Справа № 806/924/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Житомир

справа № 806/924/14

категорія 10.4.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Семенюка М.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Бердичівського міського
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення 3158,70 грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути з ОСОБА_1 кошти в
сумі 3158,70 грн. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначає, що відповідач з
28.03.2013 року перебувала на обліку в
Бердичівському міському центрі
зайнятості як безробітна і отримувала
допомогу по безробіттю і в той же час
була зареєстрована, як приватний
підприємець. Про те, що вона є зайнятою
особою центр зайнятості не повідомив, у
зв'язку з чим не мала права на
присвоєння статусу безробітного та
отримання допомоги по безробіттю в
сумі 3158,70 грн. Добровільно зазначені
кошти відповідач не повернула, а тому
позивач просить стягнути їх в судовому
порядку.

Представник позивача надав заяву з
проханням розгляд справи проводити в
порядку письмового провадження,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач до суду не прибула, про час і
місце розгляду справи повідомлялась
належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року №1533-ІІІ
(далі - Закон).

28 березня року до Бердичівського
міського центру зайнятості звернулась
ОСОБА_1 для сприяння у
працевлаштуванні. При цьому
відповідачем на ім'я директора
Бердичівського МЦЗ було подано заяву, в
якій вона просила до вирішення питання
про працевлаштування надати статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Одночасно, в заяві
зазначала, що в даний час не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує, права на пільгову пенсію не
має та зобов'язується своєчасно
повідомляти центр зайнятості про всі
зміни внесені в персональну картку.

На підставі вказаної заяви відповідачу
було надано статус безробітного та
відповідно до п. 1,3,4 ст. 22, п.1 ст. 23 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" призначено виплату
допомоги по безробіттю.

Згідно зі п. 1.2. р. 1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінпраці України № 307 від 20.11.2000 року,
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року №
803-XII, чинного на час звернення
відповідача до позивача, далі - Закон).

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб, зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство" в Україні належать до
зайнятого населення (пп. "б" п. 3 ст. 1
Закону).

Якщо особа зареєстрована як приватний
підприємець (незалежно від того,
сплачує вона єдиний податок чи
перебуває на загальній системі
оподаткування, отримує доходи від
підприємницької діяльності чи ні), вона
не може бути визнана безробітною і не
має права на виплату допомоги по
безробіттю.

Після того як фізична особа -
підприємець припинить підприємницьку
діяльність, вона зможе стати на облік у
центрі зайнятості і матиме право на
отримання допомоги по безробіттю, за
умови сплати страхових внесків під час
здійснення підприємницької
діяльності.

Юридичний факт припинення
підприємницької діяльності, згідно із
Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", потребує
підтвердження шляхом внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
відповідного запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем.

Отже, лише після державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізична особа матиме право набути в
установленому порядку статусу
безробітного та отримувати допомогу по
безробіттю.

Судом встановлено, що начальником
відділу організації працевлаштування
населення було проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", про що складено
акт № 4 від 27.01.2014 року (а.с.4). За
результатами розслідування
встановлено, що вищевказана безробітна
з 27.04.1998 року зареєстрована як фізична
особа - підприємець, хоча в заяві про
надання статусу безробітного від
28.03.2013 року повідомляла, що не
зареєстрована як фізична особа -
суб'єкт підприємницької діяльності
(а.с.5).

Наведені обставини також
підтверджуються витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, виданим
25.01.2014 року Реєстраційною службою
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області, згідно якого ОСОБА_1
зареєстрована як фізична особа -
підприємець з 27.04.1998 року, відомості
щодо запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця - відсутні
(а.с.6).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців"
встановлено, що державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

За таких обставин, коли підприємницька
діяльність відповідача не була
припинена на момент реєстрації в
службі зайнятості, то вона відносився
до зайнятої категорії населення, а тому
не мала права отримувати допомогу по
безробіттю.

Відповідно до п. 6.14. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінпраці України № 307 від 20.11.2000 року,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Згідно розрахунку Бердичівського
міського центру зайнятості, за період
перебування ОСОБА_1 на обліку як
безробітного з 03.07.2013 року по 27.12.2013
року, їй виплачено допомоги по
безробіттю в загальному розмірі 3158,70
грн.(а.с.10).

Кошти в добровільному порядку
відповідачем не повернуті.

З огляду на викладене, суд вважає, що
вимоги Бердичівського міського центру
зайнятості про стягнення з відповідача
коштів в сумі 3158,70 грн. є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Бердичівського міського центру
зайнятості безпідставно виплачену
допомогу по безробіттю в сумі 3158,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.М.
Семенюк