Справа № 2а-506/10/2470
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
2а-506/10/2470

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

представників сторін:

позивача - Мязіна М.В.,

відповідача - Пантело І.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Сторожинецькому районі Чернівецької
області

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

В 2009 р. Управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області звернулося до
суду із вказаним адміністративним
позовом, в якому просило стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області
заборгованість по виплачених коштах на
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, за
особовими справами потерпілих, з липня
по жовтень 2005 р. включно, а саме:

1. ОСОБА_3 за липень, серпень, вересень 2005
р. в сумі 457,02 грн.

2. ОСОБА_4 за липень, серпень, вересень,
жовтень 2005 р. в сумі 684,96 грн.

3. ОСОБА_5 за липень, серпень, вересень,
жовтень 2005 р. в сумі 1213,83 грн.

Позов мотивовано тим, що позивачем було
підготовлено списки осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які підлягають
відшкодуванню за липень-жовтень 2005 р.
Таким чином, відповідачем не прийнято
до заліку та відшкодування наступні
суми, а саме за особовими справами:
ОСОБА_3 в сумі 457,02 грн., ОСОБА_4 в сумі 684,96
грн., ОСОБА_5 в сумі 1213,83 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.10.2011 р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2012 р., у задоволені
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України № К/9991/40238/13 від 19.12.2013 р.
касаційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області задоволено частково. Постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.10.2011 р., та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012 р.
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідачем до суду подано письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких, вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю
зазначаючи, що правове регулювання
питань відшкодування шкоди потерпілим,
які отримали каліцтво за межами
України і переїхали в Україну на
постійне місце проживання, і не є
застрахованими в Україні, здійснюється
у відповідності до міжнародних угод.
Крім цього, відповідач зазначив, що в
бюджеті Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України не
закладені кошти на фінансування
витрат, пов'язаних з проведенням
страхових виплат потерпілим, які
отримали каліцтво за межами України,
відтак відсутні підстави для
задоволення позову.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував
та просив відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень 2005 р. позивач
зазначає, що у кількості 73 осіб сума
виплачених пенсій (основний розмір)
становить 7476,92 грн., сума виплаченої
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття становить 822,15 грн., сума
витрат з виплати та доставки пенсій
становить 101,85 грн., сума виплаченої
допомоги на поховання становить 150,46
грн. Загальна сума витрат, що підлягає
відшкодуванню становить 8611,38 грн.

За даними відповідача у кількості 70
осіб сума виплачених пенсій (основний
розмір) становить 6408,32 грн., сума
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
становить 882,15 грн., сума витрат з
виплати і доставки пенсій становить 88,24
грн., сума виплаченої допомоги на
поховання становить 150,46 грн. Загальна
сума витрат, що підлягає відшкодуванню
становить 7529,17 грн. (а.с. 31).

Різниця (не прийнято до відшкодування)
становить 1082,21 грн.

В акті щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за серпень 2005 р. позивач
зазначає, що у кількості 73 особи сума
виплачених пенсій (основний розмір)
становить 6517,67 грн., сума виплаченої
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття становить 838,05 грн., сума
витрат з виплати та доставки пенсій
становить 80,51 грн. Загальна сума витрат,
що підлягає відшкодуванню становить
7436,23 грн.

За даними відповідача у кількості 70
осіб сума виплачених пенсій (основний
розмір) становить 6049,07 грн., сума
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
становить 838,05 грн., сума витрат з
виплати і доставки пенсій становить 73,80
грн. Загальна сума витрат, що підлягає
відшкодуванню становить 6960,92 грн. (а.с.
33).

Різниця (не прийнято до відшкодування)
становить 475,31 грн.

Згідно до акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вересень 2005 р. позивач
зазначає, що у кількості 69 особи сума
виплачених пенсій (основний розмір)
становить 6860,37 грн., сума виплаченої
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття становить 734,57 грн., сума
витрат з виплати та доставки пенсій
становить 92,85 грн., сума допомоги
на поховання становить 227,52 грн.
Загальна сума витрат, що підлягає
відшкодуванню становить 7915,31 грн.

За даними відповідача у кількості 66
осіб сума виплачених пенсій (основний
розмір) становить 6391 грн., сума
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
становить 734,57 грн., сума витрат з
виплати і доставки пенсій становить 86,15
грн., сума допомоги на поховання
становить 227,52 грн. Загальна сума
витрат, що підлягає відшкодуванню
становить 7440,01 грн. (а.с. 35).

Різниця (не прийнято до відшкодування)
становить 475,30 грн.

Згідно до акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за жовтень 2005 р. позивач
зазначає, що у кількості 66 особи сума
виплачених пенсій (основний розмір)
становить 6195,02 грн., сума виплаченої
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття становить 734,57 грн., сума
витрат з виплати та доставки пенсій
становить 80,67 грн. Загальна сума витрат,
що підлягає відшкодуванню становить
7010,26 грн.

За даними відповідача у кількості 64
осіб сума виплачених пенсій (основний
розмір) становить 5876,47 грн., сума
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
становить 734,57 грн., сума витрат з
виплати і доставки пенсій становить 76,30
грн. Загальна сума витрат, що підлягає
відшкодуванню становить 6687,29 грн. (а.с.
37).

Різниця (не прийнято до відшкодування)
становить 332,97 грн.

Як видно із листів відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області за
липень-жовтень 2005 р., відповідачем не
включено в акти звірок суми виплачених
пенсій:

ОСОБА_3 (п/с № 107170) за липень, серпень,
вересень 2005 р. в сумі 457,02 грн.

ОСОБА_4 (п/с № 107372) за липень, серпень,
вересень, жовтень 2005 р. в сумі 684,96 грн.

ОСОБА_5 (п/с №111385) за липень, серпень,
вересень, жовтень 2005 р. в сумі 1213,83 грн.
(а.с. 32, 34, 36, 38).

Причиною відмови є отримання трудового
каліцтва потерпілими. в Росії.

У зв'язку з неприйняттям відповідачем
до заліку та невідшкодуванням за
липень-жовтень 2005 р. витрат зазначених
в актах щомісячної звірки, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення відповідача,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги необхідно задовольнити
частково з наступних міркувань.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст. 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII, в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) здійснюється
органами Пенсійного Фонду України.

Стаття 81 вказаного Закону № 1788-XII
передбачає, що призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного Фонду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
(далі - Закон № 1105-XIV в редакції чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) обов'язок відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті при настанні
страхового випадку, зокрема, виплати
йому або особам, які перебувають на
його утриманні пенсій по інвалідності
в зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Абзацом 2 п. 5 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до абзацу 1 п. 5 ч. 1 ст. 24
Закону № 1105-XIV Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 р. № 5-4/4, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р.
за № 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4, в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів "а",
"в", "г" ст. 26, ст. 37, 38, та пенсії, виплачені
відповідно до ст. 91, 92 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" в разі
настання страхових наслідків.

Пунктом 4 Порядку № 5-4/4, зокрема,
встановлено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Таким чином, суд вважає, що тільки вище
перелічені виплати підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 1105-XIV
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" ст. 27 Закону № 1788-XII
встановлено, що громадянам України
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до абзацу 2 п. 3 Прикінцевих
положень Закону № 1105-XIV відшкодування
шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у ст. 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім цього пункту
встановлено, що вся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
цьому Фонду соціального страхування
від нещасних випадків страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та на
яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого.

Згідно абзацу 7 п. 3 Прикінцевих
положень Закону № 1105-XIV, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків є правонаступником
державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених ст.
21 Закону України "Про охорону праці",
які ліквідуються.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.06.2011 р. в справі 21-116а11.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як видно із матеріалів справи,
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області за
липень-жовтень 2005 р. не включено в акти
звірок суми виплачених пенсій ОСОБА_3 в
сумі 457,02 грн., ОСОБА_4 в сумі 684,96 грн.
та ОСОБА_5 в сумі 1213,83 грн., у зв'язку з
тим, що вищевказані потерпілі отримали
трудове каліцтво в країнах СНД.

В судовому засіданні представник
позивача вказував, що основний розмір
пенсії ОСОБА_4 в липні - жовтні 2005 р.
складав 150,00 грн. У зв'язку із
застосування фондом коефіцієнту
індексації розмір пенсії збільшився та
склав 168,60 грн. (105,00 грн. х 1,24). Однак,
представник позивача на вимогу суду не
надав рішення, на підставі якого
проведено збільшення розміру пенсії
ОСОБА_4 в липні - жовтні 2005 р. на 18,60 грн.
щомісячно на загальну суму 74,40 грн.
(18,60 грн. х 4).

Також в судову засіданні представник
позивача зазначав, що в липні 2005 р.
ОСОБА_5 було проведено доплату до
пенсій відповідно розпорядженням №111385
від 03.06.2005 р. за період з 12.01.2005 р. по
30.06.2005 р., а також виплачено суму
основного розміру пенсії за липень 2005
р. в розмірі 750,00 грн. та витрат на
доставку в розмірі 8,64 грн. Проте, на
вимогу суду представник позивача не
надав доказів виплати ОСОБА_5 суми
основного розміру пенсії за липень 2005
р. в розмірі 600,00 грн. та витрат на
доставку в розмірі 6,91 грн.

Таким чином, позивач не обґрунтував
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості по виплачених коштах на
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, за
особовими справами потерпілих ОСОБА_4
за липень - жовтень 2005 р. в сумі 74,40 грн.
та ОСОБА_5 за липень-жовтень 2005 р. в
сумі 606,91 грн. Відтак в цій частині суд
відмовляє в задоволенні позову.

Враховуючи встановлені по справі
обставини та наведені норми
матеріального права, суд вважає, що
заявлений позов необхідно задоволенню
частково, а саме стягнути з відповідача
заборгованість по виплачених коштах на
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, за
особовими справами потерпілих ОСОБА_3
за липень - вересень 2005 р. в сумі 457,02
грн., ОСОБА_4 за липень - жовтень 2005 р. в
сумі 610,56 грн. та ОСОБА_5 за липень -
жовтень 2005 р. в сумі 606,92 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст. 35, 71, 86, 94, 158, 162, 163, 167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області
заборгованість по виплачених коштах на
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, за
особовими справами потерпілих, з липня
по жовтень 2005 р. включно, а саме:

ОСОБА_3 за липень, серпень, вересень 2005
р. в сумі 457,02 грн.

ОСОБА_4 за липень, серпень, вересень,
жовтень 2005 р. в сумі 610,56 грн.

ОСОБА_5 за липень, серпень, вересень,
жовтень 2005 р. в сумі 606,92 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 11 березня 2014 р.

Суддя
Левицький
В.К.