Справа № 757/8792/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Горкава В.Ю.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
суддів: Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. розглянувши у порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Печерського
районного суду м. Києва у справі за
позовом ОСОБА_4 до Правління Пенсійного
фонду України, Управління Пенсійного
Фонду України в м. Каменець-Подільський
Хмельницької області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання призначити та виплатити
пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
Печерського районного суду м. Києва із
позовом до Правління Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного Фонду
України в м. Каменець-Подільський
Хмельницької області, у якому просила:

- визнати незаконною бездіяльність
Правління Пенсійного фонду України
щодо передачі уповноваженому
територіальному органу її заяви для
прийняття рішення про призначення та
виплати їй пенсію за віком за межами
України;

- зобов'язати відповідачів призначити
та виплатити пенсію за період з 22.08.2012
року за межі України.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 15 травня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивачем подано апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, відповідно до пункту 1
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з серпня 1963 року по червня 1990
року працювала на території України, що
підтверджується трудовою книжкою.

01.01.1991 року позивач виїхала з України до
Держави Ізраїль на постійне місце
проживання.

22.08.2012року позивач звернулася до
відповідача Правління Пенсійного
фонду України із заявою про
призначення та виплату їй пенсії у
зв'язку з прийняттям Конституційним
судом України рішення № 25-рп/2009 від
07.10.2009 року, яким визнано недійсними
положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та другого
речення ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», разом з тим листом
відповідача Правління Пенсійного
фонду України від 20.09.2012року позивачу
повідомлено, що вказане рішення
Конституційного суду України
поширюється на осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після 07.10.2009 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з наступних
підстав.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію нарівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міждержавними
угодами.

Пенсійне забезпечення громадян
України, що проживають за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами.

Колегія суддів зазначає, що норма
статті 92 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» містить у собі положення
про те, що громадянам, які виїхали на
постійне проживання за кордон, пенсії
не призначаються. Пенсії, призначені в
Україні до виїзду на постійне
проживання за кордон, виплачуються за 6
місяців наперед перед від'їздом за
кордон. За час перебування цих громадян
за кордоном виплачуються тільки
пенсії, призначені внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання. Порядок переведення
пенсій, призначених внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Конституційним судом України прийнято
рішення від 07.10.2009 року № 25-рн/2009 щодо
відповідності Конституції України
положень пункту 2 частини першої статті
49, другого речення статті 51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Згідно вказаного рішення
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058.
Стаття 92 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» неконституційною не
визнавалася.

Згідно частини 1 статті 44 Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» заява про
призначення (перерахунок) пенсії або
про її відстрочення та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особам, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон не призначаються, якщо інше
не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення між Україною
та Державою Ізраїль не укладено.

Також колегія суддів зазначає, що з
матеріалів справи вбачається, що
позивач вперше звернувся з заявою про
призначення пенсії до управління лише
22.08.2012 року, тобто пенсія позивачу по
справі в Україні взагалі не
призначалась.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо відмови в задоволенні
адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду м. Києва від 15 травня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.