Справа № 805/2585/14
Суддя: Скріпнік А.І.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.
Справа №805/2585/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Скріпніка А.І.,

при секретарі судового засідання
Гусєвій Л.С.,

за участю представників:

позивача Недомовної Т.В. - згідно
довіреності;

відповідача Філіної О.Ф. - згідно
довіреності;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми витрат у розмірі 34 580,37
грн.,

В С Т А Н О В
И В:

25 лютого 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області звернулося
до суду із позовом до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення суми витрат у розмірі 34
580,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
(далі - Закон № 1105) на органи Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків покладено обов'язки по
своєчасному та повному відшкодуванню
шкоди, заподіяної застрахованій особі
внаслідок ушкодження її здоров'я або в
разі смерті, виплачуючи їй особам, які
перебували на її утриманні, пенсію по
інвалідності (у зв'язку з втратою
годувальника) внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

На підставі наведеного позивачем
направлені відповідачу акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих за спірний період,
однак відповідач відмовився прийняти
до відшкодування сплачені позивачем
пенсії на загальну суму 34 580,37 грн., в
зв'язку з чим позивач просив суд
стягнути зазначену суму
заборгованості в судовому порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні наполягав на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, проти
чого заперечував представник
відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
направлені акти щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01 жовтня 2013
року по 31 грудня 2013 року.

Позивачем та відповідачем проведено
щомісячні звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01 жовтня 2013
року по 31 грудня 2013 року, за наслідками
яких складені відповідні акти.

Із вказаних актів та списків осіб, що не
прийняті до заліку виконавчою
дирекцією Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області та
розрахунку суми позову, вбачається, що
відповідачем не прийняті до
відшкодування витрати Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області,
які складаються із основного розміру
пенсії та відповідних поштових витрат
по пенсіонерам у загальній кількості 96
осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не визнані за
вищевказаний період та не відшкодовані
органу Пенсійного фонду витрати на
виплату зазначених пенсій на загальну
суму 34 580,37 грн.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі за текстом - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

За приписами ст. 4 Основ залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
статті 25 Основ.

Так, відповідно до п. 1 ст. 25 Основ за
пенсійним страхуванням надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Згідно із п. 4 ст. 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 № 1105-XIV (далі за текстом - Закон №
1105-XIV) Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

За приписами п. "д" ч. 1 статті 21 Закону №
1105-ХІV у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Таким чином на відповідача
покладається обов'язок виплатити
пенсію по втраті годувальника, у разі
його смерті від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Оскільки пенсійне
забезпечення здійснюється позивачем,
то відповідач зобов'язаний
відшкодувати вказану пенсію.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

За приписами ст. 21 Закону № 1105-ХІV
визначений перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
разі настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1105-ХІV,
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:
1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до абз. 2 ч. 9 ст. 34 Закону №
1105-XIV у разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Зі змісту частини четвертої статті 26
Основ, частини другої статті 24 Закону
№ 1105-XIV убачається: якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Згідно з ч. 1 п. "д" ст. 21 Закону № 1105, у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно до ст. 33 Закону № 1105 у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Під час розгляду справи судом було
досліджено матеріали пенсійних справ
усіх 96 осіб, яким виплачено пенсії
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та встановлено,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент смерті
годувальника було 57 та 56 років
відповідно, але вони були
працездатними особами. Усім іншим 94
особам на час смерті годувальника не
виповнилось 55 років та вони були
працездатними.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що доказів про наявність
підстав для відшкодування пенсій по
втраті годувальника, а саме - доказів
про непрацездатність осіб, яким
виплачується пенсія по втраті
годувальника, позивачем суду не надано.

Суд також не приймає до уваги посилання
позивача на те, що пенсіонерам пенсії
призначались як таким, що втратили
годувальника відповідно до ст. 37 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
оскільки визначальним є факт
знаходження на утриманні годувальника
саме непрацездатної особи.

Аналогічні обставини встановлено
судом у постанові Донецького окружного
адміністративного суду від 10.09.2013 року
у справі № 805/11832/13-а, яка набрала
законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст.94 КАС України
судові витрати стягненню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71,
79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163,
185, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні адміністративного
позову управління пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми витрат у розмірі 34 580,37
грн. - відмовити.

Вступну та резолютивну частини
постанови виготовлено у нарадчій
кімнаті і проголошено 11 березня 2014 року
у присутності представників сторін.

Повний текст постанови буде
виготовлений протягом п'яти днів
згідно ч. 3 ст. 160 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Скріпнік А.І.