Справа № 812/33/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лагутін А.А.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
справа №812/33/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Лях О.П., Гайдара А.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2014 р. у справі № 812/33/14 за позовом
Державного підприємства
"Луганськвугілля" до Управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області про визнання рішень №705, №706,
№707, №708, №709, №710, №711 від 22.07.2013 року
протиправними та їх скасування,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
р. у справі № 812/33/14 позовні вимоги
державного підприємства
"Луганськвугілля" до управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області про визнання рішень №705, 706, 707,
708, 709, 710, 711 від 22.07.2013 року протиправними
та їх скасування, задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано
рішення управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області № 705, 706, 707, 708, 709, 710,
711 від 22.07.2013 року «Про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску»
винесені у відношенні державного
підприємства "Луганськвугілля" (91000, м.
Луганськ, вул. Лєрмонтова, б.1В,
ідентифікаційний код 32473323). Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
державного підприємства
"Луганськвугілля" (91000, м. Луганськ, вул.
Лєрмонтова, б. 1В, ідентифікаційний код
32473323) судові витрати зі сплати судового
збору у сумі 2294,00 грн.(дві тисячі двісті
дев'яносто чотири гривні 00 копійок).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Перевальському районі
Луганської області, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вищевказану постанову та постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. Мотивами апеляційної скарги
особа, яка її подала, зазначає
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем у
відношенні позивача винесено рішення
№ 705, 706, 707, 708, 709, 710, 711 від 22.07.2013 року
«Про застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску», якими на підставі п. 2.
ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 на відокремлені
підрозділи державного підприємства
«Луганськвугілля» застосовано штрафні
санкції та нарахована пеня, а саме:

відповідно до рішення № 705 до
відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Артема» ДП «Луганськвугілля»
застосовується штраф у розмірі 225008,11
грн. та пеня у розмірі 101662,67 грн. за
період з 29.04.2013 року до 27.06.2013 року;

відповідно до рішення № 706 до
відокремленого підрозділу «Управління
по постачанню та збуту продукції» ДП
«Луганськвугілля» застосовується
штраф у розмірі 8940,16 грн. та пеня у
розмірі 6851,45 грн. за період з 28.03.2013 року
до 27.06.2013 року;

відповідно до рішення № 707 до
відокремленого підрозділу «Шахта
Никанор-Нова» ДП «Луганськвугілля»
застосовується штраф у розмірі 435636,35
грн. та пеня у розмірі 253079,17 грн. за
період з 29.04.2013 року до 11.07.2013 року;

відповідно до рішення № 708 до
відокремленого підрозділу «Шахта
Фащівська» ДП «Луганськвугілля»
застосовується штраф у розмірі 230709,30
грн. та пеня у розмірі 141117,07 грн. за
період з 28.03.2013 року до 27.06.2013 року;

відповідно до рішення № 709 до
відокремленого підрозділу
«Санаторій-профілакторій «Шахтар» ДП
«Луганськвугілля» застосовується
штраф у розмірі 3441,22 грн. та пеня у
розмірі 1608,42 грн. за період з 29.04.2013 року
до 27.06.2013 року;

відповідно до рішення № 710 до
відокремленого підрозділу «Автобаза»
ДП «Луганськвугілля» застосовується
штраф у розмірі 8214,75 грн. та пеня у
розмірі 5952,21 грн. за період з 28.03.2013 року
до 27.06.2013 року;

відповідно до рішення № 711 до
відокремленого підрозділу
«Перевальський ремонтно-механічний
завод» ДП «Луганськвугілля»
застосовується штраф у розмірі 33077,02
грн. та пеня у розмірі 27981,29 грн. за
період з 28.03.2013 року до 27.06.2013 року
(арк.спр. 42-48).

Позивач не погодився з прийнятими
рішеннями та оскаржив їх в
адміністративному порядку 02.08.2013 року
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Луганській області, яке
своїм рішенням від 16.08.2013 року №53711/0910
«Про результати розгляду скарги»
залишило без задоволення скаргу ДП
«Луганськвугілля» (арк.спр. 49-53).

29.08.2013 року ДП «Луганськвугілля»
направлено скаргу на адресу Пенсійного
фонду України №03/3-304 про скасування
рішень (арк.спр. 54-56).

Рішенням Пенсійного фонду України від
01.11.2013 року №29148/09-10 скаргу позивача від
29.08.2013 року залишено без розгляду
(арк.спр. 61).

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 11.03.2013 року,
відповідно до ст. ст. 2, 9-13,16,114,115 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 22.12.2011 №4212-VI, який набрав
чинності з 19.01.2013 року, порушено
провадження у справі №913/206/13-г про
банкрутство боржника - державного
підприємства "Луганськвугілля",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів та процедуру розпорядження
майном боржника, й з метою забезпечення
грошових вимог кредиторів, призначено
розпорядником майна боржника,
арбітражного керуючого Зінченка Юрія
Олексійовича, ліцензія серії НОМЕР_1
від 22.08.2012 року (арк. спр. 8-17).

Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" містить
спеціальні норми, які мають пріоритет у
застосуванні при розгляді справ про
банкрутство щодо інших законодавчих
актів України (відповідно до п.1
постанови Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
банкрутство" № 15 від 18.12.2009 року).

За змістом статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником стосовно якого порушено
справу про банкрутство грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Відповідно до частини 4 статті 12 цього
Закону мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду.

Відповідно до п. 1. ст. 19 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до п. 3. ст. 19 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом "
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи
пункти 17, 30 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009
року "Про судову практику в справах про
банкрутство", відповідно до статті 12
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній на час вчинення позивачем
правопорушення, мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію; їх виконання для боржника є
обов'язковим, але пеня, штраф та інші
фінансові санкції за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), не нараховуються, оскільки
ця норма визначає конкретний проміжок
часу, який відповідає строку дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, але ніяк не пов'язаний із
його суттю.

Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Колегія суддів, щодо посилання
відповідача на те, що оскаржувані
рішення винесені вже після припинення
провадження про банкрутство ДП
«Луганськвугілля» та скасування
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, погоджується з зазначеним
нижче висновком суду першої інстанції,
з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 06.06.2013 року
провадження про банкрутство ДП
«Луганськвугілля» припинено та
скасовано мораторій на задоволення
вимог кредиторів (аркуші справи 18-21).

Але, як вбачається з оскаржуваних
рішень, період за який відбулось
нарахування вказаних штрафів та пені
(рішення № 705 - період застосування
штрафу та пені з 29.04.2013 року до 27.06.2013
року; рішення № 706 - з 28.03.2013 року до
27.06.2013 року; рішення № 707 - з 29.04.2013 року
до 11.07.2013 року; рішення № 708 - з 28.03.2013
року до 27.06.2013 року; рішення № 709 - з
29.04.2013 року до 27.06.2013 року; № 710 - з 28.03.2013
року до 27.06.2013 року; рішення № 711 - з
28.03.2013 року до 27.06.2013 року) входить до
періоду дії мораторію.

Отже, управлінням Пенсійного фонду
України в Перевальському районі, в
порушення вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
нараховувались штрафні санкції та пеня
на позивача в період дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів.

Аналогічну правова позиція викладена
у постановах Верховного Суду України
від 18 грудня 2012 року, від 12 березня 2013
року.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
р. у справі № 812/33/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
В.В. Попов

О.П.Лях

А.В.Гайдар