Справа № 801/1722/14
Суддя: Кононова Ю. С.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2014 року Справа №801/1722/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кононової Ю.С., за
участю секретаря судового засідання
Магері М.В., представника позивача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дарсанстройінвест"

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

про визнання відмови протиправною та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дарсанстройінвест"
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом, уточнивши
вимоги якого просить визнати
протиправною відмову ДПІ у м.
Сімферополі у прийнятті податкової
звітності, а саме декларацій з податку
на додану вартість позивача за
вересень - грудень 2013р., січень 2014 року,
оформлену листами від 17.10.13р., від
19.11.13р., від 16.12.13р., від 20.01.14р. та 20.02.14р.
та зобов'язати ДПІ у м. Сімферополі
прийняти та вважати такими, що були
зданими завчасно податкові декларації
позивача з податку на додану вартість
за вересень 2013р. від 14.10.13р., за жовтень
2013р. від 13.11.13р., за листопад 2013р. від
12.12.13р., за грудень 2013р. від 17.01.14р. та за
січень 2014р. від 14.02.14 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ
"Дарсанстройінвест" у відповідності до
вимог Податкового кодексу України
подало до ДПІ у м. Сімферополі ГУ
Міндоходів в АР Крим податкові
декларації з ПДВ за період вересень
2013р. - січень 2014 року. Однак, листами від
17.10.13р., 19.11.13р., 16.12.13р., 20.01.14р. та 20.02.14р.
відповідач повідомив позивача, що
подані ним податкові декларації з ПДВ
вважаються неприйнятими (не вважаються
податковою звітністю), у зв'язку з тим,
що свідоцтво платника ПДВ Товариства
на момент подачі декларацій було
анульоване. Позивач вважає
протиправними відмови відповідача у
прийнятті як податкової звітності
декларацій з ПДВ тому, що на момент їх
подачі, рішення ДПІ в м. Сімферополі АР
Крим про анулювання реєстрації
позивача, як платника ПДВ, було визнано
протиправним та скасовано постановою
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 26.08.2010 року по справі
№2а-7291/10/12/0170, яка набрала законної сили,
а отже відповідач не мав права вважати
ТОВ "Дарсанстройінвест" особою, яка не
зареєстрована платником ПДВ. Також
зазначив, що оскільки подані позивачем
податкові декларації з ПДВ мали всі
необхідні реквізити, відповідач був
зобов'язаний їх прийняти.

Представник позивача у судовому
засіданні наполягав на задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, клопотань або
заперечень на позов не надав, про
поважність причин неприбуття у судове
засідання суд не повідомив.

Вислухавши представника позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ
"Дарсанстройінвест" зареєстровано у
якості юридичної особи 23.11.2004 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
(а.с.51).

ТОВ "Дарсанстройінвест" взято на облік
платника податків 09.12.2004 року за №00883478
(а.с.49)

09.12.2004 року ТОВ "Дарсанстройінвест" було
видано Свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість №
00883478 (а.с. 49).

Судом встановлено, що ТОВ
"Дарсанстройінвест" були подані до ДПІ
у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
наступні податкові декларації із ПДВ:
14.10.2013 року - за вересень 2013р.; 13.11.2013 року
- за жовтень 2013р.; 12.12.2013 року - за
листопад 2013р.; 17.01.2014 року - за грудень
2013р. та 14.02.2014 року - за січень 2014р.
(а.с.12-38, 78-84).

Однак, листами від 17.10.13р., 19.11.13р., 16.12.13р.,
20.01.14р. та 20.02.14р. ДПІ у м. Сімферополі ГУ
Міндоходів в АР Крим до відома позивача
було доведено про неприйняття
декларацій з податку на додану
вартість, у зв'язку з тим, що позивач не
був платником ПДВ в періоді - вересень
2013 року - січень 2014 року (а.с.8-11, 77).

Ст.19 Конституції України встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які він
повинен дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта., встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії) : 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платники податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенція контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюються Податковим кодексом
України (далі ПК України), який набув
чинності з 01.01.2011 року.

Платниками податків відповідно до п.15.1.
ст.15 ПК України визнаються фізичні
особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.2., 16.1.3 п.16.1. ст.16 ПК
України, платник податків зобов'язаний:
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно із п.46.1. ст.46 ПК України,
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п.48.1 ст.48 ПК України
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання.

Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору, а
саме відображати інформацію, яку
повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків (п. 48.2 ст. 48 ПК України).

Згідно з п.48.3. ст.48 ПК України, податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити: тип документа
(звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Відповідно до п.п.48.5.1. п. 48.5 ст. 48 ПК
України, керівником платника податків
або уповноваженою особою, а також
особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до
контролюючого органу. У разі ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації безпосередньо
керівником платника податку така
податкова декларація підписується
таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності
документа податкової звітності є
наявність оригіналу підпису
уповноваженої особи на документі у
паперовій формі або наявність в
електронному документі електронного
цифрового підпису платника податку.

Порядок подання податкової декларації
до контролюючих органів регулюється
статтею 49 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 49.1. ст.49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків.

Пунктом 49.8. ст. 49 ПК України
встановлено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Імперативний характер наведеної норми
означає, що контролюючий орган не має
права не прийняти фактично отриману
податкову декларацію, подану платником
податків в один із способів,
передбачених пунктом 49.3 статті 49
Податкового кодексу України (особисто
платником податків або уповноваженою
на це особою, надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення, засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством).

Згідно з п.49.9. ст.49 ПК України, за умови
дотримання платником податків вимог
цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Отже, процедура прийняття податкової
декларації полягає у вчиненні
посадовою особою контролюючого органу
фактичних дій із: 1) перевірки наявності
та достовірності заповнення
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу
України; 2) реєстрації податкової
декларації у день її отримання
контролюючим органом.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10
статті 49 Податкового кодексу України,
відмова посадової особи контролюючого
органу прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 ПК України, у
разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

У свою чергу, згідно з пунктом 49.12
статті 49 Податкового кодексу України, у
разі отримання відмови контролюючого
органу у прийнятті податкової
декларації платник податків має право:
подати податкову декларацію та
сплатити штраф у разі порушення строку
її подання; оскаржити рішення
контролюючого органу у порядку,
передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Тобто, виходячи з системного аналізу
наведених норм законодавства,
підставами для неприйняття податкової
звітності є недотримання вимог,
встановлених статтями 48 і 49
Податкового кодексу України, перелік
яких є вичерпаним та не підлягає
розширеному тлумаченню.

Однак, доказів наявності передбачених
ст.ст. 48, 49 Податкового кодексу України
обставин, які б дозволяли податковому
органу відмовити у прийнятті
податкової декларації, відповідач у
встановленому порядку не надав.

Стосовно інформації викладеної в
листах ДПІ у м. Сімферополі АРК щодо
відсутності в Реєстрі платників ПДВ
ТОВ "Дарсанстройінвест", суд зазначає,
що вона спростовується матеріалами
справи.

Так, судом встановлено, що актом №397/15-2
від 19.05.2010 року ДПІ у м. Сімферополі АР
Крим було оформлене рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ
"Дарсанстройінвест" (а.с.47).

Однак, це рішення було визнано
протиправним і скасовано постановою
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 26.08.2010 року у справі
№2а-7291/10/12/0170 за позовом ТОВ
"Дарсанстройінвест" до Державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
АР Крим, яку ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 року залишено без змін
(а.с.42-46).

Відповідно до п. 6.2 розділу V Положення
про реєстрацію платників податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України 22.12.2010р. N 978, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 29.12.2010р.
за N1400/18695 (якій був чинним на момент
набрання законної сили вищевказаним
рішенням суду), підставою для внесення
до Реєстру запису про відміну
анулювання реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про відміну анулювання реєстрації та
скасування свого рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ.
Рішення із копіями відповідних
документів направляються до
центрального органу державної
податкової служби для розгляду та
внесення відповідних змін до Реєстру.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України, ч.1 ст.255 КАС України, ч.2 ст.13
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Судове рішення про визнання
протиправним та скасування рішення ДПІ
у м.Сімферополі АР Крим про анулювання
реєстрації платника ТОВ
"Дарсанстройінвест", оформлене актом
№397/15-2 від 19.05.2010 року, набрало законної
сили та є підставою для його виконання
згідно з ч.2 ст.257 КАС України.

У разі набрання законної сили судовим
рішенням про задоволення зазначених
позовних вимог та визнання
протиправним рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість відповідне рішення
податкового органу вважається
протиправним з моменту його прийняття.

З огляду на наведене, суд вважає, що на
час подання ТОВ "Дарсанстройінвест"
податкових декларацій з ПДВ за
вересень 2013 року - січень 2014 року, були
відсутні правові підстави вважати
позивача особою, яка не зареєстрована
платником ПДВ.

Таким чином, суд вважає відмову
відповідача у прийнятті податкової
звітності у вигляді декларації з
податку на додану вартість позивача за
вересень - грудень 2013р., січень 2014 року,
оформлену листами від 17.10.13р., від
19.11.13р., від 16.12.13р., від 20.01.14р., 20.02.14р.
протиправною та вважати ці декларації
такими, що подані до ДПІ у м.
Сімферополі днем їх фактичної подачі.

В судовому засіданні 18.03.2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Відповідно до вимог ч.3 ст.160 КАС
України, у повному обсязі постанову
складено 19.03.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.94, 98, 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дарсанстройінвест" - задовольнити.

Визнати відмову ДПІ у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим у прийнятті податкових декларацій
з податку на додану вартість ТОВ
"Дарсанстройінвест" за вересень 2013р.,
жовтень 2013р., листопад 2013р., грудень
2013р., січень 2014р. - протиправною.

Податкові декларації з ПДВ ТОВ
"Дарсанстройінвест" вважати такими, що
подані до ДПІ у м. Сімферополі ГУ
Міндоходів в АР Крим: за вересень 2013р. -
14.10.13р.; за жовтень 2013р. - 13.11.13р.; за
листопад 2013р. - 12.12.13р.; за грудень 2013р. -
17.01.14р. та за січень 2014р. - 14.02.14р.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Ю.С. Кононова