Справа № 2а-1061/10/1670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К-32882/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Карася О.В.
(головуючого), Голубєвої Г.К., Рибченка
А.О., розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів у Сумській області Державної
податкової адміністрації України на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2010 у
справі № 2а-1061/10/1670 за позовом Закритого
акціонерного товариства "Псьол" до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів у Сумській області Державної
податкової адміністрації України про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство в судовому порядку
оскаржило рішення від 11.02.2010 3 -32,
яким Регіональним управлінням
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Сумській області
Державної податкової адміністрації
України до позивача відповідно до ст. 17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" застосовано штрафні санкції у
розмірі 6 149,18 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.04.2010 у
задоволенні позову відмовлено.

Апеляційний адміністративний суд
постановою від 20.09.2010 судове рішення
першої інстанції скасував та ухвалив
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнив.

Не погодившись із судовим рішенням
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, де посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене судове рішення скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

У поданих запереченнях на скаргу
Товариство просить у задоволенні
скарги відмовити через її
необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, оспорюване позивачем
рішення про застосування штрафних
санкцій було прийнято на підставі акта
перевірки щодо дотриманням суб'єктом
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій від 15.01.2010,
яким було встановлено факт зберігання
позивачем у кафе на АЗС по вул. Черепна,
21 в м. Суми роздрібних партій тютюнових
та алкогольних напоїв за відсутності
довідки про внесення місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів до Єдиного державного реєстру,
що є порушенням вимог ст. 15 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів". Тобто,
підставою прийняття оскаржуваного
рішення стало те, що на час проведення
перевірки у позивача була відсутня
довідка про внесення місця роздрібної
торгівлі тютюновими виробами та
алкогольними напоями по вул. Черепна, 21
в м. Суми до Єдиного державного реєстру
місць зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Судами також встановлено, що
Товариством 14.01.2010 було зареєстровано
100,6 м 2 по вул. Черепна, 21 в м. Суми як
місце зберігання роздрібних партій
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, що підтверджується довідками
серії АП № 172885 та № 172886, однак які на
момент перевірки були відсутні у
позивача.

Так, ч. 22 ст. 15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" встановлено, що
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання
або того, за заявою якого суб'єкта
підприємницької діяльності таке місце
зберігання було внесено до Єдиного
реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру
проводиться на підставі заяви суб'єкта
підприємницької діяльності з
обов'язковим зазначенням
місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, а також для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження, коду
Єдиного державного реєстру
підприємств, організацій України, для
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності - прізвища,
імені, по батькові, місця проживання,
номера свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності.

Згідно абзацу дев'ятого ч. 2 ст. 17 цього
Закону у разі зберігання спирту або
алкогольних напоїв, або тютюнових
виробів у місцях зберігання, не
внесених до Єдиного реєстру, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків
вартості товару, який знаходиться в
такому місці зберігання, але не менше 1
700,00 грн.

Оскільки наведеною правовою нормою не
встановлено будь-яких інших умов
настання передбаченою нею
відповідальності, окрім як зберігання
спирту, алкогольних напоїв або
тютюнових виробів в місцях, не внесених
до Єдиного державного реєстру місць
зберігання, відсутність довідки щодо
внесення до зазначеного реєстру місця
зберігання алкогольних напоїв або
тютюнових виробів не є підставою для
застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності
відповідних фінансових санкцій.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
виходив з того, що з огляду на факт
реєстрації Товариством на момент
перевірки місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів - 14.01.2010, що підтверджується
довідками серії АП № 172885 та № 172886,
відсутність на момент такої перевірки
таких довідок не доводить складу
порушення, оскільки санкції за
порушення ч. 30 ст. 15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" застосовуються не
за відсутність довідки, а за невнесення
місця зберігання до реєстру.

Також, враховуючи доводи та
заперечення сторін щодо термінів
"зберігання" та "торгівля" в контексті
Закону "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", суд
касаційної інстанції вважає за
потрібне зазначити наступне.

Частиною 30 ст. 15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

Зазначена норма встановлює обов'язок
суб'єктів господарювання зберігати
спирт, алкогольні напої та тютюнові
вироби виключно в спеціальних місцях
зберігання.

При цьому, абзацом 18 ст. 1 зазначеного
Закону визначено, що місце зберігання -
це місце, яке використовується для
зберігання спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання, а місцем торгівлі у
відповідності до положень абзацу 11 ст. 1
цього Закону є місце реалізації
товарів, у тому числі на розлив, в
одному торговому приміщенні (будівлі)
за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше 20
кв. м, обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

Відповідно, вказаним Законом
передбачено обов'язковість внесення
відомостей саме про місце зберігання
до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 28.05.2002 № 251 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Пунктом 2.1 зазначеного Порядку
встановлено, що до Єдиного реєстру
вносяться місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, якщо суб'єкт
господарювання, який здійснює
реалізацію і збереження алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в одному
торгівельному приміщенні (будівлі), не
має відокремленого від об'єкта
роздрібної торгівлі місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, то у такого суб'єкта
господарювання відсутні підстави для
внесення до Єдиного реєстру відомостей
про місце зберігання, з огляду на його
відсутність.

Враховуючи обставини, встановлені
попередніми судовими інстанціями, щодо
наявності у позивача ліцензій на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами, які
підтверджують правомірність
здійснення роздрібної торгівлі
вказаними товарами у кафе на АЗС по вул.
Черепна, 21 в м. Суми, яка зазначена як
місце здійснення торгівельної
діяльності, та відсутність доказів
зберігання позивачем таких товарів у
іншому місці, вимоги законодавства
щодо внесення місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів до Єдиного реєстру на позивача
не розповсюджуються.

З урахуванням викладеного,
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваного судового
рішення апеляційної інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
у Сумській області Державної
податкової адміністрації України
відхилити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2010 у
справі № 2а-1061/10/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко