Справа № 826/17650/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Епель О.В.,

суддів:
Федотова І.В.,
Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря

Бабенка Д.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»
до виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
Банк «ТРАСТ» ( далі - позивач )
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності ( далі - відповідач ) про
визнання протиправним та скасування
рішення виконавчої дирекції
Київського міського відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 20 серпня 2013
року № 65-Ц про повернення коштів Фонду
та застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 19 грудня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з таким цим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 грудня 2013 року та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, так як, на його думку,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду - скасуванню, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, з 31
липня 2013 року по 06 серпня 2013 року
виконавчою дирекцією Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - виконавча
дирекція Фонду) було проведено
перевірку публічного акціонерного
товариства (далі - ПАТ) Банк «ТРАСТ» по
коштах Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, за
результатами якої складено акт від 06
серпня 2013 року № 114.

Згідно з висновками зазначеного акту
перевірки, відповідачем встановлено
порушення ПАТ Банк «ТРАСТ» вимог
законодавства у галузі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
порушення порядку обчислення
середньої заробітної плати ( доходу )
для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що призвело
до неправомірного зарахування
позивачем витрат за рахунок коштів
Фонду на загальну суму 14184,80 грн.

На підставі та на виконання
зазначеного акту перевірки виконавчою
дирекцією Фонду було винесено рішення
про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності від
20 серпня 2013 року № 65-Ц.

Колегія суддів встановила, що,
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що ПАТ
Банк «ТРАСТ» було правомірно здійснено
обчислення середньоденної заробітної
плати ОСОБА_2 для розрахунку страхових
виплат шляхом ділення нарахованої за
розрахунковий період заробітної плати
застрахованої особи ОСОБА_2, з якої
сплачувалися страхові внески, на
кількість календарних днів за
розрахунковий період без урахування
календарних днів, не відпрацьованих з
поважних причин, - відпустка по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Кодексом законів про працю України (
далі - КЗпП України ), нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» (далі - Закон №
2240-III), Постановою Кабінету Міністрів
України «Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням» від 26 вересня
2001 року № 1266 (далі - Постанова № 1266).

Так, відповідно до статті 53
Закону № 2240-III, при обчисленні
середньої заробітної плати (доходу) для
забезпечення допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням.
Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання
допомоги по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах визначається Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 3 пункту 14 Постанови № 1266
закріплено, що середньоденна заробітна
плата (дохід, грошове забезпечення)
обчислюється шляхом ділення
нарахованої за розрахунковий період
заробітної плати (оподатковуваного
доходу, грошового забезпечення), з якої
сплачувалися страхові внески: на
кількість календарних днів за
розрахунковий період (без урахування
календарних днів, не відпрацьованих з
поважних причин, - тимчасова
непрацездатність, відпустка у зв'язку
з вагітністю та пологами, відпустка
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку та шестирічного
віку за медичним висновком для
розрахунку допомоги по вагітності та
пологах за страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
та похованням) - за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням на випадок
безробіття і від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності (крім допомоги по
тимчасовій непрацездатності), для
осіб, робочий час яких у зв'язку з
особливостями умов праці не піддається
точному обліку, для осіб, які робочий
час розподіляють на свій розсуд
(робота вдома, страховий агент тощо),
та для добровільно застрахованих осіб
та осіб, які сплачують єдиний
податок за усіма видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування" (приклад
наведено у додатку 1). Для
військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу, календарні дні
тимчасової непрацездатності і
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами з розрахункового періоду не
виключаються.

Згідно з частино 8 статті 179 КЗпП
України, за бажанням жінки або осіб,
зазначених у частині сьомій цієї
статті, у період перебування їх у
відпустці для догляду за дитиною вони
можуть працювати на умовах неповного
робочого часу або вдома. При цьому за
ними зберігається право на одержання
допомоги в період відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Отже, з викладених правових положень
вбачається, що обчислення
середньоденної заробітної плати
здійснюється шляхом ділення
нарахованої за розрахунковий період
заробітної плати, з якої
сплачувалися страхові внески, на
кількість календарних днів за
розрахунковий період, до складу яких не
включаються лише ті календарні дні, які
не відпрацьовані з поважних причин,
зокрема, через перебування особи у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що правова підстава для
виключення із загального
розрахункового періоду календарних
днів, не відпрацьованих особою у
зв'язку з перебуванням у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виникає за одночасної
наявності двох умов: 1) календарні дні,
що виключаються із загального
розрахункового періоду, за який
підприємством сплачуються страхові
внески, повинні бути робочими днями
працівника, відповідно до його
індивідуального графіку роботи; 2)
зазначені календарні дні не були
відпрацьовані працівником через
перебування у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів встановила, що на підставі
наказів позивача від 03 червня 2010 року №
81-К та від 14 квітня 2011 року № 41-к ОСОБА_2
було встановлено неповний робочий час
та графік роботи на умовах неповного
робочого тижня, а саме: робочі дні -
вівторок та середа.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, діючи у порушення вимог частини
3 пункту 14 Порядку № 1266, позивач при
обчисленні середньоденної заробітної
плати ОСОБА_2 виключив із загального
розрахункового періоду календарні дні
понеділок, четвер та п'ятницю, вважаючи
їх невідпрацьованими ОСОБА_2 через її
перебування у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Однак, судова колегія звертає увагу на
те, що понеділок, четвер та п'ятниця,
згідно з графіком роботи ОСОБА_2,
взагалі не були її офіційними
вихідними днями, що обумовлює
відсутність правових підстав для
виключення цих днів із загального
розрахункового періоду.

З огляду на це, судова колегія вважає,
що розрахунок середньомісячної
заробітної плати для обчислення
допомоги по вагітності та пологам
ОСОБА_2 повинен був здійснюватися
шляхом ділення її доходу на кількість
календарних днів розрахункового
періоду без виключень, оскільки весь
розрахунковий період особа
пропрацювала на умовах неповного
робочого тижня.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що у даному випадку відсутні правові
підстави для визнання протиправним та
скасування рішення виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 20 серпня 2013 року №
65-Ц про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Таким чином, судом першої інстанції
при ухваленні спірного судового
рішення було неповно з'ясовано
фактичні обставини справи та порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на це, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - задовольнити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 грудня 2013 року -
скасувати.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 грудня 2013 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову публічного акціонерного
товариства Банк «ТРАСТ» до виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено
12 березня 2014 року.

Головуючий суддя

Епель О.В.

Судді:

Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.