Справа № 803/2693/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.
Справа № 876/1217/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любомльському районі
Волинської області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 року
у справі за позовом комунального
підприємства «Любомльське
житлово-комунальне господарство» до
управління Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області про скасування рішення ,-

встановила:

У грудні 2013 року комунальне
підприємство «Любомльське
житлово-комунальне господарство»
звернулося з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області про скасування рішення.

Позивач вказував, що на підставі
частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», за
несвоєчасне перерахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
відповідачем прийнято рішення №407 від
29.07.2013 року, яким до КП «Любомльське
ЖКГ» застосовано штраф у розмірі 1500,33
грн. та пеню за період з 20.06.2013 року до
27.06.2013 року у розмірі 105,02 грн.

Вважаючи прийняті рішення незаконним,
позивач звернувся до суду та просив
його скасувати.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області від 29.07.2013 року №407 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи доводи апеляційної
скарги, вважає, що така задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що КП «Любомльське
ЖКГ» відповідно до частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-VІ від 8
липня 2010 року (далі - Закон №2464-VІ) є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і знаходиться на
обліку в УПФ України в Любомльському
районі.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 6 Закону №2464-VІ, платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Частиною восьмою статті 9 Закону №2464-VІ
передбачено, що платники єдиного
внеску, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний місяць, не пізніше 20 числа
наступного місяця, крім гірничих
підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Згідно із частиною десятою статті 25
Закону №2464-VІ, на суму недоїмки
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25
Закону №2464-VІ передбачено, що орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції: за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

З матеріалів справи вбачається, що УПФ
України в Любомльському районі було
винесено рішення №407 від 29 липня 2013
року про застосування до КП
«Любомльське ЖКГ» штрафу в розмірі 1 500
грн. 33 коп. за невчасне перерахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
нараховано пеню за період з 20 червня 2013
року по 27 червня 2013 року у розмірі 105
грн. 02 коп.

Проте, судом встановлено, що КП
«Любомльське ЖКГ» 19 червня 2013 року
подало до УДКС України у Любомльському
районі платіжні доручення №38 від 19
червня 2013 року на суму 3 055 грн. 81 коп. та
№41 від 19 червня 2013 року на суму 11 950 грн.
38 коп. для оплати єдиного внеску за
травень 2013 року.

Однак, УДКС України у Любомльському
районі списано з рахунків підприємства
на рахунок УПФ України в Любомльському
районі кошти для сплати єдиного внеску
за травень 2013 року лише 27 червня 2013
року.

Згідно із пунктом 1.30 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» від 5 квітня
2001 року №2346-ІІІ(далі - Закон №2346-ІІІ)
платіжне доручення - розрахунковий
документ, який містить доручення
платника банку, здійснити переказ
визначеної в ньому суми коштів зі свого
рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до статті 8 Закону №2346-ІІІ
банк зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону №2346-ІІІ
передбачено, що під час використання
розрахункового документа ініціювання
переказу є завершеним: для платника - з
дати надходження розрахункового
документа на виконання до банку
платника.

З наявних в матеріалах справи виписок з
банку по рахункам №7143 та
№7143 вбачається, що на рахунках КП
«Любомльське ЖКГ», станом на 17 червня
2013 року, наявні кошти в сумі, достатній
для сплати єдиного внеску за травень 2013
року.

Пунктом 32.2 статті 32 Закону №2346-ІІІ
визначено, що у разі порушення банком,
що обслуговує отримувача, строків
завершення переказу цей банк
зобов'язаний сплатити отримувачу пеню
у розмірі 0,1 відсотка суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, що не може перевищувати 10
відсотків суми переказу, якщо інший
розмір пені не обумовлений договором
між ними. В цьому випадку платник не
несе відповідальності за прострочення
перед отримувачем.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивач
повністю виконав свої обов'язки по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до Пенсійного
фонду за травень 2013 року. У відповідача
не було правових підстав для
притягнення позивача до
відповідальності, оскільки останнім
не порушено строків перерахування
коштів до Пенсійного фонду, а тому КП
«Любомльське ЖКГ» не може нести
відповідальності за дії, які сталися не
з його вини, та за належно виконані
зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення , дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятого
рішення №407 від 29 липня 2013 року

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 року
у справі №803/2693/13-а - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич