Справа № 243/8045/13-а
Суддя: Чернишов Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№243/8045/13-а
№2-а/243/21/2014
14 березня 2014року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого- судді Чернишова Ю.В.
при секретарі- Гречко О.О.,
представника позивача-
представника третьої особи-
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Слов'янську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
виконкому Святогірської міської ради,
третя особа ОСОБА_3, про скасування
рішення виконкому Святогірської
міської ради,

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Святоргірської
міської ради Донецької області з
вимогами про скасування рішення
виконкому Слов'янської міської ради
№142 від 27 червня 2012року «Про заміну
правовстановлюючих документів на
нежитлові приміщення і споруди
спортивно-оздоровчого комплексу бази
відпочинку з дітьми «Парк-готель
«Дольче -Віта», розташований по АДРЕСА_1

Свої вимоги позивач
обгрунтував тим, що відповідно до
договорів дарування від 17.08.2007року ,
позивач є власником 37/100 ідеальних
часток зазначеної бази відпочинку.
11/100 ідеальних часток цієї ж бази
відпочинку належать ОСОБА_3.

На підставі рішення суду від
29.12.2009року за ОСОБА_3 визнано право
власності на об'єкти бази відпочинку, а
саме: «В-1»- літній бар площею 10,4 кв.м.;
«З-1» котельня- площею 42,5 кв.м.; «1-2»
побутовий корпус -площею 142,0кв.м.; «К-2»-
сторожка- площею 18,0 кв.м.; «Ч-2»-
ресторан- площею 449,1кв.м.; «З-1» -1/2
частка- трансформаторної підстанції;
«Г-1»- альтанка; №1- огорожа; №2- фонтан;
№3,4 -замощення.

На підставі вищенаведеного рішення
суду від 29.12.2009року, ОСОБА_3 звернулась
до виконкому Святогірської міської
ради з заявою про заміну

правовстановлюючих документів на
належну їй частку бази відпочинку з
дітьми «Парк-готель «Дольче -Віта»,
розташований АДРЕСА_1, та оскаржуваним
рішення виконкому №142 від 27.06.2012року,
такі документи було замінено. Разом з
тим рішенням апеляційного суду
Донецької області від 25.03.2013року
рішення місцевого суду від 29.12.2009року,
було скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні вимог
ОСОБА_3 було відмовлено.

Позивач не згоден рішенням
виконкому, оскільки відпали
обставини, що були підставою для
прийняття такого рішення виконкомом,
внаслідок скасування рішення суду.

Окрім того, якщо зіставити рішення
суду від 29.12.2009р. та свідоцтво про право
власності від 09.07.2012року, фактично було
проведено не реконструкцію об'єкта а
було побудовано новий об'єкт літера Б-2
спортивно оздоровчий комплекс площею
374,3 кв.м..

Виконком виніс рішення , яке не
відповідає діючому законодавству ( п.8.1
Тимчасового Положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інші майнові права на нерухоме
майно) так як фактично декларацією
про готовність об'єкта до експлуатації
було введено в дію
«Спортивно-оздоровчий комплекс бази
відпочинку батьків з дітьми
«Парк-готель «Дольче -Віта»,
розташований АДРЕСА_1, що відповідало
літері Б-2, а тому свідоцтво повинно
було видано лише на цей об'єкт, а не на
всі об'єкти , що знаходяться за цією
адресою, так як реконструкція інших
об'єктів не проводилась.

Також оскаржуваним рішенням
виконкому порушено права позивача,
оскільки рішенням було видано новий
правовстановлюючий документ, в якому
зазначено, що доля ОСОБА_3 складає 1/1 і
власність є приватною, а не спільною, що
підтверджує рішення апеляційного суду
Донецької області від 25.03.2009року.

В судовому засіданні представник
позивача- підтримала позов та навела
аналогічні доводи.

Відповідач - виконком
Слов'янської міської ради,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи в судове
засідання не з'явився, звернулись із
заявою про розгляд справи у їх
відсутність.

Третя особа ОСОБА_3, діючи в суді
через свого представника ОСОБА_5, з
позовом не згодна, просила відмовити в
його задоволенні, мотивуючи це тим, що
на час прийняття оскаржуваного
рішення, мали місце підстави за яких
можливо було прийняти таке рішення,
оскільки рішення міського суду не було
скасовано.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
була власником 11/100 часток нежитлових
будівель бази відпочинку бюатьків з
дітьми, що знаходиться АДРЕСА_1 та
складалась із: складу А-1,8,1,3кв.м.;
котельні-З-1, 42,5кв.м.; овочевого цеху-1-1,
32,8кв.м.; сараю К-1; складу ПММ; сараю Н-1;
льохуП; майстерні Т-1, 45,3 кв.м; гараж зі
складом Ф-1, Х-1,93,7 кв.м.; лазня-пральня,4-1,
88,5 кв.м.; їдальні Ш-1,688,9 кв.м.; вбиральні
Щ-1; спальний корпус№2, Г-1, 300,8кв.м.;
спальний корпус№1, Ж-1, 304,2 кв.м.;
трансформаторна підстанція,З-1;
житловий будинок ,1-1, 17,1 кв.м. піонерська
кімната ,Н-1, 65,0 кв.м.; огорожа 1. ОСОБА_2 є
власником 37/100 часток зазначеної бази
відпочинку.

Для власних потреб позивачем
було переоборудоване зазначене майно,
тобто проведена реконструкція на
підставі рішення Святогірської
міської ради від 20.06.2006року №45.
17.08.2009року КП «БТІ» м. Слов'янська було
здійснено технічну інвентаризацію
зазначеної бази та наданий ОСОБА_3
новий технічний паспорт, відповідно до
якого змінилися найменування
приміщень та збільшилась площа.
Відповідно до зазначеного технічного
паспорта 11/100 часток, що належать ОСОБА_3
складаються із : «В-1»- літній бар
площею 10,4 кв.м.; «З-1» котельня- площею
42,5 кв.м.; « 1-2» побутовий корпус -площею
142,0кв.м.; «К-2»- сторожка- площею 18,0 кв.м.;
«Ч-2»- ресторан- площею 449,1кв.м.; «З-1» -1/2
частка- трансформаторної підстанції;
«Г-1»- альтанка ; №1- огорожа; №2- фонтан;
№3,4 -замощення. ОСОБА_3 звернулась в
суді із позовом до ОСОБА_2.,
Святогірської міської ради про
виділення їй в натурі частки з майна.
Рішенням суду від 29.12.2009року її позов
задоволено, виділено їй частку з майна
та визнано право власності на
вищеозначені об'єкти нерухомості.
Зазначене рішення набуло чинності.

Пізніше зазначене рішення суду
було оскаржене в апеляційному порядку
та рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 25.03.2013року
рішення місцевого суду від 29.12.2009року
було скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні вимог
ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна
було відмовлено.

В той же час після набуття
рішенням суду від 29.12.2009року чинності
та до часу його скасування, ОСОБА_3
звернулась із заявою до виконкому
Святогірської міської ради про заміну
правовстановлюючих документів на
нежитлові будівлі та споруди
спортивно-оздоровчого комплексу бази
відпочинку батьків з дітьми
«Парк-готель «Дольче -Віта»,
розташований АДРЕСА_1, після
реконструкції бази відпочинку батьків
з дітьми, що належить їй на підставі
рішення суду від 29.12.2009року , яка
здійснена на підставі декларації про
початок виконання будівельних робіт,
зареєстрованої інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
від 13.12.2011року.

Рішенням виконкому
Святогірської міської ради №142 від
27.06.2012року було розглянуто зазначену
заяву та враховуючи, що інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю на нежитлові будівлі та
споруди спортивно-оздоровчого
комплексу бази відпочинку батьків з
дітьми «Парк-готель «Дольче -Віта»,
розташований АДРЕСА_1 зареєстрована
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації від 31.05.2011року №ДЦ 5,
виконком прийняв рішення про заміну
ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на
нежитлові будівлі та споруди
спортивно-оздоровчого комплексу бази
відпочинку батьків з дітьми
«Парк-готель «Дольче -Віта»,
розташований по АДРЕСА_1 Оформити і
видати свідоцтво про право власності
згідно п.1 даного рішення. На підставі
цього рішення . 09.07.2012 року ОСОБА_3 було
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно. /а.с.8,9/

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Враховуючи приписи ст.161 КАС
України, та перевіряючи наявність
обставин, що свідчать про порушення
прав та інтересів позивача, суд
встановив, що у власності позивача є
майно, що розташоване по АДРЕСА_1

Як вбачається із рішення Апеляційного
суду Донецької області від 25 березня
2013року, судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 разом є власниками 47/100
ідеальних часток одного й того ж
нерухомого майна розташованого по
АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» Виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради може розглядати і вирішувати
питання, віднесені цим Законом до
відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради:

1) попередньо розглядає проекти
місцевих програм
соціально-економічного і культурного
розвитку, цільових програм з інших
питань, місцевого бюджету, проекти
рішень з інших питань, що вносяться на
розгляд відповідної ради;

2) координує діяльність відділів,
управлінь та інших виконавчих органів
ради, підприємств, установ та
організацій, що належать до
комунальної власності відповідної
територіальної громади, заслуховує
звіти про роботу їх керівників;

3) має право змінювати або скасовувати
акти підпорядкованих йому відділів,
управлінь, інших виконавчих органів
ради, а також їх посадових осіб.

Правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації, та їх
обтяжень визначаються Законом України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" від
01.08.04 р. N 1952-IV (далі - Закон N 1952-IV).

За приписами ч. 6 ст. 3 цього ж
Закону буд які правочини щодо
нерухомого майна (відчуження,
управління, іпотека тощо) вчиняються,
якщо право власності чи інше речове
право на таке майно зареєстровано
згідно з вимогами цього Закону, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті та статтею 4-1
цього Закону.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 18 Закону
1952 свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається у разі
виділення окремого об'єкта
нерухомого майна зі складу об'єкта
нерухомого майна, що складається із
двох або більше об'єктів.

Документом, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема, є свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
видане органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком (п.п.7 п.27 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703).

Наведене свідчить, що на час
розгляду виконкомом Святогірської
міської Ради заяви ОСОБА_3 про зміну
правовстановлюючих документів у
виконкому були обгрунтовані підстави
розглянути цю заяву.

Як вбачається з оскаржуваного
рішення, виконком Святогірської
міської ради, керувався при цьому
наданими йому документами, а саме
рішенням суду від 29.12.2009року та
зареєстрованою декларацією про
готовність об'єкта до експлуатації від
31.05.2011року №ДЦ 5 на нежитлові
будівлі та споруди
спортивно-оздоровчого комплексу бази
відпочинку батьків з дітьми
«Парк-готель «Дольче -Віта»,
розташований по АДРЕСА_1

Відповіднео до п.6.1 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого Наказом МЮ України N 7/5
від 07.02.2002, оформлення права власності
на об'єкти нерухомого майна
провадиться з видачею свідоцтва про
право власності:

а) місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування:

- фізичним особам та юридичним особам
на новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності на землю або рішення про
відведення земельної ділянки для цієї
мети та за наявності акта комісії про
прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію;

- власникам спільних будівель, які на
законних підставах зробили перебудову,
прибудову, унаслідок чого змінилися
належні їм частки. У разі, якщо
співвласники не згодні змінити частки
добровільно, це питання вирішується в
судовому порядку.

З огляду на документи , що були
підставою для прийняття виконкомом
Святогірської міської ради рішення №142
від 27.06.2012року, у виконкому були законні
підстави для прийняття рішення про
заміну правовстановлюючих документів
ОСОБА_3, оскільки основним документом
для цього було рішення суду, яке на той
час набрало чинності.

Позивач оскаржує рішення
виконкому про заміну ОСОБА_3
правовстановлюючі документи на
нежитлові будівлі та споруди
спортивно-оздоровчого комплексу бази
відпочинку батьків з дітьми
«Парк-готель «Дольче -Віта».

Обгрунтовуючи свої вимоги
позивач посилається на свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
видане ОСОБА_3 на підставі
вищеозначеного рішення виконкому.
Наявність того, що відповідно до
декларації готовності об'єкта до
експлуатації свідоцтво мало бути
видано лише на об'єкт означений під
літ. Б-2 а не на всі об'єкти.

З такими доводами суд
погодитись не може, оскільки за своєю
правовою природою оскаржуване рішення
виконкому та саме свідоцтво про право
власності на нежитлові приміщення є
різними правовими документами, хоча і
мають зв'язок стосовно підстав
виникнення права власності.

Разом з тим ОСОБА_2 не
оскаржується свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, на яке він
посилається обгрунтовуючи свої
вимоги, а суд здійснюючи вирішення
справ відповідно до приписів ст.11 КАС
України не може вийти за межі позовних
вимог.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи встановлені у справі
обставини суд приходить до
переконання, що при прийнятті
виконкомом Слов'янської міської ради
оскаржуваного рішення, права та
інтереси позивача не було порушено,
виконком приймав рішення у межах
наданих йому повноважень та у спосіб
передбачений Конституцією та законами
України.

Як на одну з підстав скасування
зазначеного рішення , позивач
посилається на те, що рішення суду від
29.12.2009року, яке було підставою для
прийняття рішення було скасовано. З
такими доводами суд погодитись не може,
оскільки в суді з вірогідністю
встановлено, що зазначене рішення суду
набуло чинності і на момент прийняття
оскаржуваного рішення було чинним. А
його скасування відбулось значно
пізніше, лише 25.03.2013року.

Тобто суд приходить до переконання, що
на час прийняття рішення №142 від
27.06.2012року, виконком Святогірської
міської ради діяв відповідно до закону
і підстав, визначених в ч.3 ст.2 КАС
України, які б вказували на
незаконність цього рішення не
встановлено. тобто відсутні підстави
для визнання цього рішення незаконним
та його скасування.

В суді представник позивача
зазначила, що після того, як позивачу
стало відомо про існування
оскаржуваного рішення виконкому ,
останній до виконкому Святогірської
міської ради чи самої ради, стосовно
скасування чи зміни цього рішення , з
наведених ним підстав не звертався.

Разом з тим відповідно до ч.7 та 9
ЗУ «Про місцеве самоврядування в
Україні» питання про зупинення дії
рішення чи його скасування може бути
вирішено, міським головою чи рішенням
ради.

Окрім того суд вважає, що
порушення прав позивача, як власника ,
що стало підставою для звернення
позивача із даним позовом, є предметом
цивільно-правового спору, який
врегульований нормами ЦК України , і не
може бути підставою для оскарження
рішення органу місцевого
самоврядування. Тим паче . що в суді
встановлено, що 19.04.2013року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом про
виділення його долі в натурі і
зазначений спір розглядається в суді.

З огляду на наведене суд прийшов
до переконання, що відповідач у справі
виконком Святогірської міської ради,
діяв в межах та підставі вимог ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні».
Прийнятим рішенням права, свободи та
інтереси позивача не порушено, тому
відсутні підстави для захисту цих прав
у сфері публічно-правових відносин.

Керуючись ЗУ «Про місцеве
самоврядуквання в Україні», ЗУ "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень",
Тимчасовим положенняпро порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого Наказом МЮ
України N 7/5 від 07.02.2002 ст. 159, 161,162,163, 181
КАС України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка подається протягом десяти
днів з дня проголошення постанови. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі
складена 17.03.2014року.

Суддя Слов'янського міськрайонного
суду

Донецької області

Ю.В. Чернишов