Справа № 814/4333/13-а
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
Справа № 814/4333/13-а

м. Миколаїв

11:20

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу

за позовом:Публічного акціонерного
товариства «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів», вул. 1-ша Слобідська,
122, м. Миколаїв, 54034 до
відповідача:Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Г. Петрової, 2-а, м. Миколаїв, 54029
про:скасування податкових
повідомлень-рішень від 12.08.2013 № ,
№ , № , № , №
,Публічне акціонерне товариство
«Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» (надалі - Товариство
або позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення № , № ,
№ , № , № , що були
прийняті 12.08.2013 Державною податковою
інспекцією у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(надалі - ДПІ або відповідач).

В обґрунтування позовних вимог
Товариство вказало на неправомірність
доводів ДПІ про нікчемність правочинів
і, відповідно, на недоведеність
відповідачем фактів порушення
позивачем вимог податкового
законодавства.

ДПІ надала письмові заперечення проти
адміністративного позову (т. с. 2, ар. 1-3),
в яких просила у задоволенні позову
відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

З 11.07.2013 по 15.07.2013 ДПІ провела
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні правових
відносин з ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» за період
з 01.09.2011 по 31.12.2011, результати якої
оформила актом від 22.07.2013 № 202/22-01/00952114
(надалі - Акт, т. с. 1, ар. 17-41).

31.07.2013 Товариство подало до ДПІ
заперечення до Акта (т. с. 1, ар. с. 42-44).

Відповіддю від 07.08.2013 щодо результатів
розгляду заперечень ДПІ внесла зміни
до тексту Акта.

Згідно з висновками Акта, Підприємство
порушило:

1. Підпункт 134.1 статті 134, пункт 138.1, пункт
138.2, пункт 138.8 статті 138 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на 2 819 632 грн. (IV квартал 2011
року).

2. Підпункт 134.1 статті 134, пункт 138.1, пункт
138.2 статті 138 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження суми
податку на прибуток на 68 847 грн. (IV
квартал 2001 року).

3. Пункт 198.3 статті 198, пункт 200.1,
пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
грудень 2011 року на 256 876 грн., завищення
суми залишку від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, за грудень 2011 року на 209 066 грн.,
заниження суми ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет, за
грудень 2011 року на 157 851 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від
12.08.2013 № (надалі - Рішення № 1, т. с.
1, ар. 51) ДПІ зменшила суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток за ІІ-IV квартали
2011 року на 2 819 632 грн.; податковим
повідомленням-рішенням від 12.08.2013 №
(надалі - Рішення № 2, т. с. 1, ар. 52)
ДПІ збільшила суму грошового
зобов'язання Товариства з податку на
прибуток на 68 847 грн.; податковим
повідомленням-рішенням від 12.08.2013 №
(надалі - Рішення № 3, т. с. 1, ар. 53)
ДПІ зменшила суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за грудень 2011 року
на 256 876 грн. і застосувала штрафні
(фінансові) санкції в сумі 128 438 грн.;
податковим повідомленням-рішенням від
12.08.2013 № (надалі - Рішення № 4, т. с.
1, ар. 54) ДПІ зменшила суму від'ємного
значення ПДВ за грудень 2011 року на 209 066
грн.; податковим
повідомленням-рішенням від 12.08.2013 №
(надалі - Рішення № 5) ДПІ
збільшила суму грошового зобов'язання
Товариства з ПДВ на 236 776,50 грн. (з яких 157
851 грн. - за основним платежем, 78 925,50 грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями).

Рішення № 1 і № 2 (податок на прибуток)
обґрунтовані висновками ДПІ про
завищення Товариством суми витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування (надалі - витрати), -
вартість товарів (без ПДВ), що були
придбані у ТОВ «Саноіл Торг» (видаткова
накладна від 06.10.2011 № РН-0000571, сума 1 194
214,58 грн.; видаткова накладна від 06.10.2011
№ РН-0000574, сума 1 739060 грн.; видаткова
накладна від 15.11.2011 № РН-0001199, сума 185 691,67
грн.), загальна сума - 3 118 966 грн. На суму 2
819 632 грн. відповідач зменшив суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
(Рішення № 1); різницю - 299 334 грн. (3 118 966
грн. - 2 819 632 грн.) ДПІ визначила як об'єкт
оподаткування і Рішенням № 2 збільшила
суму грошового зобов'язання Товариства
з податку на прибуток (299 334 грн. х 23% = 68
846,82 грн.).

Рішення № 3, № 4 і № 5 (ПДВ) обґрунтовані
висновками ДПІ про завищення
Товариством суми податкового кредиту
на суми ПДВ, що були сплачені на користь
ТОВ «Саноіл Торг» у складі вартості
товарів (податкова накладна від 06.10.2011
№ 963, сума 238 842,90 грн.; податкова
накладна від 06.10.2011 № 967, сума 347 812 грн.,
податкова накладна від 09.11.2011 № 1532,
розрахунок коригування від 20.05.2013 № 232,
сума 37 138,33 грн.), загальна сума - 623 793,23
грн.

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються з витрат
операційної діяльності та інших витрат
(крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу).

Як вказано у пункті 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 138.8 статті 138
Податкового кодексу України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо
пов'язаних з виробництвом товарів,
виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі
витрат з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну).

До складу прямих матеріальних витрат,
відповідно до підпункту 138.8.1 пункту 138.8
статті 138 Податкового кодексу України,
включається вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 193.1
статті 193 цього Кодексу, протягом
такого звітного періоду у зв'язку із
зокрема придбанням або виготовленням
товарів та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Як вказано в Акті, основним видом
діяльності Товариства є виробництво
продуктів борошномельно-круп'яної
промисловості.

Відповідно до досліджених під час
перевірки документів, Товариство
придбало у ТОВ «Саноіл Торг» борошно,
висівки пшеничні, пшеницю продовольчу,
побічні продукти пшеничні.

Факт відсутності первинних документів
(пункт 138.2 статті 138 Податкового кодексу
України) ДПІ не встановила, так само як
і не встановила факт невикористання
придбаних товарів в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності Товариства.

Заперечуючи реальність здійснення
операцій (стор. 12-44 Акта, т. с. 1, ар. 22-38),
відповідач послався не на результати
перевірки Товариства, а на відомості,
що містяться в:

1. Акті ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва від 17.01.2013 № 164/22-200/37585953 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ИНФИНИТИ» (код за
3) з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
31.02.2011 по 30.09.3012, валютного та іншого
законодавства за період з 21.03.2011 по
30.09.2012» (надалі - акт від 17.01.2013).

2. Акті ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 22.03.2013 № 788/22-20/37269136
«Про результати документальної
невиїзної позапланової перевірки ТОВ
«САНОІЛ ТОРГ» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «ИНФИНИТИ» (код за ) за
період з 21.03.2011 по 30.09.2012 року» (надалі -
акт від 22.03.2013, т. с. 2, ар. 5-32).

3. Акті ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 30.04.2013 № 1305/22-20/37269136
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Саноіл Торг» код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на прибуток та податку на додану
вартість за період з 04.10.2010 р. по 31.12.2011
р.» (надалі - акт від 30.04.2013, т. с. 2, ар.
119-135).

4. Акті ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 15.05.2013 № 1407/22.8-15/37269136
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства товариства з обмеженою
відповідальністю «Саноіл Торг» () по взаємовідносинах з ТОВ
«Инфинити» (), ТОВ «Прін
Ко» (), ТОВ
«Трансрегионал-Торг» (),
ТОВ «Цефинторг-ЮГ» () та
ТОВ «Спікер Ком» () за
період з 01.11.2010 р. по 01.03.2013 р.» (надалі -
акт від 15.05.2013, т. с. 2, ар. 136-183).

З приводу цих документів суд зазначає
таке.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013 у
справі № 814/647/13-а (т. с. 2, ар. 82-89) були
визнані неправомірними: дії ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва по
зазначенню в акті від 17.01.2013 висновків
щодо не підтвердження фактичної
реалізації та постачання товарів
товариства з обмеженою
відповідальністю «Инфинити», та як
наслідок, не підтвердження доходів, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
загальну суму 507 376 712 грн. та не
підтвердження витрат, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток на загальну суму
493 220 564 грн.; дії ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва по зазначенню в
акті від 17.01.2013 висновків щодо не
підтвердження фактичної реалізації та
постачання товарів товариства з
обмеженою відповідальністю
«Инфинити», та як наслідок, не
підтвердження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на суму 193 647
211,08 грн. та не підтвердження
податкового кредиту з податку на
додану вартість в сумі 200 299 139,30 грн. Цим
же рішенням суд зобов'язав ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва
вилучити з Автоматизованих систем
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» та «Аудит» інформацію,
внесену на підставі акта від 17.01.2013 щодо
не підтвердження доходів, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
загальну суму 507 376 712 грн. та не
підтвердження витрат, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток на загальну суму
493 220 564 грн., а також щодо не
підтвердження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на суму 193 647
211,08 грн. та не підтвердження
податкового кредиту з податку на
додану вартість в сумі 200 299 139,30 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22.05.2013 у справі № 826/5797/13-а (т. с. 2, ар. 71-81),
що була залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2013 (т. с.
2, ар. 67-70), суд визнав протиправними дії
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва,
які полягають зокрема в зазначенні в
акті від 22.03.2013 інформації у вигляді
висновків щодо відсутності фактичної
реалізації та постачання товарів ТОВ
«САНОІЛ ТОРГ» по взаємовідносинах з
ТОВ «ИНФИНИТИ», завищення податкових
зобов'язань ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» з податку
на додану вартість за період з 21.03.2011 по
30.09.2012 на загальну суму 190 330 099 грн. та
завищення податкового кредиту ТОВ
«САНОІЛ ТОРГ» з податку на додану
вартість за період з 21.03.2011 по 20.09.2013 на
загальну суму 193 394 123 грн.; заборонив ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва
використовувати інформацію,
відображену в акті від 22.03.2013, у тому
числі розміщувати інформацію в базах
даних відповідача (АС «Аудит», АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» тощо); зобов'язав ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
відновити інформацію про податкові
зобов'язання ТОВ «САНЕОІЛ ТОРГ» з
податку на додану вартість за період з
21.03.2011 по 30.09.2012 на загальну суму 190 330 099
грн. та податковий кредит з податку на
додану вартість за період з 21.03.2011 по
30.0з9.2012 на загальну суму 192 394 123 грн.,
відповідно до поданої податкової
звітності ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» за періоди
з березня 2011 року по грудень 2011 року, з
січня 2012 року по вересень 2012 року в
базах даних відповідача (АС «Аудит», АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» тощо).

В акті від 30.04.2013 відсутні посилання на
господарські операції ТОВ «САНОІЛ
ТОРГ» і позивача.

В акті від 15.05.2013 містяться посилання на
висновки акта від 17.01.2013 і акта від
22.03.2013 (стор. 176-177 акта від 15.05.2013, т. с. 2,
ар. 179-180). Крім того, виходячи з тексту
акта від 15.05.2013 (стор. 6), ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
досліджувала господарські операції
ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» і ТОВ «ИНФИНИТИ» щодо
придбання олії соняшникової
нерафінованої і макухи з насіння
соняшника, в той час як позивач придбав
у ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» інші товари.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України,
якщо дані перевірок результатів
діяльності платника податків свідчать
про заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом. Таке
визначення, зменшення (збільшення),
відповідно до статті 58 Податкового
кодексу України, здійснюється шляхом
надіслання (вручення) контролюючим
органом платнику податків податкового
повідомлення-рішення. Саме податкове
повідомлення-рішення (у випадку
встановлення порушень) є результатом
податкового контролю (підпункт 72.1.5
пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу
України.

Акт не містить інформації щодо
прийняття на підставі актів перевірки
ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» відповідних
повідомлень-рішень. Враховуючи це, суд
вважає, що відповідач неправомірно
використав акти перевірки ТОВ «САНОІЛ
ТОРГ» в якості доказу порушення норм
Податкового кодексу України позивачем.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про недоведеність
відповідачем фактів порушення
позивачем норм податкового
законодавства і про неправомірність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень, що є підставою для
задоволення позову.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 122, 158 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 12.08.2013.

3. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 12.08.2013.

4. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 12.08.2013.

5. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 12.08.2013.

6. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 12.08.2013.

7. Присудити Публічному акціонерному
товариству «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» понесені ним судові
витрати (судовий збір) в сумі 2294 грн. з
Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна