Справа № 810/6460/13-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6460/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковича В.Ю., Собків
Я.М.,При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5
пред'явив позов до Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
03.06.2013 №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на загальній системі
оподаткування. Діяльність здійснює на
підставі торгових патентів (а.с.85, 86),
виданих Броварською ОДПІ 28.05.2010 серії
НОМЕР_1 (термін дії з 01.06.2010 по 31.05.2011) та
12.01.2011 серії НОМЕР_1 (термін дії з 14.01.2011
по 31.12.2015).

Видами діяльності ФОП ОСОБА_5 є
роздрібна торгівля м'ясом і м'ясними
продуктами в спеціалізованих
магазинах; роздрібна торгівля рибою,
ракоподібними та молюсками в
спеціалізованих магазинах; роздрібна
торгівля хлібобулочними виробами,
борошняними та цукровими
кондитерськими виробами в
спеціалізованих магазинах; роздрібна
торгівля напоями в спеціалізованих
магазинах; роздрібна торгівля
тютюновими виробами в спеціалізованих
магазинах; роздрібна торгівля іншими
продуктами харчування в
спеціалізованих магазинах.

За результатами перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 по 31.03.2013 складений акт
від 15.05.2013 №422/17-2/НОМЕР_2 (надалі - Акт
перевірки), який містить висновки, з
урахуванням предмету спору, про
порушення позивачем пункту 181.1 статті
181, пунктів 183.2, 183.10 статті 183, пункту 187.1
статті 187 Податкового кодексу України,
в результаті чого позивачем занижено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 120695,77
грн..

Висновок податкового органу про
заниження суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, за його твердженням,
пов'язується із порушенням позивачем
вимог статті 181 Податкового кодексу
України.

На підставі Акта перевірки, відповідно
до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України,
Броварською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.06.2013 №,
згідно з яким позивачеві збільшено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 146204,46 грн., у
тому числі, за основним платежем - 120695,77
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 25508,69 грн.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття податкового
повідомлення-рішення відповідачем
суду не доведена, суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Як вбачається із змісту Акта перевірки,
загальна сума від здійснення операцій
з постачання товарів ФОП ОСОБА_5 за
період з 01.03.2010 по 28.02.2011 становила 300865,68
грн.

Вказана сума була розрахована
податковим органом на підставі звітів
про використання реєстратора
розрахункових операцій.

Разом з цим, із наданих позивачем
документів щодо поставки йому товарів
від суб'єктів господарювання, які у
подальшому реалізовувались позивачем
третім особам, а саме видаткових
накладних (а.с.33-36), до ціни товарів за
період з 01.03.2010 по 28.02.2011 включена
вартість податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 181.1 статті 181
Податкового кодексу України, у разі
якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188
Податкового кодексу України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

В силу пункту 188.1 статті 188 Податкового
кодексу України, не включаються до бази
оподаткування податком на додану
вартість: а) податок на додану вартість;
б) акцизний податок на спирт етиловий,
що використовується виробниками для
виробництва лікарських засобів (крім
лікарських засобів у вигляді бальзамів
та еліксирів); в) збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування на
вартість послуг стільникового
рухомого зв'язку.

Таким чином, положення «без урахування
податку на додану вартість» пункту 181.1
статті 181 Податкового кодексу України
слід тлумачити як необхідність
вирахування суми ПДВ, сплаченої
позивачем при придбанні товару.

В іншому випадку вказане правове
положення не матиме застосування,
оскільки пункт 188.1 статті 188
Податкового кодексу України
стосується осіб, що не є платниками ПДВ,
відповідно не пов'язані з жодним іншим
податком на додану вартість, окрім
того, що сплачується ними при придбанні
товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у
рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 21.02.2013 по справі К-20257/10,
від 19.03.2013 по справі № 2а/2570/1906/12.

Таким чином, при розрахунку загальної
суми операцій з поставки товарів
протягом останніх 12 календарних
місяців (за період з 01.03.2010 по 28.02.2011)
відповідачем, відповідно до вимог
пункту 181.1 статті 181 Податкового
кодексу України, з суми 300865,68 грн. не
відраховано податок на додану
вартість, а тому, на думку суду,
позивачем не було перевищено дохід в
сумі 300000,00 грн.

Крім того, податкове законодавство
України ґрунтується, зокрема, на
принципі презумпції правомірності
рішень платника податку в разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу (стаття 4
Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності винесення ним
спірного податкового
повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.