Справа № 267/6389/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Колієв С.А.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
справа №267/6389/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Старосуда М.І.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Гірницького районного
суду м. Макіївки від 15 листопада 2013 року
у справі № 267/6389/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, та стягнення моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області (далі УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки), в якому
просила визнати протиправною
бездіяльність УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки в частині не
нарахування и невиплати щомісячного
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період
2010, 2011, 2012, 2013 роки; зобов'язати УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки
здійснити дії по нарахуванню та
виплаті щомісячного підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 1 січня 2010 року до 1
вересня 2013 року, з урахуванням фактично
виплачених сум; зобов'язати УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки
провести розрахунок та виплатити
компенсацію невиплаченої частини
пенсії, нарахованої та невиплаченої з
порушенням строків виплати, відповідно
закону з 01.01.2010 року до 01.09.2013 року;
зобов'язати УПФУ в Гірницькому районі
м. Макіївки відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 12000, 00 грн. заподіяну в
результаті порушення прав, пов'язаних з
протиправною бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень по не нарахуванню
та невиплаті підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 01.01.2010 року по теперішній
час (а. с. 1-24).

Ухвалою Гірницького районного суду м.
Макіївки від 15 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки в
частині визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки
нарахувати та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії у розмірі 30% від
мінімальної пенсії за віком за період з
1 січня 2010 року до 3 березня 2013 року
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку, встановленого ст. 99
КАС України (а. с. 48-50). Позивачем ухвала
оскаржена шляхом подання апеляційної
скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року у справі № 267/6389/13-а зазначена
ухвала Гірницького районного суду м.
Макіївки від 15 листопада 2013 року
залишена без змін, а апеляційна скарга
без задоволення.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки від 15 листопада 2013 року у
позові ОСОБА_2 до УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди відмовлено у
повному обсязі (а. с. 51-54).

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції і
постановити нову, якою задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі (а. с.
57-62, 71-74).

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України
судом апеляційної інстанції справу
розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, обговорила доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, постанову
суду першої інстанції необхідно
залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач віднесений до
соціальної групи «Дитина війни» згідно
до вимог ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», що
підтверджено датою її народження у
паспорті (а. с. 12), відповідної відміткою
органу соціального захисту населення у
пенсійному посвідчені (а. с. 14).

На звернення позивача від 10.07.2013 року
щодо виплати підвищення до пенсії як
«дитині війни» УПФУ в Гірницькому
районі м.Макіївки надав відповідь
23.07.2013 року № 104/Л-02-01-0, в якій
роз'яснив, що з 01.01.2010 року зазначене
підвищення до пенсії виплачувалося у
розмірі 49,80грн. відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року. З 01.01.2012 року підвищення до
пенсії «дітям війни» виплачувалося у
розмірі 7% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
відповідно до п.4 постанови КМУ України
№1381 від 28.12.2011 року «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення». Розмір
підвищення «дітям війни» до пенсії
позивачеві виплачувалося з 01.01.2012 року -
57,54грн., з 01.04.2012 року - 58,66грн., з 01.07.2012 р. -
59.08.грн., з 01.10.2012 р. - 59.92грн., з 01.12.2012р. -
61,88грн., з 01.01.2013 р. - 62.58грн. (а. с. 17, 18).

В цій же відповіді відповідач роз'яснив
позивачеві, що підвищення до пенсії як
«дитині війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком було нараховано на
виконання постанови Гірницького
районного суду м. Макіївки від 29.01.2010
року у справі № 714/2010 та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2011 року,
яким рішення суду першої інстанції
залишене без змін, за період з 09.07.2007
року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до
31.12.2009 року (а. с. 17, 18).

Спірним у справі, з врахуванням ухвали
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 15 листопада 2013 року про залишення
без розгляду позовних вимог за період з
1 січня 2010 року до 3 березня 2013 року, є
питання щодо розмірів, в яких
відповідач нараховує та виплачує
позивачеві підвищення до пенсії як
дитині війни, яку позивач отримує у
відповідності до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 04.03.2013 року.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV
від 18.11.2004 року в редакції, яка діяла до
01.01.2007 року, дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19 червня 2011
року. Пунктом 7 частини І зазначеного
Закону Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 745 від 6 липня 2011 року, яка набула
чинності з дня опублікування - 23 липня
2011 року (газета Урядовий кур'єр, 2011, 07,
23.07.2011 № 133) установлено, що особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: - тим, що належать до
категорії 3, - 10 відсотків.

Конституційний Суд України у рішенні №
20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року дійшов
висновку, що пункт 4 розділу VII
„Прикінцеві положення" Закону України
„Про Державний бюджет України на 2011
рік" від 23 грудня 2010 року № 2857-VI
(Відомості Верховної Ради України, 2011
р., № 7-8, ст. 52) встановлює механізм
реалізації положень законів України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", „Про
соціальний захист дітей війни", „Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", а тому не суперечить статті 75,
пункту 3 частини першої статті 85, статті
95 Конституції України. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012 у справі
за конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України встановлено,
що положення статті 1, частин першої,
третьої статті 95 Конституції України у
системному зв'язку з положеннями
статті 3, частини першої статті 17,
частини третьої статті 22, статей 46, 48
Основного Закону України треба
розуміти так, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України.
Зазначеним Рішенням також встановлено,
що повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Конституційний Суд України своїм
Рішенням від 25.01.2012 року у справі №
1-11/2012 також роз'яснив, що суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» від 6 грудня 2012 року
№5515-VI норми статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України
та бюджету Пенсійного фонду України на
2013 рік.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» №1381 від 28
грудня 2011 року, яка набула чинності,
встановлено, що дітям війни ( крім тих,
на яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» і «Про жертви
нацистських переслідувань») до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
проводиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму , встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, в 2013 році відповідачем виплата
щомісячної доплати до пенсії як
«дитині війни» здійснюється
відповідно до Закону України « Про
державний бюджет України на 2013 рік» та
постанови КМУ №1381 від 28.12.2011 року.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає висновки суду першої інстанції
щодо відмови у задоволенні позову
обґрунтованими, оскільки відповідач
нараховує та виплачує підвищення до
пенсії згідно норм діючого
законодавства, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції відсутні..

Керуючись ст. 195, п.2 ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки від 15 листопада 2013 року у
справі № 267/6389/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, та стягнення моральної шкоди
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
Л.А. Василенко

Судді
М.М. Гімон

М.І. Старосуд