Справа № 361/4505/13-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/4505/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Пухна О.М.
Суддя-доповідач: Грибан
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Броварської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним
позовом, в якому просив (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог)
визнати незаконним та скасувати
рішення Броварської міської ради №
829-27-06 від 20.12.2012 року, зобов'язати
відповідача задовольнити прохання
ОСОБА_4 щодо приватизації житлового
приміщення АДРЕСА_1, відповідно до
поданої заяви та передати зазначене
житлове приміщення у приватну
власність ОСОБА_4

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального, права просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Сторони, належним чином повідомлені, в
судове засідання на апеляційний
розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
справи, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін та третіх осіб.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
вважає що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач вселився у кімнату АДРЕСА_1 на
підставі ордеру № 201 від 20 червня 2002
року. Працював у Броварській
центральній районній лікарні на посаді
неанатолога.

Рішенням Броварської міської ради
Київської області від 24.03.2009 року №
1059-58-05, гуртожиток по АДРЕСА_1 передано у
спільну сумісну власність
територіальної громади сіл та селищ
Броварського району Київської області
та територіальної громади міста
Бровари Київської області.

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до громадської організації «Комітет
громадського самоврядування Київської
області» з письмовим проханням
представляти його інтереси в
Броварській міській раді з питань
приватизації житлових приміщень у
гуртожитку по АДРЕСА_1.

16.11.2012 року громадська організація
подала заяву про внесення на розгляд
сесії Броварської міської ради
Київської області в порядку місцевої
ініціативи проекту рішення «Про
надання згоди на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитку по АДРЕСА_1».

20 грудня 2012 року Броварською міською
радою Київської області прийнято
рішення за № 829-27-06, яким відхилено
вказаний проект рішення з підстав його
невідповідності вимогам чинного
законодавства.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
оскаржуване рішення прийнято
уповноваженим на те органом, в межах
компетенції та відповідно до вимог
чинного законодавства . Крім того, суд
першої інстанції вважав
безпідставними вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача задовольнити
прохання щодо приватизації житлового
приміщення у гуртожитку, оскільки
вказані повноваження входять до
компетенції Броварської міської ради і
виходять за межі компетенції суду.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 5
Закону України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків» забезпечення реалізації
конституційного права на житло
мешканців гуртожитків, на яких
поширюється дія цього Закону,
здійснюється з дотриманням таких
підходів:

1) передача та прийняття гуртожитків, що
є об'єктами державної власності, у
власність територіальних громад
здійснюється відповідно до Закону
України «Про передачу об'єктів права
державної та комунальної власності» та
з урахуванням особливостей, визначених
цим Законом;

2) передача гуртожитків (як цілісних
майнових комплексів) у власність
територіальних громад здійснюється за
рішенням законного власника
гуртожитку (чи уповноваженої власником
особи) або за рішенням суду;

3) прийняття гуртожитків (як цілісних
майнових комплексів) у власність
територіальної громади здійснюється
за рішенням відповідної місцевої ради
(або за рішенням виконавчого органу
місцевої ради з наступним
затвердженням цією радою);

4) передача гуртожитків, що є об'єктами
приватної власності, у власність
територіальних громад здійснюється на
договірних умовах відповідно до
чинного законодавства;

5) після прийняття гуртожитку у
власність територіальної громади
згідно з цим Законом місцева рада
приймає на сесії в межах своєї
компетенції відповідне рішення щодо
подальшого його використання, а саме:
залишити цілісний майновий комплекс у
статусі «гуртожиток» та дозволити
приватизацію його житлових і
нежитлових приміщень. У цьому разі
здійснюється приватизація приміщень
гуртожитку його законними мешканцями
згідно з цим Законом.

Згідно ст.6 названого Закону, передача
житлових приміщень у гуртожитках у
власність громадян здійснюється на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 названого Закону
основною умовою для реалізації права
на приватизацію житлових приміщень у
гуртожитку є перехід будинку
гуртожитку у власність територіальної
громади та прийняття місцевою радою
рішення про передачу цих приміщень у
власність мешканців гуртожитку.

Виходячи з аналізу вищезазначених
правових норм, прийняття рішення щодо
подальшого використання гуртожитку
відноситься до компетенції місцевої
ради.

Як вбачається з матеріалів справи, у
подальшому місцевою радою рішення про
передачу житлових приміщень
гуртожитку у власність мешканців
гуртожитку не приймалось, а тому
відсутні правові підстави для
вирішення питання приватизації
житлового приміщення у зазначеному
гуртожитку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
заяву позивача розглянуто у
визначеному законом порядку та в межах
компетенції Броварської міської ради.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.