель у
1984-1990 роках, належних до квартири №
НОМЕР_1, за згодою її власника
Брюховецької селищної ради, що
підтверджується відповідними
рішеннями. Таким чином, суд першої
інстанції не дослідив усіх доказів по
справі і дійшов неправильного висновку
про обґрунтованість позовних вимог.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 26.12.2011 р. та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явились в засідання апеляційного
суду, перевіривши матеріали справи,
обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що таку
апеляційну скаргу слід задоволити,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 30.03.2011 року
позивачем Інспекцією ДАБК у Львівській
області було проведено перевірку з
приводу самовільного будівництва
прибудови до будинку на АДРЕСА_1. За
результатами перевірки позивачем
складено акт № 60-ш від 30.03.2011 р. (а.с. 7).

Також, за результатами перевірки
позивачем винесено припис № 1ш/95-ф від
01.04.2011 р., який адресовано відповідачу
ОСОБА_1, і запропоновано відповідачу в
20-денний термін з дня отримання даного
припису, привести кв. АДРЕСА_1 в
попередній стан шляхом демонтажу
самовільно здійснених приміщень кухні,
кладової, житлової кімнати, коридору та
допоміжного приміщення відповідно до
правовстановлюючих документів. У
приписі вказано, що в період з 2008-2009 р.
здійснено реконструкцію квартири із
збільшенням загальної площі шляхом
прибудови приміщень кухні, кладової,
житлової кімнати, коридору та
допоміжного приміщення на АДРЕСА_1 на
земельній ділянці, що належить
територіальній громаді смт. Брюхович,
без погодженої та затвердженої
проектної документації, чим порушено
ст.ст. 7, 9, 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність» та без
дозволу на виконання будівельних
робіт, чим порушено ст. 29 Закону України
«Про планування і забудову територій»,
ч. 1 ст. 22 Закону України «Про основи
містобудування» (а.с. 8).

Згідно акту перевірки №101ш від 25.05.2011 р.
позивачем встановлено, що припису №
1ш/95-ф від 01.04.2011 р. відповідачем не
виконано ( а.с. 9).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог, з
врахуванням наступного.

Статтею 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(в редакції на час розглядуваних
правовідносин) встановлено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних, будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» (в редакції
на час розглядуваних правовідносин),
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Згідно п. 1 Положення про державний
архітектурно-будівельний контроль,
затвердженого постановою КМ України
від 25.03.1993 року № 225 (чинним станом на
час проведення перевірки і винесення
припису березень-квітень 2011 року),
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність
організаційно-технічних і правових
заходів, спрямованих на забезпечення
дотримання законодавства, державних
стандартів, норм і правил,
архітектурних вимог і технічних умов, а
також положень затвердженої
містобудівної документації та
проектів конкретних об'єктів, місцевих
правил забудови населених пунктів
усіма суб'єктами містобудівної
діяльності незалежно від форм
власності під час забудови територій і
населених пунктів, розміщення,
будівництва, реконструкції,
капітального ремонту об'єктів
житлово-цивільного, виробничого та
іншого призначення, реставрації
архітектурних пам'яток, створення
інженерної та транспортної
інфраструктури, виробництва
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій. Державний
архітектурно-будівельний контроль і
нагляд з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція та
її територіальні органи.

Пунктом 3 Положення передбачено, що до
функцій Держархбудінспекції і її
територіальних органів належить
здійснення перевірок відповідності
розміщення об'єктів, виконання
будівельних робіт.

Пунктом 4 Положення передбачено права
Інспекції, зокрема, право зупиняти
будівельні роботи, які не відповідать
вимогам законодавства, державних
стандартів, норм і правил,
архітектурним вимогам, технічним
умовам, затвердженим проектним
рішенням, місцевим правилам забудови
населених пунктів або здійснюються без
дозволу на їх виконання.

У пункті 6 Положення вказано, що
повноваження Держархбудінспекції
визначаються Положенням про неї, яке
затверджує КМ України.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію,
затвердженого постановою КМ України №
1434 від 18.10.2006 року (чинним на час
розглядуваних правовідносин), зокрема
підпунктом 7 пункту 4 цього Положення,
передбачено, що Держархбудінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань проводить перевірку
відповідності виконання будівельних
робіт вимогам будівельних норм і
правил, затвердженим проектним
рішенням.

Пунктом 5 цього Положення передбачено,
що Держархбудінспекція має право
давати в межах своїх повноважень
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення фактів порушення вимог
законодавства, будівельних норм і
правил, а також зупиняти будівельні
роботи, що не відповідать вимогам
законодавства, державних стандартів,
норм і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним рішенням,
місцевим правилам забудови населених
пунктів або здійснюються без дозволу
на їх виконання.

Аналогічні права і повноваження мають
територіальні органи
Держархбудінспекції, відповідно до
пунктів 4, 5 Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України № 317 від 19.11.2007 року.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
враховує, що відповідно до пунктів 11, 17
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМ України №
553 від 23.05.2011 року (набрав чинності із
02.06.2011 року), передбачено, що посадові
особи Інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право, зокрема, видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
- усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил; -
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; - складати
протокол разом з приписом усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Таким чином, вказаними вище правовими
нормами передбачено право
Держархбудінспекції і її
територіальних органів з метою
усунення виявлених порушень
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, у
винесених приписах вимагати зупинення
будівельних робіт, що не відповідають
вимогам законодавства, і не
передбачено права на винесення вимог
про демонтаж будівництва.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Крім цього, частиною 1 статті 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
встановлено, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

З наведених вище правових норм видно,
що припис Інспекції про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил є
обов'язковим до виконання особою якій
адресований, в силу вимог
законодавства. Тому, є безпідставними
вимоги Інспекції щодо необхідності
винесення судового рішення про
зобов'язання відповідача виконати
вимоги припису.

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Як уже було вказано вище, статтею 38
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» передбачено
право Інспекції, в разі невиконання
вимог припису, звертатися до суду із
вимогами про знесення самочинно
збудованого об'єкта та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням, а
не про зобов'язання виконати вимоги
припису.

Судом першої інстанції також не
враховано, що відповідно до ст. 33 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
спори, що виникають у процесі
здійснення архітектурної діяльності
вирішуються у встановленому законом
порядку.

Статтею 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та статтею 376 ЦК України передбачено, що
лише суд може зобов'язати особу
провести відповідну перебудову чи
знести будівництво, що є гарантією
дотримання прав власників житлового
будинку (квартири).

Також, суд апеляційної інстанції
враховує, що постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
04.06.2013 року, яка набрала законної сили
27.08.2013 року, скасовано припис № 1ш/95-ф
від 01.04.2011 р. Інспекції ДАБК, а тому
відсутні підстави для його виконання.

Отже, враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, постанова
суду винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому,
оскаржену постанову суду від 26.12.2011
року слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року в адміністративній справі за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання виконати вимоги припису -
скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання виконати вимоги припису №
1ш/95-ф від 01.04.2011 р..

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
О.О. Большакова

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 07.03.2014 року.