Справа № 2-а-50-06
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2008 р. м.
Київ К-6411/07

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Суддів - Панченка О.Н.

Горбатюка С.А.

Чумаченко Т.А.

Смоковича М.І.

Мироненка О.В.
(суддя - доповідач)

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Апеляційного суду
Волинської області від 15 лютого 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до
Нововолинської міської ради про
визнання нечинним рішення про відмову
в затвердженні проекту землеустрою та
передачу безоплатно у приватну
власність земельної ділянки,

В С Т А Н О В И ЛА :

У листопаді 2006 року ОСОБА_5 звернувся в
суд із позовом до Нововолинської
міської ради про визнання нечинним
рішення про відмову в затвердженні
проекту землеустрою та передачі
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки, посилаючись на те,
що рішенням Ново волинської міської
ради від 22 серпня 2006 року № 6/6 йому
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд площею 0,0897 га по
АДРЕСА_1. Проект землеустрою
виготовлений і погоджений з
Нововолинською міською радою - 22.08.06, з
міським відділом земельних ресурсів -
01.09.06, з міською санепідемстанцією -
04.09.06, з відділом містобудування і
архітектури - 05.09.06, з Державним
управлінням екології та природних
ресурсів у Волинській області - 08.09.06, з
управлінням культури і туризму
облдержадміністрації - 05.09.06. 2 жовтня 2006
року спірний проект пройшов державну
експертизу і був представлений на
затвердження раді. Однак рішенням
Нововолинської міської ради від 12
вересня 2006 року йому відмовлено у
затвердженні проекту. Вважає, що
рішення відповідача не відповідає ст. 13
Конституції України та ст. 118
Земельного кодексу України. Просив
визнати рішення відповідача нечинним
та зобов'язати прийняти рішення, яким
затвердити проект відведення та
передати йому земельну ділянку.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 18 грудня 2006
року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Апеляційного суду
Волинської області від 15 лютого 2007 року
апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано, в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції, залишити в
силі постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню. Постанова
суду апеляційної інстанції від 15
лютого 2007 року підлягає скасуванню, та
залишенню без змін постанови суду
першої інстанції від 18 грудня 2006 року.

Суд апеляційної інстанції у постанові
від 15 лютого 2007 року безпідставно
посилався на те, що відповідачем не
було проведено державної експертизи
проекту землеустрою, а також, що
громадяни, які мешкають поряд з
вказаною земельною ділянкою
заперечують проти можливої її
забудови, у зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції прийшов до
помилкового рішення про скасування
постанови суду першої інстанції та
відмови в задоволенні позову.

Зазначені доводи суду апеляційної
інстанції суперечать матеріалам
справи та вимогам закону. Вказані
обставини були враховані при розгляді
справи Нововолинським міським судом
Волинської області, який у постанові
від 18 грудня 2006 року дав їм належну
оцінку та правильно задовольнив позов.
При цьому, обґрунтовано було враховано,
що рішенням Нововолинської міської
ради від 22 серпня 2006 року позивачу було
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку і господарських споруд по
АДРЕСА_1, а рішенням від 12 вересня 2006
року позивачу було безпідставно
відмовлено у затвердженні проекту
землеустрою без зазначення причин
такої відмови. У постанові суду першої
інстанції вірно враховано, що
розроблений проект землеустрою
пройшов державну експертизу
Державного комітету України по
земельних ресурсах Волинського
обласного головного управління
земельних ресурсів (а.с. 43), який у
висновку №1962 погодив землевпорядну
документацію, дав їй позитивну оцінку
та визначив, що в цілому вона
відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим
нормам і правилам.

У постанові від 18 грудня 2006 року суд
першої інстанції дав належну оцінку
доводам представника відповідача, що
зазначену земельну ділянку мешканці
самовільно використовують для
зайняття огородництвом і такі
обставини, згідно вимог земельного
законодавства не можуть бути підставою
для відмови у затвердженні проекту
землеустрою.

З врахуванням цих обставин, постанову
суду апеляційної інстанції не можна
визнати законною, вона підлягає
скасуванню, постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін.

За правилами ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223, 227, 230 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Апеляційного суду
Волинської області від 15 лютого 2007 року
скасувати.

Постанову Нововолинського міського
суду Волинської області від 18 грудня 2006
року залишити без в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.237 КАС
України.

Судді: