Справа № 2а-1278/10/1370
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2014 року
Справа № 2а-1278/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
Головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної інспекції України з
контролю за цінами до Приватного
підприємства «Торгцентр» про
Державна інспекція з контролю за
цінами у Львівській області звернулася
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Приватного підприємства
«Торгцентр» (надалі - ПП «Торгцентр»)
про стягнення заборгованості в сумі
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 25.12.2009 року
Державною інспекцією за цінами у
Львівській області проведено
перевірку ПП «Торгцентр» щодо порядку
встановлення, формування та
застосування тарифів (плати) на
землевпорядні роботи та послуги, в
результаті чого виявлено порушення
державної дисципліни цін. На підставі
наведеного Державною інспекцією з
контролю за цінами у Львівській
області 31.12.2009 року прийнято рішення №5
«Про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
за порушення державної дисципліни цін»
згідно з яким вирішено вилучити у ПП
«Торгцентр» в дохід Держбюджету
рішення відповідачем самостійно не
виконано, що зумовило звернення
позивача до адміністративного суду.

12 березня 2014 року згідно з ухвалою
Львівського окружного
адміністративного суду, на підставі
ст.55 КАС України допущена заміна
первинного позивача - Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області на належного
позивача - Державну інспекцію України з
контролю за цінами (надалі -
Держцінінспекція України

Позивач в судове засідання явки
уповноваженого представника не
забезпечив. 11.03.2014 року на адресу суду
надійшло клопотання за підписом
головного спеціаліста Відділу
юридичного забезпечення, запобігання
та виявлення корупції О.О. Чепенко,
згідно з яким просить розглядати
справу у відсутність уповноваженого
представника Держцінінспекції України
на підставі наявних у справі в
матеріалів.

Відповідач в судове засідання явки
уповноваженого представника не
забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
його проведення. У встановлений строк
заперечень чи пояснень відповідача
щодо даного адміністративного позову
до суду не надходило.

Перевіривши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позову
слід відмовити з огляду на таке.

25.12.2009 року, відповідно до ст. 13 Закону
України «Про ціни і ціноутворення»,
постанови Кабінету Міністрів України
«Питання Державної інспекції з
контролю за цінами» від 13.12.2000 року №
1819, Державною інспекцією з контролю за
цінами у Львівській області проведено
планову перевірку ПП «Торгцентр» на
предмет формування, встановлення та
застосування тарифів (плати) на
землевпорядні роботи, роботи та
послуги, пов'язані з формуванням
документів, в тому числі, які
підтверджують право власності на
земельні ділянки при передачі їх
безоплатно у власність громадянам
України, за результатами якої складено
акт перевірки від 25.12.2009 року № 000807.

Згідно з актом перевірки від 25.12.2009 року
№ 00087 Державною інспекцією з контролю
за цінами у Львівській області
встановлено, що позивач не
задекларував зміни оптово-відпускних
цін на олію соняшникову. ПП «Торгцентр»
в період з 16.01.2009 року по 10.12.2009 року
здійснювало оптову реалізацію олії
соняшникової за цінами вищими, від тих,
що вважаються задекларованими з
врахуванням 1% росту, чим порушено
вимоги розпоряджень голови Львівської
обласної державної адміністрації від
30.10.2007 року № 1142 та від 19.05.2008 року
№ 453/0/5-08, прийнятих на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.12.1996 року № 1548, у зв'язку з чим, ПП
«Торгцентр» одержано суму
необґрунтованої виручки у розмірі 13952,86
грн.

На підставі вказаного вище акту
перевірки, Державною інспекцією з
контролю за цінами у Львівській
області прийнято рішення від 31.12.2009
року №5 «Про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін», відповідно до якого,
керуючись ст. 14 Закону України «Про
ціни і ціноутворення», вирішено
вилучити у ПП «Торгцентр» суму коштів у
розмірі 41858,58 грн в дохід Держбюджету
Галицького району.

Державною інспекцією контролю за
цінами у Львівській області,
відповідно до ст. 222 Господарського
кодексу України, відповідачу було
направлено претензію №5 від 31.12.2009 року
з вимогою про перерахування на
відповідні рахунки бюджету суми
застосованих економічних санкцій у
розмірі 41858,58 грн.

При вирішенні даного спору суд виходив
з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з приписом ч.2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства
України, провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Положеннями ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 25.12.1996 року № 1548 «Про
встановлення повноважень органів
виконавчої влади та виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін
(тарифів)» визначені повноваження
центральних органів виконавчої влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, обласних, Київської,
Севастопольської міських державних
адміністрацій, виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін і
тарифів на окремі види продукції,
товарів і послуг.

У відповідності до припису абз. 38 п. 12
додатку до вказаної вище Постанови, до
повноважень Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій віднесено регулювання
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого, другого
сорту, борошно житнє обдирне,
яловичину, свинину, м'ясо птиці,
ковбасні вироби, молоко, сир, сметану,
масло вершкове, яйця курячі, цукор, олію
соняшникову, шляхом декларування їх
змін.

Розпорядженням голови Львівської
обласної державної адміністрації від
30.10.2007 року № 1142 «Про регулювання цін на
окремі продовольчі товари» та від
19.05.2008 року № 453/0/5-08 «Про внесення змін
до розпорядження голови Львівської
обласної державної адміністрації від
30.10.2007 року № 1142», встановлено
обов'язкове декларування зміни розміру
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого та другого
сорту, борошно житнє обдирне,
яловичину, свинину, м'ясо птиці,
ковбасні вироби варені, молоко, сир,
сметану, масло вершкове, яйця курячі,
цукор, олію соняшникову у разі коли
такі ціни збільшуються протягом місяця
на 1%.

Під час проведення перевірки Державною
інспекцією з контролю за цінами у
Львівській області встановлено, що
позивачем, всупереч вимогам постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
року № 1222 «Про запровадження порядку
декларування цін на продовольчі
товари» зі змінами, внесеними згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.08.2008 року № 709 та розпорядженням
голови Львівської обласної державної
адміністрації від 30.10.2007 року № 1142 «Про
регулювання цін на окремі продовольчі
товари» із змінами, внесеними
розпорядженням голови Львівської
обласної державної адміністрації від
19.05.2008 року № 453/0/5-08, не здійснювалось
декларування зміни оптово-відпускних
цін на олію соняшникову.

Перевіркою встановлено, що за період з
16.01.2009 року по 10.12.2009 року ПП «Торгцентр»
здійснювало реалізацію олії
соняшникової ТМ «Диканька» та ТМ
«Хуторок» за цінами, що є вищими від
задекларованих з урахуванням
збільшення на 1% впродовж місяця. Таким
чином, ПП «Торгцентр» порушило вимоги
постанови Кабінету Міністрів України
від 17.10.2007 року № 1222 «Про затвердження
порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари» та розпорядження голови
Львівської обласної державної
адміністрації від 30.10.2007 року № 1142 «Про
регулювання цін на окремі продовольчі
товари». Сума завищення за
перевіряємий період склала 15332,81 грн.,
отже сума необґрунтовано одержаної
виручки позивачем за період з 16.01.2009
року по 10.12.2009 року становить 13952,86 грн
(15332,81 грн х 91:100).

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про тимчасові
обмеження щодо здійснення заходів
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності на період до
31.12.2010 року» від 21.05.2009 року № 502, до
31.12.2010 року тимчасово припинено
проведення планових перевірок
суб'єктів господарювання, крім
перевірок суб'єктів господарювання, що
відповідно до затверджених Кабінетом
Міністрів України критеріїв оцінки
ступеня ризику від провадження
господарської діяльності віднесені до
суб'єктів господарювання з високим
ступенем ризику, та планових заходів
державного нагляду (контролю) за
додержанням санітарного і податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів) та планових заходів
державного архітектурно-будівельного
нагляду (контролю).

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження критеріїв, якими
оцінюється ступінь ризику від
провадження господарської діяльності
і визначається періодичність
проведення планових заходів,
пов'язаних з державним наглядом
(контролем) за додержанням порядку
формування, встановлення та
застосування цін (тарифів)» від 21.05.2008
року № 483 затверджено критерії, за
якими оцінюється ступінь ризику від
провадження господарської діяльності.

Так, згідно з п. 3 вказаної постанови до
суб'єктів господарювання з високим
ступенем ризику віднесені, зокрема
такі, що реалізують продукцію, товари і
послуги в обсязі, що перевищує 500 тис.
гривень на рік. Як вбачається зі звіту
про фінансові результати за 2009 рік, ПП
«Торгцентр» отримано дохід від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) на загальну суму 22 млн. 435 тис.
грн. Таким чином, позивач - ПП
«Торгцентр» є суб'єктом господарювання
з високим ступенем ризику.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) регулюються Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльност» від 05.04.2007 року № 877-V.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
року № 877-V, державний нагляд (контроль)
це діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, органів
місцевого самоврядування, інших
органів (далі - органи державного
нагляду (контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно з п.п. 7, 8 ст. 7 ЗУ «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», на
підставі акта, який складено за
результатами здійснення планового
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, протягом п'яти
робочих днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу. Припис це
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства, який є
розпорядчим документом про усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу та складається на підставі акту.

Окрім того, як слідує зі змісту ст. 8
вказаного Закону, орган державного
нагляду (контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, під час
здійснення державного нагляду
(контролю) має право, зокрема, надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків, а також
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Отже, надання суб'єктам господарювання
обов'язкових для виконання приписів
про усунення порушень і недоліків є
правом, а не обов'язком органу
державного нагляду (контролю). При
цьому, право накладати на таких
суб'єктів штрафних санкцій та вживати
органом державного нагляду (контролю) в
межах повноважень, передбачених
законом, інших заходів, не знаходиться
у правовому зв'язку з попереднім
наданням чи ненаданням суб'єкту
господарювання припису про усунення
порушень і недоліків. Повноваження
органів державного нагляду (контролю),
передбачені ст. 8 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», здійснюються такими
органами не залежно від послідовності
реалізації наданих їм прав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
ціни та ціноутворення» вільні ціни і
тарифи встановлюються на всі види
продукції, товарів і послуг, за
винятком тих, по яких здійснюється
державне регулювання цін і тарифів.

Згідно з припису норми ст.8 вказаного
Закону слідує, що державне регулювання
цін і тарифів здійснюється шляхом
встановлення: державних фіксованих цін
(тарифів); граничних рівнів цін
(тарифів) або граничних відхилень від
державних фіксованих цін і тарифів;
введення Урядом України інших методів
державного регулювання.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про ціни та
ціноутворення» державний контроль за
цінами здійснюється при встановленні і
застосуванні державних фіксованих та
регульованих цін і тарифів. При цьому,
контролюється правомірність їх
застосування та додержання вимог
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Контроль за додержанням державної
дисципліни цін здійснюється органами,
на які ці функції покладено Урядом
України. Вказані органи здійснюють
контроль у взаємодії з профспілками,
спілками споживачів та іншими
громадськими організаціями. Державні
органи, що здійснюють контроль за
цінами, та їх посадові особи мають
права, виконують обов'язки і несуть
відповідальність, передбачені Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні», крім повноважень,
передбачених пунктами 6-9 статті 11
вказаного Закону.

У відповідності до ст.14 ЗУ «Про ціни та
ціноутворення» вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Згідно з п. 3.1 Інструкції «Про порядок
застосування економічних та
фінансових санкцій органами
державного контролю за цінами»
Державна інспекція з контролю за
цінами Мінекономіки України, державні
інспекції з контролю за цінами в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі на
підставі проведених ними перевірок і
матеріалів перевірок, здійснених
фінансовими та іншими контрольними
органами, приймають рішення про
вилучення суми, необґрунтовано
одержаної суб'єктами господарювання
внаслідок порушення державної
дисципліни цін, і штрафу у двократному
розмірі цієї суми (економічні санкції)
за належністю.

Зазначені в рішенні від 31.12.2009 року №5
економічні санкції розраховані та
застосовані у відповідності до ст. 14
Закону України «Про ціни та
ціноутворення» від 03.12.1990 року № 507-XII та
п.п. 3.1, 3.4 Інструкції «Про порядок
застосування економічних та
фінансових санкцій органами
державного контролю за цінами» від
03.12.2001 року № 298/519, а саме: сума
порушення 13952 грн. 86 коп. + штраф у
двохкратному розмірі від суми
порушення, тобто 13952 грн. 86 коп. + 13952 грн.
86 коп. х 2 = 41858 грн. 58 коп.

Як встановлено судом, 31.12.2009 року
Державною інспекцією з контролю за
цінами у Львівській області прийнято
рішення №5 «Про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін», відповідно
до якого, керуючись ст. 14 Закону України
«Про ціни і ціноутворення», вирішено
вилучити у ПП «Торгцентр» суму коштів у
розмірі 41858,58 грн в дохід Держбюджету
Галицького району.

Не погоджуючись з оскаржуваним
рішенням, позивач оскаржив таке до
Львівського окружного
адміністративного суду.

Згідно з постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2010 року у справі №2а-4935/10/1370
відмовлено ПП «Торгцентр» у
задоволенні позову про скасуванні
рішення №5 від 31.12.2009 року «Про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін».

22 жовтня 2013 року згідно з ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду у справі №
143/11/9104 апеляційну скаргу ПП
«Торгцентр» залишено без задоволенні,
а постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2010 року у справі №2а-4935/10/1370 за позовом
Приватного підприємства «Торгцентр»
до Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
рішення - без змін.

Предметом даного спору є стягнення з
відповідача суми економічних санкцій в
розмірі 41858,58 грн, яка застосована на
підставі рішення Державної інспекції з
контролю за цінами у Львівській
області від 31.12.2009 року №5.

Питання правомірності винесення
рішення від 31.12.2009 року №5 вже знайшло
свою оцінку у постанові Львівського
окружного адміністративного суду від
16.11.2010 року у справі №2а-4935/10/1370 та
ухвалі Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
у справі №143/11/1904.

Отже, судом встановлено, що сума
заборгованості ПП «Торгцентр» в
розмірі 41858,58 грн нарахована
правомірно, станом на дату розгляду
справи в суді відповідачем не сплачена,
за таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а позов підлягає
задоволенню.

З урахуванням ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
«Торгцентр» на користь бюджету кошти в
сумі 41858 (сорок одна тисяча вісімсот
п'ятдесят вісім) грн 58 коп.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 14
березня 2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.