Справа № 810/932/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року м. Київ
810/932/14

17:17

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Маковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у

Київській області

про визнання протиправним і
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_3 з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання протиправним і скасування
рішення від 26.12.2013 № 7/10-47/2612/03 про
відмову у реєстрації декларації про
готовність об'єкту, а також
зобов'язання зареєструвати декларацію
про готовність об'єкта - садибного
(індивідуального) житлового будинку та
господарської присадибної будівлі -
гаражу, що розташований по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірне рішення про відмову
у реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації прийнято
необґрунтовано, незаконно, з
порушенням вимог п.п. 3.1; 3.3; 3,5; 3,6 Розділу
III Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж, тому
підлягає скасуванню, оскільки подані
позивачем документи разом з
декларацією про готовність об'єкта до
експлуатації містили усі необхідні
реквізити і відповідали вимогам
встановленим чинним законодавством.

Як стверджує позивач пункт 2 декларації
містить відомості щодо загальної площі
будинку і загальної площі гаражу, які
повністю збігаються з даними
Технічного паспорту, що спростовує
твердження відповідача про
невідповідність площі будівель. Крім
того, позивач зазначив, що у спірному
рішення відповідач не зазначив
відносно якого саме об'єкту дані
загальної площі не відповідають даним
Технічного паспорту. Також, позивач
зазначив, що заява про прийняття
об'єкта в експлуатацію і Декларація про
готовність об'єкта на всіх сторінках
містять його підписи, проте, відповідач
необґрунтовано вказав у спірному
рішення про те, що на останній сторінці
Декларації підпис заявника відсутній.

При цьому, на думку позивача відповідач
безпідставно посилається на
відсутність інформації, передбаченої
додатками № 3 і № 4 Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом Держбуду
від 24.05.2011 № 127, оскільки зазначеними
додатками наведено форми технічних
паспортів на квартиру (додаток № 3) і
садовий (дачний) будинок (додаток № 4), а
згідно з Технічним паспортом, позивач
просить ввести в експлуатацію садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
форма документів якого визначається
додатком № 2 зазначеної Інструкції.

Крім того, позивач зазначив, що
відповідачем не було взято до уваги
висновок про можливість прийняття
об'єкта в експлуатацію, що містить на
сторінці 3 Технічного паспорт, який
надано додатком до заяви про прийняття
об'єкта в експлуатацію.

Також, позивач вказав, що отримавши
заяву з документами 11 грудня 2013 року,
відповідач зобов'язаний був розглянути
її до 25 грудня 2013 року і надіслати
письмове повідомлення про повернення
Декларації з обґрунтуванням причин
повернення, згідно п.3.6 Порядку,
принаймні 25 грудня 2013 року, тобто
протягом 10 робочих днів з дати
отримання відповідної заяви.
Натомість, порушуючи вимоги п.3.1, п.3.3,
п.3.6 відповідач, зазначивши дату
відмови у реєстрації декларації про
готовність об'єкту до експлуатації 26
грудня 2013 року, надіслав письмове
повідомлення про відмову у реєстрації
декларації 13 січня 2014 року, тобто
протягом 21 робочого дня з дати
отримання заяви, що підтверджується
поштовим штемпелем на конверті.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги і
просив суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав. Його
представник проти позову заперечував і
зазначив, що під час перевірки
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації виявлено, що її оформлено
з порушенням вимог, установлених
«Порядком прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж»,
затверджений наказом Міністерства
регіонального розвитку та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013 року № 95, а саме:
подані в п.2 дані, щодо загальної площі
об'єкта будівництва не узгоджуються з
інформацією зазначеною в технічному
паспорті, на останній сторінці
декларації відсутній підпис замовника,
в технічних паспортах на садибний
(індивідуальний) житловий будинок та на
садовий (дачний) будинок не
зазначається інформація щодо
відповідності або невідповідності
об'єкта вимогам надійності і безпечної
експлуатації і можливості чи
неможливості його безпечної
експлуатації. Про виявлені порушення
позивача було повідомлено листом від
26.12.2013 № 7/10-47/2612/03.

В ході судового розгляду представник
відповідача підтримав доводи
заперечення на позов та вказав, що
відповідно пункту другого поданої
декларації замовником зазначено, що
загальна площа будівлі становить 141
кв.м., в той час як згідно технічного
паспорту КПКОР «Північне бюро
технічної інвентаризації» від 28.09.2013
загальна площа приміщення становить
106,8 кв.м.

Відносно відсутності на останній
сторінці даної декларації підпису
замовника, відповідач пояснив, що
наявний підпис позивача на останній
сторінці декларації про готовність
об'єкта до експлуатації свідчить про
усвідомлення наслідків, передбачених
за подання неповних та недостовірних
даних. Будь-якого іншого підпису
останні сторінки поданих декларацій не
містять.

Відносно вимоги позивача про
зобов'язання прийняти Декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
відповідач зазначив, що прийняття в
експлуатацію об'єктів нерухомого майна
є дискреційними повноваженнями
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю і її територіальних органів,
що також підтверджується судовою
практикою Вищого адміністративного
суду України.

Відносно порушення строків розгляду
заяви позивача про прийняття в
експлуатацію об'єкта представник
відповідача пояснив, що дана заява була
зареєстрована 13.12.2013, отже протягом 10
днів з дня її отримання, тобто, 26.12.2013,
вона була розглянута, тому будь-які
порушення строків розгляду цієї заяви
відсутні.

Таким чином, на думку відповідача
позовні вимог є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач 04.12.2013
звернувся до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області із заявою про
прийняття в експлуатацію об'єкта -
садибний (індивідуальний) житловий
будинок і господарську присадибну
будівлю-гараж за адресою АДРЕСА_1
побудованого без дозволу на виконання
будівельних робіт.

До заяви позивачем подано - нотаріально
посвідчену копію документа, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку на 2 аркушах, два примірника
заповненої декларації на 3 аркушах,
загалом 6 аркушів, Технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1 на 6 аркушах,
копії паспортних даних замовника на 1
аркуші.

Листом від 26.12.2013 № 7/10-47/2612/03 Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
повідомила позивачу про відмову у
прийнятті Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації і зазначила
підстави:

1. подані в пункті 2 декларації дані
щодо загальної площі об'єкта не
узгоджуються з інформацією, зазначеною
в технічному паспорті;

2. на останній сторінці декларації
відсутній підпис замовника;

3. в технічних паспортах на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок та на садовий (дачний) будинок,
форми якого передбачені у додатках № 3,
№ 4 до Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої Наказом Держбуду України
від 24.05.2001 № 127 «Про затвердження
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна», не зазначається
інформація щодо відповідності або
невідповідності об'єкта вимогам
надійності і безпечності експлуатації
і можливості чи неможливості його
безпечної експлуатації.

Не погоджуючись із прийнятим
відповідачем рішенням позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до статті 10 Закону України
від 20.05.1999 № 687-XIV «Про архітектурну
діяльність» для забезпечення під час
забудови територій, розміщення і
будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту
державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 08 квітня 2011 року
№ 439/201, Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань приймає в експлуатацію
закінчені будівництвом об'єкти, видає
відповідні сертифікати.

Згідно з пунктом 6 вищевказаного
Положення, Держархбудінспекція
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих
положень Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно
протягом 10 робочих днів з дня подання
заяви власниками (користувачами)
земельних ділянок, на яких розміщені
об'єкти будівництва, збудовані без
дозволу на виконання будівельних
робіт, за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж приймають в
експлуатацію:

- індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року;

- збудовані до 12 березня 2011 року:
громадські будинки I і II категорій
складності; будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких
об'єктів і проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року № 95
затверджено Порядок прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж (далі - Порядок).

Відповідний Порядок встановлює
процедуру та умови прийняття в
експлуатацію збудованих без дозволу на
виконання будівельних робіт та
механізм проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, збудованих у період з 05
серпня 1992 року до 12 березня 2011 року;
збудованих до 12 березня 2011 року:
громадських будинків I і II категорій
складності; будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності (п.1.1. Порядку).

Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію об'єктів, зазначених у
пункті 1.1 розділу I цього Порядку,
здійснюється безоплатно
територіальними органами
Держархбудінспекції України (далі -
Інспекція) протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені такі об'єкти, за
результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація), яка
складається за формою, наведеною у
додатку 2 до цього Порядку.

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Відносно строків надання відповідачем
відповіді на заяву про прийняття в
експлуатацію об'єкта, суд зазначає
наступне.

Згідно з пунктом 3.6 Порядку, у разі
прийняття рішення про повернення
декларації Інспекція у строк,
передбачений для її реєстрації,
надсилає замовнику письмове
повідомлення про прийняте рішення з
обґрунтуванням причин повернення.

Як вбачається з матеріалів справи,
Інспекцією архітектурно-будівельного
контролю у Київській області 13.12.2013 за
вх. №7/10-111-1312/55 зареєстровано заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта
«Садибний (індивідуальний) житловий
будинок та господарську присадибну
будівлю - гараж, який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1», побудованого без
дозволу на виконання будівельних
робіт, а також додані до неї документи.

Проте, в ході судового розгляду
встановлено, що з доданого до позовної
заяви поштового повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, в якому заява позивача
разом із документами надійшла до
відповідача вбачається, що вона була
вручена уповноваженій особі Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Київській області 11.12.2013. На
запитання суду, відносно того, чому
дана заява була зареєстрована в
Інспекції лише 13.12.2013 представник
відповідача відповіді не надав. Отже, з
огляду на те, що заява надійшла до
відповідача 11.12.2013 останнім днем для її
розгляду по суті відповідно до п. 3.1
Порядку був день, який припадає на
24.12.2013, а не 26.12.2013, як стверджує
відповідач.

Таким чином, відповідь надано
відповідачем із порушенням
установлених законодавством терміну
розгляду заяви про прийняття в
експлуатацію об'єкта.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку,
замовник або його уповноважена особа
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються:

- два примірники заповненої
декларації;

- звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єкта з висновком
про їх відповідність вимогам
надійності і безпечної експлуатації
(крім індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них загальною
площею до 300 квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);

- засвідчені в установленому порядку
копії: документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта.

Заява про прийняття в експлуатацію
об'єкта підписується також
співвласниками земельної ділянки та
зазначеного об'єкта (у разі їх
наявності).

Судом встановлено, що передбачений
Порядком пакет документів був
надісланий позивачем на адресу
відповідача.

При цьому, судом досліджено пакет
документів, які надавались позивачем
для прийняття декларації і встановлено
наступне.

Технічний паспорт містить дані -
загальна площа будинку 141 кв.м, у свою
чергу декларація містить дані -
загальна площа будинку 141 кв.м, тобто
вони співпадають. У свою чергу,
відповідач порівнюючи дані, що
зазначені в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації даним, які
містяться у технічному паспорті
порівнює дані загальної площі будівлі
(141 кв.м) з даними загальної площі
примішень (106,8 кв. м), які дійсно є
різними, оскільки це різні показники.

Відносно твердження відповідача про
відсутність підпису заявника на
останній сторінці декларації, суд
зазначає наступне.

Як вбачається із заяви про прийняття в
експлуатацію об'єкта і Декларації про
готовність, на кожному аркуші
містяться підписи ОСОБА_3 На останній
сторінці Декларації наявна графа внизу
«Я ОСОБА_3, усвідомлюю наслідки,
передбачені за подання неповних та
недостовірних даних» і стоїть підпис
позивача. Тобто, остання сторінка
підписана позивачем.

Судом не приймаються до уваги
посилання відповідача на те, що
зазначений підпис лише підтверджує
усвідомлення позивачем наслідків
подання неповних і недостовірних
даних, оскільки Порядок не містить
такого застереження, яке б передбачало
проставлення одночасно двох підписів
на останній сторінці декларації,
окрема підпису щодо усвідомлення
наслідків, передбачених за подання
неповних та недостовірних даних і
окремо просто підпису. Адже у Порядку
лише зазначено, що заявник подає два
примірника заповненої декларації.

Відносно посилання відповідача на
відсутність відомостей в Технічному
паспорті щодо надійності і безпечності
експлуатації будівель, слід зазначити
наступне.

Як було зазначено судом, порядок
прийняття в експлуатацію садибних
житлових будинків, які збудовані без
дозволу на будівництво, а саме таким
чином побудовані будинок і гараж
позивача, регулюється вимогами Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж.

При цьому, у вказаному Порядку
наведений виключний перелік
документів, які необхідно подавати
органам Держархітбудконтролю для
прийняття зазначених будинків в
експлуатацію, який і був наданий
позивачем до відповідача. Посилання
відповідача на те, що у технічному
паспорті на садовий (дачний) будинок не
зазначається інформація щодо
відповідності об'єкта вимогам
надійності і безпечної експлуатації,
можливості його безпечної
експлуатації як підстава для відмови у
реєстрації взагалі є необґрунтованою,
оскільки така підстава у чинному
законодавстві відсутня.

Крім того, є помилковим посилання
позивача на відсутність інформації,
яка передбачена додактками № 3 та № 4
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, яка затверджена
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 08.01.2013 №
127, оскільки вказаними додатками
визначено форми технічних паспортів
на квартиру та садовий (дачний) будинок.
Проте, поданий об'єкт згідно технічного
паспорту є садибним (індивідуальним)
житловим будинком, форма документів
щодо якого визначається відповідно до
Додатку № 2 до Інструкції.

Суд звертає увагу, що Технічний паспорт
на об'єкти позивача за адресою АДРЕСА_1,
виготовлений Комунальним
підприємством Київської обласної ради
«Північне бюро технічної
інвентаризації», а інженер з
інвентаризації нерухомого майна, який
проводив інвентаризацію будинку і
гаражу позивача має Кваліфікаційний
сертифікат Серії АЕ № 001048 виданий
Атестаційною архітектурно-будівельною
комісією Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, копія якого наявна в
матеріалах справи.

Таким чином, підсумовуючи викладене, з
огляду на те, що відповідачем не було
встановлено інших недоліків у доданих
до заяви позивача документів, аніж ті,
що зазначені у рішенні від 26.12.2013 №
7/10-47/2612/03, суд дійшов висновку, що
відповідач безпідставно відмовив у
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації та повернув
документи позивачу, тому вказане
рішення є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відносно тверджень відповідача про те,
що прийняття декларації є
дискреційними повноваженнями
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Київській області, тому суд
не може зобов'язати відповідача
зареєструвати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
слід зазначити наступне.

Відповідно до Рекомендації Комітету
Міністрів Ради Європи №11(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 -
під дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з пунктом другим частини другої
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи, що пунктом 3.3 Порядку
передбачено право Інспекції
архітектурно-будівельного контролю
вчинити дві дії або зареєструвати
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, або повернути документи,
з огляду на те, що в ході судового
розгляду встановлено неправомірність
повернення позивачу документів, тобто,
фактично безпідставної відмови у
реєстрації Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, а також
приймаючи до уваги необхідність
відновлення прав позивача і
компетенцію адміністративного суду
при прийнятті рішення у справі у разі
задоволення адміністративного позову,
суд дійшов висновку про необхідність
зобов'язання Інспекцію
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області зареєструвати
декларацію про готовність об'єкта -
садибного (індивідуального) житлового
будинку і господарської присадибної
будівлі - гаражу, що розташований по
АДРЕСА_1 у порядок і спосіб
передбачений чинним законодавством.

При цьому, суд зазначає, що не приймає
до уваги посилання відповідача на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 05.12.2013 у справі № 2а-16898/12/12670,
оскільки Вищим адміністративним судом
України також приймались рішення
протилежного змісту, зокрема, ухвала
Вищого адміністративного суду України
від 13.06.2013 К/800/9547/13, якою суд касаційної
інстанції залишив без змін рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 12.11.2012, яким, у тому числі,
зобов'язано зареєструвати декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
та ухвала Вищого адміністративного
суду України від 03.09.2013 К/800/32580/13, якою
залишено без змін рішення Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 29.03.2013 про задоволення позову про
зобов'язання зареєструвати декларацію
про початок виконання будівельних
робіт з реконструкції.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України суд якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 26.12.2013 № 7/10-47/2612/03
про відмову у реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.

3. Зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області зареєструвати
декларацію про готовність об'єкта -
садибного (індивідуального) житлового
будинку та господарської присадибної
будівлі - гаражу, що розташований по
АДРЕСА_1 у порядок та спосіб
передбачений чинним законодавством.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 судовий збір
у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 14 березня 2014 р.