Справа № 872/1818/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2013 рокусправа № 2а-7726/08/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача-1: - Садошенко В.
В. (дов. від 04.11.13)

відповідача-2: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.02.09

у справі № 2-а-7726/08/0470

за позовом ОСОБА_2

до Дніпропетровської міської ради,
Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області

про визнання частково нечинним та
таким, що не підлягає виконанню, акту
ненормативного характеру та довідки
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки та зобов'язання
вчинити певні дії,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровської
міської ради, Управління Держкомзему у
м. Дніпропетровську Дніпропетровської
області з позовом, в якому просив:

- визнати не чинним рішення
Дніпропетровської міської ради ХХІV
скликання №148/17 від 02.06.2004 в частині
визначення коду використання
земельної ділянки "інша комерційна
діяльність", та вважати кодом
використання земельної ділянки
"оздоровча діяльність", з віднесенням
цієї ділянки до земель оздоровчого та
рекреаційного призначення, із
застосуванням коефіцієнту
функціонального використання
земельної ділянки на рівні 0,5;

- визнати не чинними довідку про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки №1188 від 21.06.2004, та дані
Державного земельного кадастру про
нормативну грошову оцінку для
розрахунку плати за землю № 4989 від
05.02.2008, видані Управлінням земельних
ресурсів у м. Дніпропетровську;

- зобов'язати Управління земельних
ресурсів у м. Дніпропетровську
провести нормативну грошову оцінку
земельної ділянки площею 0,5812 га.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
наданої в оренду ОСОБА_2, з урахуванням
віднесення земельної ділянки до земель
рекреаційного призначення та
застосування коефіцієнта
функціонального використання (Кф) 0,5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при
розрахунку коефіцієнту
функціонального використання
земельної ділянки відповідачем-2
невірно вказаний коефіцієнт
функціонального використання
земельної ділянки, яку орендує позивач
(2,5), що відображений у довідці про
нормативну грошову оцінку для
розрахунку плати за землю №4989 від
05.02.2008, внаслідок чого позивач змушений
сплачувати значно перебільшений
розмір орендної плати за земельну
ділянку. Позивач вказує, що земельна
ділянка, яку він орендує, відноситься
до земель рекреаційного призначення, а
відтак до неї має бути застосований
коефіцієнт функціонального
призначення 0,5, який встановлений
Порядком нормативної грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів.
Оскільки на орендованій позивачем
земельній ділянці фактично
розташована база відпочинку та
здійснюється діяльність, пов'язана із
наданням послуг відпочинку, туризму та
оздоровлення, тому функціональне
призначення земельної ділянки має бути
рекреаційним, що також підтверджується
висновком Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради
№ЛР-09/3609 м від 23.05.08.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.02.2009 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу (а. с. 92), в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити по справі
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично мотивована
доводами, викладеними в
адміністративному позові.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
16.02.2010 у даній справі апеляційну скаргу
задоволено частково. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.02.2009
скасовано, провадження у справі
закрито.

Ухвала мотивована тим, що оскарження
громадянином договору оренди повинно
здійснюватись в порядку цивільного
судочинства, а відтак суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що відносини між сторонами є
публічно-правовими.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.11.2012 касаційну скаргу
позивача задоволено часткового. Ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 16.02.2010 в
частині позовних вимог про визнання
рішення нечинним та зобов'язання
вчинити певні дії - скасовано, справу в
цій частині направлено до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду, в решті ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.02.2009 -
залишено без змін.

Ухвала Вищого адміністративного суду
України суду мотивована тим, що суд
апеляційної інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що між
сторонами виникли приватноправові
відносини, які випливають з умов
договору оренди земельної ділянки. В
ухвалі вказано, що позивач оскаржує,
зокрема, неправомірність прийнятого
відповідачем-1 рішення в частині
затвердження проекту відведення
земельної ділянки з визначеним кодом
використання землі - інша комерційна
діяльність, який діяв як суб'єкт
владних повноважень, отже спір повинен
вирішуватись за правилами
адміністративного судочинства. Також є
публічно-правовим спір в частині
позовних вимог про зобов'язання
проведення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. В той же час,
в ухвалі визначено, що довідка про
грошову оцінку земельної ділянки та
витяг з державного земельного кадастру
є документами, які лише фіксують певні
факти і не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні ст.17 КАС
України, а тому позовні вимоги в цій
частині не можуть бути предметом спору
та в цій частині справа підлягає
закриттю.

Представники позивача та відповідача-2
в судове засідання не з'явились, про час
і місце судового засідання повідомлені
судом належним чином.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечує.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 02.06.2004 №148/17
відповідачем-1 прийнято рішення №148/17
про затвердження проекту відведення
земельної ділянки площею 0,5812 га та про
передачу її в оренду строком на десять
років позивачу по фактичному
розміщенню нежитлових будівель (бази
відпочинку) за адресою: АДРЕСА_1, за
рахунок земель, не наданих у
користування або власність, код
цільового використання землі (УКЦВЗ)
1.11.6 (інша комерційна діяльність).

На виконання вказаного рішення 30.07.2004
між відповідачем-1 (Орендодавець) та
позивачем (Орендар) укладений договір
оренди землі, посвідчений приватним
нотаріусом за реєстровим номером 3571 та
зареєстрований в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
12.08.2004 за №5540.

Відповідно до пункту 1.1 договору
Орендодавець надає, а Орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, і зареєстрована в Державному
реєстрі земель за кадастровим номером
:08:834:0012. Цільове використання
земельної ділянки за цим договором
(УКЦВЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність
(п.1.2 договору).

Факт передачі земельної ділянки
підтверджується актом
приймання-передачі земельної ділянки
від 30.07.2004, пунктом восьмим якого
цільове використання земельної
ділянки (УКЦВЗ) визначено 1.11.6 (інша
комерційна діяльність).

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів погоджується з
судом першої інстанції з огляду на
наступні обставини.

Відповідно до п.1 Положення про
Державний комітет України по земельних
ресурсах, затвердженого Указом
Президента України №970/2000 від 14.08.2000,
який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, Державний комітет
України по земельних ресурсах
(Держкомзем України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 4 пунктом 4 Положення
№970 Держкомзем України відповідно до
покладених на нього завдань
організовує та забезпечує проведення
робіт з грошової, в тому числі
експертної, оцінки земель, готує
пропозиції щодо вдосконалення
методики та порядку проведення таких
робіт.

Механізм визначення грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та земель населених
пунктів (на момент виникнення спірних
правовідносин) регламентував наказ
Держкомзему, Мінсільгосппроду,
Держкоммістобудування, Української
академії аграрних наук №76/230/325/150 від
27.11.1995 р., «Про внесення доповнень до
Порядку грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів» (надалі - Порядок
грошової оцінки).

Відповідно до п.1.4. Порядку грошової
оцінки інформаційною базою для
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення є
матеріали державного земельного
кадастру (кількісна і якісна
характеристика земель,бонітування
ґрунтів, економічна оцінка земель),
матеріали внутрігосподарського
землевпорядкування, проекти
формування територій і встановлення
меж сільських, селищних Рад народних
депутатів, встановлення меж населених
пунктів, матеріали інвентаризації
земель усіх категорій, а грошової
оцінки земель населених пунктів і
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення,
що підлягають продажу, - матеріали
інвентаризації земель населених
пунктів, економічної оцінки їх
територій, генеральні плани населених
пунктів, схеми генеральних планів
сільських (селищних) Рад, проекти
районного планування (проекти
територіальної організації)
адміністративних районів, проекти
детального планування.

Організація робіт з грошової оцінки
земель населених пунктів покладається
на Державний комітет України по
земельних ресурсах, Республіканський
комітет Автономної Республіки Крим по
земельних ресурсах і єдиному кадастру,
обласні, Київське та Севастопольське
міські управління, районні відділи
земельних ресурсів (п.3.11 Порядку
грошової оцінки).

При цьому, під час визначення грошової
оцінки земель населених пунктів,
використовується коефіцієнт, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки (під
житлову та громадську забудову, для
промисловості, транспорту тощо), який
встановлюється Держкомземом, про що
свідчить лист Держкомзему від 24.04.1998
№14-1-7/1205 «Український класифікатор
форм власності на землю (УКФВЗ).
Український класифікатор цільового
використання землі (УКЦВЗ). Український
класифікатор прав обмеженого
користування чужою земельною ділянкою
(сервітути)».

Отже, організація та забезпечення
робіт з грошової оцінки земель, в тому
числі визначення коефіцієнту, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки,
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент виникнення спірних
правовідносин, покладено на Держкомзем
України, висновки якого щодо оцінки
земель визначаються у проекті
відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,
проект відведення земельної ділянки,
виданий Державним підприємством
«Дніпропетровський міський центр
державного земельного кадастру»
містить інформацію про те, що кодом
цільового використання земельної
ділянки, яку орендує позивач, є 1.11.6
(інша комерційна діяльність).

Таким чином, рішення Дніпропетровської
міської ради ХХІV скликання №148/17 від
02.06.2004 в частині визначення коду
використання земельної ділянки «інша
комерційна діяльність» ґрунтується на
висновках органу, на якого
законодавством України покладено
обов'язок щодо визначення нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

Проведена оцінка земельної ділянки
також повністю узгоджується з
правовими засадами проведення оцінки
земель в Україні, визначеними Законом
України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку
земель».

Відповідно до абзацу 5 статті 5 Закону N
1378-IV нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Суб'єктами оціночної діяльності у
сфері оцінки земель є органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які здійснюють
управління у сфері оцінки земель, а
також юридичні та фізичні особи,
заінтересовані у проведенні оцінки
земельних ділянок (стаття 7 Закону №
1378-IV).

За результатами нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація.

Відповідно до статті 23 Закону № 1378-IV
технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною і міською радою.

Таким чином, зважаючи на викладене,
колегія суддів приходить до висновку
про правомірність дій відповідачів
щодо застосування коефіцієнту
функціонального призначення 2,5,
оскільки вказаний коефіцієнт
визначений на підставі даних
землевпорядної організації, рішення
органу місцевого самоврядування та
даних Державного земельного кадастру
чинних на момент виникнення спірних
правовідносин.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
помилковість посилання позивача на
Порядок нормативної грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів
№18/15/21/11 від 27.01.2006, затверджений
Наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук, оскільки на момент виникнення
спірних правовідносин діяв Порядок
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів №76/230/325/150 від 27.11.1995.

Щодо зобов'язань відповідача-2 провести
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки площею 0,5812 га., розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням
віднесення земельної ділянки до земель
рекреаційного призначення та
застосування коефіцієнта
функціонального використання (Кф) 0,5,
колегія суддів вказує на відсутність
підстав для таких дій, оскільки статтею
15 Закону № 1378-IV встановлено, що
підставою для проведення оцінки земель
(бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок) є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Зважаючи на той факт, що позивач із
заявою про зміну коефіцієнту
функціонального призначення земельної
ділянки до уповноважених органів не
звертався та, зважаючи на відсутність
рішення органу місцевого
самоврядування про віднесення даної
земельної ділянки до земель
рекреаційного призначення, колегія
суддів приходить до висновку, що
відсутність правових підстав для
задоволенні позовних вимог позивача.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.02.2009 у справі № 2-а-7726/08/0470 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко