Справа № 2а-17868/11/2670
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Григорович П.О.
Суддя-доповідач: Чаку
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 квітня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
публічного акціонерного товариства
«Автомобільна компанія «Укртранс» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Автомобільна компанія «Укртранс»
(далі - позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.08.2011 року №
.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 03 квітня 2012
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 квітня 2012 року та
постановити нову про відмову у
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
співробітниками Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
міста Києва проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача () з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«Сервіс-Чемпіон» за січень, лютий 2011
року.

За наслідками проведення перевірки,
відповідачем складено Акт перевірки №
367/3-23-40-22890514 від 03.08.2011 року (надалі - Акт
перевірки).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, та
завищено податковий кредит за рахунок
контрагента за січень 2011 року в сумі
102176,37 грн., лютий 2011 року - 150757,88 грн.

На підставі висновків Акту перевірки,
Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі міста Києва
винесено спірне податкове
повідомлення - рішення № від
18.08.2011 року яким зменшено суму
від'ємного значення з податку на додану
вартість у розмірі 252934,00 грн.

Обґрунтовуючи власну правову позицію,
відповідач зазначив, що податковий
кредит був сформований позивачем
неправомірно за рахунок ТОВ
«Сервіс-Чемпіон» (). У
нього відсутні трудові ресурси,
складські приміщення, виробничі
потужності для здійснення будь-якого
виду діяльності, операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру.

З приводу даних правовідносин, колегія
суддів апеляційної інстанції звертає
увагу на наступне.

ТОВ «Сервіс -Чемпіон» зареєстровано
26.12.2005 року, свідоцтво про державну
реєстрацію від 26.12.2005 року № 2005941.
Взято на податковий облік в органах
державної податкової служби 27.12.2005 року
за № 6568 та станом на 18.05.2011 року
перебуває на обліку в ДПІ у
Святошинському районі міста Києва.

ТОВ «Сервіс - Чемпіон» зареєстровано як
платник податку на додану вартість в
ДПІ у Святошинському районі міста
Києва, Свідоцтво платника ПДВ від 10.02.2007
року № 100021428, індивідуальний
податковий номер платника ПДВ 78.
Станом на 18.05.2011 року є платником ПДВ.

З матеріалів
справи вбачається, що на формування
позивачем власного податкового
кредиту в спірній сумі, мали вплив
господарські взаємовідносини
останнього з ТОВ «Сервіс-Чемпіон», в
рамках наступних договорів, а саме:

- Договір поставки
нафтопродуктів № 7.

Зокрема, 01 січня 2011
року між ТОВ «Сервіс Чемпіон»
(постачальник) та ВАТ «АК «Укртранс»
(Покупець) був укладений Договір 7, за
яким постачальник зобов'язується
передати, а покупець прийняти та
оплатити нафтопродукти (товар) на
умовах даного Договору.

Найменування, кількість, ціна товару,
умови поставки, зазначаються в
накладних та/або актах
приймання-передачі, які є невід'ємною
частиною даного договору. Передача
товару здійснюється партіями, за
замовленнями покупця. Кількість і
вартість товару визначається в
накладній/акт передачі товару.

Відповідно до пп. 3.1 Договору
постачання товару здійснюється з
дотримання Міжнародних правил
перевезень «Інкотермс» на умовах СРТ -
фрахт/перевезення оплачено до станції
призначення, а саме: склад Позивача за
адресою м. Київ, вул. Народного
ополчення, 25.

Пунктом 2 Договору передбачено, що ціни
на товар встановлюються в національній
валюті України за 1 л. з урахуванням ПДВ
і визначаються, виходячи з поточної
ціни продавця на момент оформлення
рахунку фактури/накладної.

Оплата товару здійснюється в
безготівковій формі на підставі та/або
рахунку-фактури, та/або накладної,
та/або акту прийому-передачі товару,
який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до видаткових накладних №
№ СЧ-0000087 від 19.01.2011 року, СЧ-0000147 від
27.01.2011 року, СЧ-0000228 від 07.02.2011 року,
СЧ-0000286 від 16.02.2011 року, СЧ-0000335 від 24.02.2011
року дизельне паливо було списано з
балансу контрагента та передано на
користь Позивача.

Факт перевезення товару
підтверджується наступними
товарно-транспортними накладними:
СЧ-0000087 від 19.01.2011 року, СЧ-0000147 від 27.01.2011
року, СЧ-0000228 від 07.02.2011 року, СЧ-0000286 від
16.02.2011 року, СЧ-0000335.

В свою чергу, контрагентом на позивача
було виписано ряд рахунків-фактур, що і
стали підставою для здійснення оплати
за отримане дизельне паливо. Позивачем
в повній мірі було здійснено оплату
вказаного товару, що підтверджується
оригіналами платіжних доручень, які
містяться в матеріалах справи.

По результатам виконання Договору з
боку ТОВ «Сервіс Чемпіон» на користь
позивача було виписано наступні
податкові накладні, а саме:

від 19.01.2011 року № 86 на
загальну суму 304926,72 грн., в т.ч. ПДВ - 50821,12
грн.;

від 27.01.2011 року № 149 на
загальну суму 308131,51 грн., в т.ч. ПДВ - 51355,25
грн.;

від 07.02.2011 року № 49 на
загальну суму 293592,00 грн., в т.ч. ПДВ - 48932,00
грн.;

від 16.02.2011 року № 108 на
загальну суму 311865,65 грн., в т.ч. ПДВ - 51977,61
грн.;

від 24.02.2011 року № 156 на
загальну суму 299089,61 грн., в т.ч. ПДВ - 49848,27
грн.;

Сума ПДВ по зазначеним податковим
накладним в розмірі 252934,00 грн. і була
відображена позивачем в додатку № 5 до
податкових декларації з ПДВ за
січень-лютий місяць 2011 року як
податковий кредит.

Згідно ряду Відомостей обліку видачі
дизельного пального, належним чином
завірені копії яких знаходяться в
матеріалах справи, товар що був
придбаний у контрагента
використовувався за для забезпечення
виконання господарських цілей
позивача у формі різного виду
перевезень.

Установчі документи позивача свідчать
про те, що предметом діяльності
позивачу, в даному випадку статутною
метою, є отримання прибутку від
перевезень вантажів і пасажирів у
міжнародному, міському і міжміському
автомобільному сполученні; надання
транспортно-експедиційних послуг при
перевезеннях внутрішніх,
зовнішньоторговельних і транзитних
вантажів всіма видами транспорту.

Таким чином, суд вважає наявним
причинно-наслідковий зв'язок між
купівлею позивачем дизельного
пального у ТОВ «Сервіс-Чемпіон» та
провадженням власної господарської
діяльності ПАТ «АК «Укртранс» для
отримання прибутку, що, в свою чергу,
спростовує твердження відповідача про
відсутність наміру сторін на настання
реальних господарських наслідків по
спірним правовідносинам.

Як вбачається з документів, що були
надані ДПІ у Святошинському районі
міста Києва, а саме додатку № 5 до
податкових декларацій з ПДВ за січень,
лютий місяці 2011 року, ТОВ
«Сервіс-Чемпіон» в повній мірі було
задекларовано власні податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість при взаємовідносинах з
позивачем, що підтверджує рядок « 39»
Додатку до декларації з ПДВ за лютий 2011
року, та рядок « 40» Додатку до
декларації з ПДВ за січень 2011 року.

Відповідачем в ході розгляду справи не
надано доказів того, що свідоцтво
платника ПДВ ТОВ «Сервіс-Чемпіон» №
100021428 станом на дату взаємовідносин
зазначеної особи з позивачем та
формування позивачем податкового
кредиту було анульовано, а судом такого
не встановлено.

За змістом
частини 1 статті 228 Цивільного кодексу
України, правочин спрямований на
незаконне заволодіння майном держави,
вважається таким, що порушує публічний
порядок, а отже, згідно з частиною 2
згаданої статті є нікчемним.

Як зазначено у частині 2 статті 215 ЦК,
визнання судами нікчемних правочинів
недійсними не вимагається.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
виключно вирок суду в кримінальній
справі або постанова суду у справі про
адміністративний поступок, які набрали
законної сили, є обов'язковими для
адміністративного суду що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце та чи
вчинене воно цією особою.

Виходячи з наведеного, як на час
проведення перевірки, так і станом на
час розгляду даної справи судом не
встановлено наявності умислу
посадових осіб ТОВ «Сервіс-Чемпіон» та
ПАТ «АК «Укртранс» на укладення угоди,
спрямованої на ухилення від сплати
податків або угоди, укладеної в
порушення публічного порядку.

Крім того, з огляду на Акт перевірки ТОВ
«Сервіс-Чемпіон» вбачається за можливе
прийти до висновку про те, що під час
проведення перевірки податковим
органом не було здійснено аналізу
первинних бухгалтерських документів
по спірним господарським
взаємовідносинам, які могли б
підтвердити або спростувати факт
поставки товару з боку ТОВ
«Сервіс-Чемпіон»на користь позивача.

Інформація бази даних «АІС» не є
офіційною та такою, що
підтверджує/спростовує нарахування і
сплату податків та зборів (обов'язкових
платежів), а отже не може бути
використана під час проведення
документальної виїзної перевірки як
належний доказ.

Узагальнюючи наведене, судом не
встановлено обставин, які б у
сукупності підтверджували позицію
відповідача, викладену в Акті
перевірки, а тому спірне податкове
повідомлення рішення від 18.08.2011 року №
по податку на додану вартість є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Частиною 1, статті 9 Закону України від
16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» (зі змінами та доповненнями)
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Згідно з п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, яке зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року № 168/704 первинні документи для
надання їм юридичної сили повинні мати
такі необхідні реквізити: назва
підприємства, установи, від імені якого
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата та місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному та вартісному виразі),
посади, прізвища та ініціали осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

З матеріалів справи вбачається, що
надані позивачем документи
відповідають Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (зі змінами та
доповненнями) та є достатньою
підставою для висновку про сплату ним
сум податку на додану вартість в ціні
придбаного товару, а сума податкового
кредиту з ПДВ підтверджена належним
чином оформленими податковими
накладними.

До того ж, чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, зокрема, тим,
який не був постачальником товарів
(послуг), на вартість яких нарахований
ПДВ, що включений платником податку до
податкового кредиту.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оскільки
здійснення позивачем господарських
операцій підтверджено відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, як того вимагає п. 198.6, ст.
198, п. 201.4. п. 201.6, п. 201.10, ст. 201 ПК України
та відповідно ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку,
то твердження відповідача щодо
неправомірності формування
податкового кредиту не ґрунтується на
вимогах податкового законодавства
України, а тому апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 квітня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
05.03.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.