Справа № 812/630/14
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/630/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Борзаниці С.В.,

при секретарі - Величко Л.М.,

за участю:

представника позивача - Пархоменко В.С.,

представника відповідача - Амірханян
Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі міста Луганська
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м.Луганську про стягнення
заборгованості в сумі 300,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі міста Луганська
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м.Луганську про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відшкодувати виплачену пенсію в сумі
300,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з 01.12.2010 ОСОБА_3 отримує
пенсію по втраті годувальника - батька,
ОСОБА_4, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відповіді ВВД ФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську з
01.07.2001 виплата пенсії в разі втрати
годувальника ОСОБА_4 виплачувалась
Фондом на ім'я ОСОБА_5 на дітей - доньку
та сина ОСОБА_3 Причини припинення
виплат пенсії по втраті годувальник в
наслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_3 не відомі.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (21 рік), згідно
довідки від 06.03.2013 №13036 є студентом
Східноукраїнського національного
університету ім. Володимира Даля.

Позивач зазначив, що згідно до ст. 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 - IV пенсія по втраті
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, при цьому дітям загиблого
годувальника пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника. Діти, які навчаються за
денною формою навчання у
загальноосвітніх навчальних закладах
системи загальної середньої освіти, а
також професійно-технічних, вищих
навчальних закладах, - мають право на
пенсію по втраті годувальника до
закінчення такими дітьми навчальних
закладів, але не довше ніж до
досягнення ними 23 років.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій
визначають органи Пенсійного фонду на
підставі Граничних тарифів на основні
послуги зв'язку, затверджених наказом
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 7.06.2002 р. № 120
та зареєстрованих у МЮУ 19.07.2002 р. за №
595/6883.

Згідно з пунктом 5 Порядку витрати,
пов'язані з виплатою пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
ОСОБА_3 (300 грн. 00 коп.) включено до списку
осіб, які отримували пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за листопад 2013 року.
Вказані витрати звірені по особовій
справі та узгоджені управлінням
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська в
акті щомісячної звірки за листопад 2013
року. Зазначені акти підписані
представниками відповідача без
урахування суми пенсії та витрат на
виплату та доставку пенсії в частині,
що підлягає відшкодуванню відповідно
до пункту 4 Порядку, ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону
1105, ч. 4 ст. 26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №16/98-ВР
від 14.01.1998.

Позивачем зазначено, що фактично
відповідачем не порушено зазначений
Порядок, пред'явлені акти звіреня були
підписані, але без урахування
зазначеної суми. На підставі цього між
позивачем та відповідачем виник спір
щодо відшкодування понесених витрат.

На підставі викладеного позивач просив
суд визнати дії відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську щодо
не виплати суми витрат на виплату
пенсії ОСОБА_3 по втраті годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві неправомірними;
зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську
відшкодувати управлінню Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська виплачену пенсію ОСОБА_3 по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві в розмірі 300, 00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав суду пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві та просив
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, надав суду
письмові заперечення, в яких просив суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
до наступного.

Згідно положень розділів ІV, V Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-IV
від 09.07.2003 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України здійснюється
виплата пенсій по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

У ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-XIV
зазначається, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно пунктів 5, 6, 7, 8 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003
року відшкодування витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання проводиться на
централізованому рівні на підставі
актів щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено зазначені види пенсій. Дані
акти складаються до 10 числа місяця,
наступного за звітним, між органами
Пенсійного фонду та відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення, та до 15
числа місяця, наступного за звітним,
подають їх відповідно головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

. Пунктом 4 вказаного Порядку,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачувались відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а саме: сума основного
розміру пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру і він одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.12.2010
року отримує пенсію по втраті
годувальника - батька, ОСОБА_4, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відповіді ВВД ФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську з
01.07.2001 пенсія по втраті годувальника
ОСОБА_4 виплачувалась Фондом на ім'я
ОСОБА_5 на дітей - доньку та сина ОСОБА_3
Причини припинення виплат пенсії по
втраті годувальник в наслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_3 не відомі.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (21 рік) згідно
довідки від 09.09.2013р. №13137 є студентом
Східноукраїнського національного
університету ім. Володимира Даля.

Відповідно до постанови відділення
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Луганську про припинення щомісячної
страхової виплати особі, яка має на неї
право у разі смерті потерпілого від 29
квітня 2013 року №1219/2136.1/2136.1/27 було
припинено виплату особі - ОСОБА_3
щомісячної грошової суми в розмірі 2408,59
грн. з 17 квітня 2013 року, причиною
припинення зазначено - довідка з
учбового закладу, академічна відпустка
з 17.04.2013р. по 31.08.2013р. у зв'язку з
хворобою. Зазначене також
підтверджується довідкою, виданою
24.04.2013 №13054 Східноукраїнським
національним університетом імені
Володимира Даля та наказом від 17.04.2013
№322-02 Східноукраїнського
національного університету імені
Володимира Даля.

09.10.2013 ОСОБА_3 звернувся до відділення
ВД Фонду СНВ України в м. Луганську із
заявою про продовження йому раніше
призначеної щомісячної страхової
виплати у зв'язку зі смертю
годувальника.

Постановою від 15 жовтня 2013 року
№1219/2136.1/2136.1/28 відділення Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
продовження раніше призначеної
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на це право у разі смерті
потерпілого раніше призначену
щомісячну страхову виплату в розмірі
2408,59 грн. продовжено з 02 вересня 2013 року
по 31 січня 2014 року включно.

Відповідно до довідки від 09.09.2013 року
№13137 та від 09.09.2013 року № 13138 ОСОБА_3 є
студентом факультету електротехнічних
систем Східноукраїнського
національного університету імені
Володимира Даля і навчається на 3 курсі
за денною формою навчання.

Згідно розпорядження 811545 від 17.01.2014
ОСОБА_3 як особі до 23 років, яка
навчається в учбовому закладі
призначено пенсію по втраті
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва або
профзахворювання (а.с.9).

Витрати, пов'язані з виплатою пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, ОСОБА_3 (300,00 грн.) включено
до списку осіб, які отримували пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за листопад 2013 року.
Вказані витрати звірені по особовій
справі та узгоджені управлінням
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м.Луганська в
актах щомісячної звірки за листопад 2013
року.

Зазначені акти підписані
представниками відповідача без
урахування суми пенсії та витрат на
виплату та доставку пенсії ОСОБА_3 та
складено таблицю розбіжностей, в які
входить сума виплаченої пенсії ОСОБА_3
(а.с.11).

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (в редакції станом на
момент виникнення правовідносин між
сторонами) визначений перелік виплат,
які здійснюються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно ст. 33 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» фонд соціального
страхування від нещасних випадків
приймає рішення про виплати у разі
втрати годувальника за умови подання
таких документів, які видаються
відповідними організаціями в
триденний строк з моменту звернення
заявника довідки навчального закладу
про те, що член сім'ї потерпілого
віком від 18 до 23 років, який має право
на відшкодування шкоди, навчається за
денною формою навчання та довідки
навчального закладу інтернатного типу
про те, що член сім'ї потерпілого,
який має право на відшкодування шкоди,
перебуває на утриманні цього закладу.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, при цьому дітям
загиблого годувальника пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.
Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах, - мають право на пенсію по
втраті годувальника до закінчення
такими дітьми навчальних закладів, але
не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Згідно зі ст.38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страхові виплати і
надання соціальних послуг може бути
припинено:

1) на весь час проживання потерпілого за
кордоном, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого
потерпілий перебуває на державному
утриманні, за умови, що частка виплати,
яка перевищує вартість такого
утримання, надається особам, які
перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати
призначено на підставі документів, які
містять неправдиві відомості. Сума
витрат на страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку;

4) якщо страховий випадок настав
внаслідок навмисного наміру
заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від
медичної чи професійної реабілітації
або не виконує правил, пов'язаних з
установленням чи переглядом обставин
страхового випадку, або порушує
правила поведінки та встановлений для
нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених
законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що
виплати у разі втрати годувальника
призначаються члену сім'ї потерпілого,
який має право на відшкодування шкоди
у разі на навчання у навчальному
закладі за денною формою навчання.

На підставі ст.37 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-XII від
05.11.1991 року право на пенсію в разі
втрати годувальника мають
непрацездатні члени сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні (стаття 38). При цьому дітям
пенсії призначаються незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого,
які не були на його утриманні, також
мають право на пенсію, якщо згодом
втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї зокрема
вважаються батько, мати, дружина,
чоловік, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В судовому засіданні встановлено, що
причиною припинення щомісячної
страхової виплати ОСОБА_3 стала довідка
з учбового закладу, згідно якої
потерпілий знаходився у академічній
відпустці з 17.04.2013 року по 31.08.2013 року, у
зв'язку з хворобою.

Згідно Положення про академічні
відпустки та повторне навчання в вищих
закладах освіти, затвердженого наказом
Міністерства освіти України і
Міністерства охорони здоров'я України
від 06 червня 1996 року №191/153, академічна
відпустка - це перерва у навчанні, право
на яку студент отримує у випадку
зниження працездатності внаслідок
порушень функцій організму, які
зумовлені гострими захворюваннями, що
потребують тривалого відновлювального
лікування; загостреннями хронічних
захворювань або частими
захворюваннями (понад один місяць за
семестр); анатомічними дефектами, які
не дають змоги провести відновлювальне
лікування під час навчання.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що в період з 01.07.2013 по
31.08.2013 ОСОБА_3 знаходився в академічній
відпустці, яка відповідно до поняття,
визначеного Положенням про академічні
відпустки та повторне навчання в вищих
закладах освіти, є перервою у навчанні,
тобто в цей період студент не проходить
навчання. У зв'язку з чим при даних
правовідносинах є безпідставним
посилання позивача на положення абз. 2
п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які обов'язковою умовою
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника визначають навчання за
денною формою навчання у
загальноосвітніх навчальних закладах
системи загальної середньої освіти, а
також професійно-технічних, вищих
навчальних закладах, оскільки спірним
питанням є не призначення пенсії, а
тимчасове припинення вже призначеної
пенсії.

Спірним питанням є наявність або
відсутність законодавчо передбачених
підстав для припинення виплати пенсії
у зв'язку з втратою годувальника, та, як
наслідок, наявність або відсутність
підстав для відшкодування виплаченої
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Для вирішення спірних питань
судом застосовуються положення п.6 ч.1
ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», які регулюють
процедуру припинення страхових виплат,
та Положення про академічні відпустки
та повторне навчання в вищих закладах
освіти, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 червня 1996 р. за N 325/1350,
яке визначає поняття академічної
відпустки. У зв'язку з тим, що
академічна відпустка - це перерва у
навчанні, в наявності підстави,
визначені п.6 ч.1 ст. 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», для припинення
страхової виплати ОСОБА_3, а саме:
пенсії по втраті годувальника (пп. «д»
п.1 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону).

Наявність законодавчо
визначеного поняття «академічна
відпустка» вказує на необхідність
застосування цієї обставини як іншого
випадку, передбаченого законодавством,
який обумовлює припинення страхової
виплати відповідно до п.6 ч.1 ст. 38 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Оскільки при даних спірних
правовідносинах в наявності підстави
для припинення страхових виплат за
спірний період, як наслідок, відсутні
підстави для відшкодування
відповідачем виплаченої позивачем
пенсії по втраті годувальника за
період з 01.07.2013 по 31.08.2013.

Щодо позовних вимог в частині визнання
дій відповідача щодо не виплати суми
витрат на виплату пенсії ОСОБА_3 по
втраті годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві
неправомірними, судом встановлено
наступне.

Вчинення чи не вчинення певних дій
суб'єктом владних повноважень є
способом реалізації наданої суб'єкту
владних повноважень компетенції.
Здійснення чи не здійснення дії являє
собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Самі по собі дії чи
бездіяльність не тягнуть за собою
будь-яких правових наслідків для особи.
Правові наслідки для позивача несуть
акти індивідуальної дії - постанови.
Саме вони мають вплив на його права та
інтереси. Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення для фізичної особи прав (чи
інтересів).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі міста Луганська
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м.Луганську про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відшкодувати виплачену пенсію в сумі
300,00 грн. задоволенню не підлягають.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
стягнення заборгованості в сумі 300,00
грн. відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено у
повному обсязі 28 лютого 2014 року.

Суддя
С.В. Борзаниця