Справа № 804/1435/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
04 березня 2014 р. Справа № 804/1435/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Сап'яні
за участю: представник
позивача - Могила Р.С.
відповідача - Гаман О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Підприємства з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» до Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання недійсною,
скасування податкової консультації та
зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Підприємства з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» до Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
- визнати недійсною та скасувати
податкову консультацію Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Дніпропетровській області від
20.12.2013 року №
4710/10/04-36-11-03-15 надану Підприємству з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
- зобов'язати Головне управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області надати нову
податкову консультацію за зверненням
підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» від
20.11.2013 року № 326 з урахуванням висновків
суду.
В обґрунтування позовних вимог та
письмових пояснень позивач
посилається на ту обставину, що ПІІ
«Іст Болт Україна» листом від 20.11.2013
року звернулось до відповідача в якому
просило надати податкову консультацію
з приводу визначення періоду, в якому
здійснюється відображення суми
зменшення залишку від'ємного значення
на підставі податкового
повідомлення-рішення форми «В4» в
податковій декларації з податку на
додану вартість, зокрема у випадку
адміністративного та/або судового
оскарження такого рішення. Листом від
20.12.2013 року № 4710/10/04-36-11-03-15 відповідач
надав ПІІ «Іст Болт Україна» письмову
податкову консультацію, з якої
вбачається, що у разі коли за
результатами перевірки податковим
органом встановлено перевищення
платником задекларованого залишку
від'ємного значення податкової
декларації з ПДВ, то сума зменшення
залишку від'ємного значення на
підставі повідомлення-рішення за
формою «В4» відображається платником
зі знаком «-» у рядку 21.3 податкової
декларації з ПДВ податкового (звітного)
періоду, в якому таке
повідомлення-рішення отримано. При
цьому відповідач в податковій
консультації зазначив про те, що ПІІ
«Іст Болт Україна» здійснює процедуру
адміністративного оскарження
податкового повідомлення-рішення, але
не врахував це у своїх висновках. Тобто,
на звернення ПІІ «Іст Болт Україна»
було надано однозначну відповідь
незалежно від здійснення або не
здійснення процедури
адміністративного та/або судового
оскарження податкового повідомлення-
рішення форми «В4».

Таким чином позивач вважає, що
податкова консультація суперечить
нормам ПДВ та підлягає визнанню її
недійсною і скасуванню із
зобов'язанням відповідача надати нову
податкову консультацію за зверненням
ПІІ «Іст Болт Україна» від 20.11.2013 № 326 з
урахуванням висновків суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги із викладених
вище підстав підтримав у повному
обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, в задоволенні
адміністративного позову просив
відмовити, в обґрунтування заперечень
зазначив, що ст. 53 Податкового кодексу
України не передбачено визнання судом
податкової консультації недійсною,
яка, на думку платника податків, не
містить конкретної відповіді на
поставлене питання. Дана норма
передбачає визнання судом податкової
консультації недійсною лише в тому
випадку, коли податкова консультація
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Підприємство з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» (далі за текстом - позивач або
ПІІ «Іст Болт Україна») листом від
20.11.2013 року за вих. №326 звернулось до
Головного управління Міністерства у
Дніпропетровській області (далі за
текстом - відповідач або ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області) для
надання податкової консультації.

За зверненням платників податків
контролюючі органи надають безоплатно
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом (п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу
України).

У зверненні ПІІ «Іст Болт Україна»
поставило наступні питання:

1. Чи повинно підприємство позивача
відобразити суму зменшення залишку
від'ємного значення на підставі
податкового повідомлення-рішення
форми «В4» у рядку 21.3 та зменшити
значення рядку 21 податкової декларації
з податку на додану вартість того

податкового (звітного) періоду, в якому
таке повідомлення-рішення отримано,
якщо

підприємством позивача здійснюється
адміністративне та/або судове
оскарження даного податкового
повідомлення-рішення.

2. В якому податковому (звітному)
періоді підприємство позивача повинно
відобразити суму зменшення залишку
від'ємного значення на підставі
податкового повідомлення-рішення
форми «В4» в податковій декларації з
податку на додану вартість, якщо
підприємством позивача здійснюється
адміністративне та/або судове
оскарження даного податкового
повідомлення-рішення.

3. В якому податковому (звітному)
періоді підприємство позивача повинно
відобразити суму зменшення залишку
від'ємного значення на підставі
податкового повідомлення-рішення
форми «В4» у рядку 21.3. та зменшити
значення рядку 21 в податковій
декларації з податку на додану
вартість, якщо за результатами
адміністративного та/або судового
оскарження дане податкового
повідомлення-рішення залишено без
змін.

4. В якому податковому (звітному)
періоді підприємство позивача повинно
відобразити суму зменшення залишку
від'ємного значення на підставі
податкового повідомлення-рішення
форми «В4» у рядку 21.3. та зменшити
значення рядку 21 в податковій
декларації з податку на додану
вартість, якщо за результатами
адміністративного та/або судового
оскарження дане податкового
повідомлення-рішення скасовано.

Тобто, ПІІ «Іст Болт Україна»
звернулось до відповідача з метою
правильного практичного використання
норм Податкового кодексу України та
нормативно-правових актів з питань
відображення суми зменшення залишку
від'ємного значення суми ПДВ на
підставі податкового
повідомлення-рішення форми «В4» у рядку
21.3. та зменшення значення рядку 21
податкової декларації з ПДВ, а також
періоду в якому здійснюється таке
відображення та зменшення у зв'язку із
здійсненням адміністративного
оскарження податкового
повідомлення-рішення форми «В4».

У зверненні ПІІ «Іст Болт Україна»
просило надати податкову консультацію
у письмовій формі.

27.12.2013 року ПІІ «Іст Болт Україна»
отримало письмову податкову
консультацію ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 20.12.2013
року за № 4710/10/04-36-11-03-15 (далі за текстом -
податкова консультація).

В наданій ПІІ «Іст Болт Україна»
податковій консультації відповідач
вказав, «……у разі коли за результатами
перевірки податковим органом
встановлено перевищення платником
задекларованого залишку від'ємного
значення податкової декларації з ПДВ,
то сума зменшення залишку від'ємного
значення на підставі
повідомлення-рішення за формою «В4»
відображається платником зі знаком «-»
у рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ
податкового (звітного) періоду, в якому
таке повідомлення-рішення отримано.

Враховуючи, що підприємством з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» на теперішній час
здійснюється апеляційне оскарження
податкового повідомлення-рішення
винесеного Лівобережною МДГП у м.
Дніпропетровська, правомірність
декларування платником сум залишку
від'ємного значення по рядку 24
декларації з ПДВ, які є упередженими в
ході перевірок, буде визначена за
результатами розгляду скарги у
відповідності до вимог податкового
законодавства.

Отже, права та обов'язки платника
податків щодо використання цієї суми у
наступних податкових періодах
виникають лише після закінчення
процедури адміністративного
оскарження або набрання законної сили
судових рішень.

Слід зазначити, що вказане питання
розглянуто Міністерством доходів і
зборів України і відповідь наявна в
базі податкових знань Міністерства
доходів і зборів України в
підкатегорії «101.31 Окремі норми щодо
відповідальності платників ПДВ»
категорії «101. Податок на додану
вартість».………..».

Спірні правовідносини виникли у сфері
заповнення і подання податкової
звітності та стосуються порядку
надання податкових консультацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У розумінні Податкового кодексу
України податковою консультацією є
допомога контролюючого органу
конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування податків чи зборів,
контроль за справлянням яких покладено
на такий контролюючий орган (підпункт
14.1.172 пункту 14.1 ст. 14).

Правовідносини з надання податкових
консультацій, їх застосування та
оскарження визначені ст. ст. 52 - 53
Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 52 ПК України
податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію.

За вибором платника податків
консультація надається в усній,
письмовій або електронній формі.

Консультації надаються органом
державної податкової служби або митним
органом, в якому платник податків
перебуває на обліку, або вищим органом
державної податкової служби або вищим
митним органом, якому такий орган
адміністративно підпорядкований, а
також центральним органом державної
податкової служби або спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи.

Контролюючі органи мають право
надавати консультації виключно з тих
питань, що належать до їх повноважень.

Разом з цим, платник податків може
оскаржити до суду податкову
консультацію контролюючого органу,
викладену в письмовій або електронній
формі, яка, на думку такого платника
податків, суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору
(підпункту 53.3 ст. 53 ПКУ).

Таким чином, у розумінні Податкового
кодексу України податкова
консультація є правовим актом
індивідуальної дії, який містить
правову позицію контролюючого органу
щодо використання конкретної норми
закону або нормативно-правового акта з
питань адміністрування податків чи
зборів та не може виходити за межі
закону. При цьому, письмова податкова
консультація не має сили
нормативно-правового акта, який би
доповнював чи змінював чинні
нормативно-правові акти.

Згідно змісту податкової консультації
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області листом від 20.12.2013 року за №
4710/10/04-36-11-03-15 наданої позивачу, не
вбачається тверджень, які б суперечили
нормам або змісту нормативно-правових
актів з питань відображення суми
зменшення залишку від'ємного значення
суми ПДВ на підставі податкового
повідомлення-рішення форми «В4» у рядку
21.3. та зменшення значення рядку 21
податкової декларації з ПДВ, а також
періоду в якому здійснюється таке
відображення та зменшення у зв'язку із
здійсненням адміністративного
оскарження, відповідно до Податкового
кодексу України з огляду на наступне.

Підпунктом 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу визначено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємне значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 Податкового
кодексу, у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до ст.
54 цього Податкового кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V Податкового кодексу, гакий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Пунктом 2.2 розділу II Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 №1236, який
зареєстровано в Мін'юсті України
20.12.2012р. за №2135/22447, визначено, що
відповідний структурний підрозділ
органу державної податкової служби
складає податкове
повідомлення-рішення за формою згідно
з додатком 8 про зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника (форма «В4»).

Відповідно до пп. 4.6.7 п. 4.6.7 розділу V
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 №1492, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011р.
за №1490/20228 із змінами і доповненнями,
рядок 21.3 передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

Разом з цим, ст.ст. 55 і 56 глави 4 розділу II
Податкового кодексу, визначають
порядок подання та розгляду органами
державної податкової служби скарг
платників податків при оскарженні
податкових повідомлень-рішень.

При цьому, відповідно до п. 56.17 ст. 56
Податкового кодексу, день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
грошових зобов'язань платника податків
та при зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу,
відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового
кодексу, податкове зобов'язання
вважається неузгодженим до набрання
судом рішення законної сили.

Таким чином, відповідачем у листі від
20.12.2013 року за № 4710/10/04-36-11-03-15 повністю
відображено норми податкового
законодавства з зазначенням
податкових (звітніх) періодів в яких
підприємством повинно відображатися
суми зменшення залишку від'ємного
значення, також і з урахуванням
оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір по суті, судом враховано
норми частини першої статті 6 КАС
України, відповідно до якої кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 8 частини першої
статті 3 КАС України позивач - особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

За змістом пункту 53.1 статті 53
Податкового кодексу України платник
податків може оскаржити до суду як
правовий акт індивідуальної дії
податкову консультацію контролюючого
органу, викладену в письмовій або
електронній формі, яка, на думку такого
платника податків,суперечить нормам
або змісту відповідного податку чи
збору. Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.

Суд вказує на те, що спеціальним
законодавством визначено порядок
оскарження податкової консультації,
яким чітко визначено, що у випадку
суперечностей нормам або змісту
відповідного податку вона визнається
недійсною.

Разом з тим, обставини за яких суд
визнає протиправною та скасовує
податкову консультацію, можуть бути
лише підставою для визнання дій та
бездіяльності відповідача
протиправними, однак не є підставою для
її оскарження, (аналогічна правова
позиція викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013р. по справі №К/800/29801/13).

Окрім того, статтею 53 ПК України, не
передбачено визнання судом податкової
консультації недійсною, яка на думку
платника податків, не містить
конкретної відповіді на поставлене
питання. Дана норма передбачає
визнання судом податкової
консультації недійсною лише в тому
випадку, якщо податкова консультація
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору, що
позивачем доведено не було, (аналогічна
правова позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 04.12.2013р. по справі №К/9991/58704/12).

Також необхідно зазначити, що в даному
випадку, оспорювана податкова
консультація не носить обов'язкового
характеру, не породжує для позивача
жодних правових наслідків та не
порушує його прав, свобод і інтересів,
тому що податкові консультації за
своїм змістом не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень, а також не є
нормативно-правовими актами та не
створюють і не припиняють права чи
обов'язки особи, а є лише допомогою
контролюючого органу конкретному
платнику податків стосовно
практичного використання конкретної
норми закону. Жодних управлінських
висновків оскаржувана податкова
консультація не містить, вчинити
будь-які обов'язкові дії позивачу вона
не приписує, та відповідно не порушує
права, свободи та інтереси осіб у сфері
публічно - правових відносин.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів суду те, що
оскаржувана позивачем податкова
консультація прийнята у відповідності
до вимог чинного законодавства та не
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.

Натомість позивач не надав суду
допустимих доказів на обґрунтування
заявлених ним позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання недійсною, скасування
податкової консультації та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити у повному обсязі.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови викладений
07.03.2014р.

Суддя Е.О. Юрков