Справа № К/9991/541/12-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/541/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Центрально-Міського
районного суд м. Горлівки Донецької
області від 20 січня 2011 року позов
задоволено частково. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м. Горлівки
щодо відмови у прийнятті заяви від 10
березня 2009 року неправомірними та
зобов'язано відповідача прийняти заяву
позивача від 10 березня 2009 року про
здійснення доплати за жовтень,
листопад, грудень 2008 року та січень 2009
року страхових внесків до мінімального
страхового внеску з метою зарахування
зазначених місяців до страхового стажу
як повних місяців та надати інформацію
позивачу відповідно до п. 15.2 додатку 29
Постанови ПУФУ №21-1 від 19 грудня 2003
року. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2011
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та
продовжує працювати. У березні 2009 року
позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області із заявою про
перерахунок пенсії згідно статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішенням від 12 березня 2009 року № 21
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області відмовлено ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії, оскільки у неї
відсутні 24 місяці страхового стажу, що
обумовлено несплатою з 01 жовтня 2008 року
по 31 січня 2009 року підприємством
«Продпромсервіс» страхових внесків.

Відповідно до частини четвертої статті
42 Закону № 1058-IV у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» наведену
норму викладено в новій редакції, проте
у зв'язку із визнанням цих змін такими,
що не відповідають Конституції
(рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008), на час
звернення позивача до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії діяла
вищенаведена редакція статті 42 Закону
№ 1058-IV.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», якою встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною 4 статті 42
Закону № 1058-IV. Зокрема, встановлено, що
у разі коли застрахована особа після
призначення пенсії відповідно до
Закону продовжувала працювати,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менш як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами
застосуванню підлягає Закон № 1058-IV, а
саме: нормативні положення статті 42
цього Закону, що діяли в редакції до
скасування змін, внесених за Законом
України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, суди попередніх
обставин, дійшли правильного висновку,
що при обчисленні заробітної плати для
перерахунку пенсії можуть бути змінені
показники заробітної плати за періоди
страхового стажу після призначення
пенсії, але не визначено, за який
календарний рік береться середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України. Виходячи з
буквального тлумачення частини другої
статті 40 Закону № 1058-IV цей показник
повинен бути незмінним, тобто таким,
яким він був на час призначення пенсії.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанцій
про те, що позивачем не надано суду
доказу, що вона 10 березня 2009 року
зверталась до відповідача з заявою про
здійснення доплати за жовтень,
листопад, грудень 2008 року та січень 2009
року страхових внесків до мінімального
страхового внеску з метою зарахування
зазначених місяців до страхового стажу
як повних місяців. У зв'язку з чим
відсутні підстави вважати
бездіяльність відповідача
неправомірною та покладати на
Пенсійний орган обов'язок прийняти
заяву позивача від 10 березня 2009 року
про здійснення доплати за жовтень,
листопад, грудень 2008 року та січень 2009
року страхових внесків до мінімального
страхового внеску з метою зарахування
зазначених місяців до страхового стажу
як повних місяців та надати інформацію
ОСОБА_2 відповідно до п. 15.2. додатку 29
Інструкції про порядок обчислення та
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19 грудня 2003 року.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим і підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: А.Ф. Загородній
С.В. Білуга М.М. Заїка