Справа № 9101/158036/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2013 рокусправа № 0870/4454/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєва Ю.В.

за участю представників:

позивача: - Печений О.П. дов
від 25.01.2013

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012 року

у справі № 0870/4454/12

за позовом Асоціації фермерських
господарств «Агро»

до Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області

про визнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Асоціація фермерських господарств
«Агро» звернулась до суду з позовом до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області, в якому просило визнати
протиправними дії відповідача зі
складання та надіслання податкового
повідомлення-рішення від 19.03.2012 №,
яким до позивача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій на суму
170156,90 грн. за порушення п.п.12, 13 ст.3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг"; скасувати
податкове повідомлення-рішення від
19.03.2012 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем порушено порядок
проведення перевірки, за відсутності
вимірювальної техніки працівники ДПС
не мали законного права заносити до
акту перевірки залишки нафтопродуктів
на підставі даних касового апарату.
Відповідно до Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
Наказом Міністерства палива та
енергетики України, Міністерства
економіки України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20 травня 2008 № 281/171/578/155, для
визначення залишку нафтопродуктів
обов'язково потрібно провести
інвентаризацію. Однак, інвентаризація
залишків нафтопродуктів не
проводилась, що є грубим порушенням з
боку податкового органу, висновки
відповідача про наявність надлишків
палива в сумі 85077,95 грн. не ґрунтуються
на документах.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012
адміністративний позов частково
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області від
19.03.2012 № . Постанова суду в частині
задоволених позовних вимог мотивована
недоведеністю матеріалами перевірки
наявності порушень позивачем п.п.12, 13
ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу (а.с.210), в якій
просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Відповідач зазначає, що судом
першої інстанції не враховано, що
кількісний облік нафтопродуктів за
марками і видами (для дизельного палива
в залежності від масової частки сірки)
на АЗС здійснюється за формою змінного
звіту АЗС № 17-НП, який додається у двох
примірниках відповідно до Інструкції
про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України.
Крім того, податковий орган наділений
повноваженнями щодо притягнення до
відповідальності за відсутність
облікових документів згідно
зазначеної Інструкції у зв'язку з тим,
що АФГ «Агро» вело неналежний товарних
запасів, у тому числі палива на
автозаправній станції за адресою
м.Бердянськ, вул.Кірова, 72-а. Щодо
порушення п.13 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», то судом першої інстанції
безпідставно не взято до уваги, що
перевіркою встановлено
невідповідність сум готівкових коштів,
яка складає різницю в 604,36 грн.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, в поданих апеляційному суду
письмових запереченнях зазначає, що в
акті перевірки жодним чином не вказано,
які саме конкретні пункти, статті,
абзаци національних положень
(стандартів) бухгалтерського обліку
порушено АФГ «Агро», чому це призвело
до реалізації товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
яким первинними документами це
підтверджується. Фактичні ж залишки
нафтопродуктів на АЗС мають
відповідати обліковим залишкам
надходження нафтопродуктів за певний
проміжок часу, що підтверджені
відповідними документами, за
вирахуванням кількості відпущених
нафтопродуктів за сумарними
показниками лічильників
паливно-роздавальних колонок. Обсяг
реалізації нафтопродуктів, що
фіксується лічильником сумарного
обліку паливно-роздавальних колонок за
певний проміжок часу, має збігатися з
обсягом реалізації, відображеним у
звітних документах касових апаратів за
всіма формами оплати за цей самий
проміжок часу, тому Запорізьким
окружним адміністративним судом
винесено цілком обґрунтовану та
законну постанову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, Державною
податковою службою у Запорізькій
області проведено фактичну перевірку
господарської одиниці АЗС,
розташованої за адресою: м.Бердянськ,
вул.Кірова, 72-а, на якій здійснює
господарську діяльність АФГ «Агро», за
результатами якої складено акт
фактичної перевірки від 15.02.2012 (а.с.19).

Перевіркою встановлено порушення:

п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме: відповідно до Х-звіту
та лічильників встановлено фактичні
залишки товарно-матеріальних
цінностей на загальну суму 85077,95 грн.,
змінний звіт № 17-ПН (передбачений
Інструкцією про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої наказом Мінпаливенерго
України, Мінтрансзв'язку України,
Мінекономіки України,
Держспоживстандарту України №
281/171/578/155 від 20.05.2008) відсутній;

п.13 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме: невідповідність сум
готівкових коштів на місці здійснення
розрахунків на 604,36 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.03.2012 №
0, яким до позивача застосовано
штрафні санкції на загальну суму 170156,90
грн. (а. с.8), з яких: 170155,90 грн. - за
порушення п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», 1,00 грн. - за порушення п.13 ст.3
цього ж Закону.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про протиправність означеного
податкового повідомлення-рішення.

Спірним є питання правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій за порушення п.п.12, 13 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Пунктом 12 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95 від 06.07.95 передбачено, що
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону №265/95-ВР визначено, що
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з ч.3 ст.2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» суб'єкти
підприємницької діяльності, яким
відповідно до законодавства надано
дозвіл на ведення спрощеного обліку
доходів і витрат, ведуть
бухгалтерський облік і подають
фінансову звітність у порядку,
встановленому законодавством про
спрощену систему обліку і звітності.

За приписами статті 20 Закону №265/95-ВР до
суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Отже, зважаючи на вищевказані приписи
Закону, відповідальність
встановлюється за здійснення суб'єктом
господарювання продажу не облікованих
товарів, при цьому порушення обліку
товарних запасів матиме місце при
порушенні приписів національних
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку.

Відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 246 від 20.10.1999,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за N 751/4044, яке
визначає методологічні засади
формування у бухгалтерському обліку
інформації про запаси і розкриття її у
фінансовій звітності, розроблена
методологія та порядок визнання та
первісної оцінки запасів, оцінки
запасів на дату балансу та розкриття
інформації про запаси в примітках до
фінансової звітності. Для цілей
бухгалтерського обліку даним
стандартом встановлено, що запаси
включають, зокрема, товари у вигляді
матеріальних цінностей, що придбані
(отримані) та утримуються
підприємством з метою подальшого
продажу.

Із змісту вказаного стандарту
вбачається, що вищезазначеним
стандартом безпосередньо не
регламентується порядок організації
та ведення бухгалтерського обліку
запасів.

Згідно ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік - процес виявлення, вимірювання,
реєстрації, накопичення, узагальнення,
зберігання та передачі інформації про
діяльність підприємства зовнішнім та
внутрішнім користувачам для прийняття
рішень.

Згідно ст. 9 цього ж Закону підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Мінпаливенерго України,
Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки
України, Держспоживстандарту України
№ 281/171/578/155 від 20.05.2008, на підставі ТТН та
акта приймання (у разі його наявності)
оператор АЗС має оприбуткувати
прийнятий нафтопродукт за марками та
видами (дизельне паливо залежно від
масової частки сірки), тобто зробити
необхідні записи в журналі обліку
надходження нафтопродуктів на АЗС за
формою № 13-НП. Дані про оприбутковані
нафтопродукти заносяться до змінного
звіту АЗС за формою № 17-НП. Тобто,
оприбуткуванням нафтопродуктів
вважається внесення необхідних
записів в журнал обліку надходження
нафтопродуктів.

Положеннями п. 10.3.1.1 Інструкції
визначено, що розрахунки під час
відпуску нафтопродукту власникам
автотранспорту за готівку
здійснюються на АЗС з використанням
РРО, які відповідають технічним
вимогам до їх застосування та внесені
до Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій згідно з
Положенням про Державний реєстр
реєстраторів розрахункових операцій,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 1315 від 29.08.2002.
Відпуск нафтопродуктів за готівку,
талони, платіжними картками
відображається у змінному звіті АЗС за
формою К17-НП.

При цьому, облік реалізації
нафтопродуктів ведеться через
зареєстрований, опломбований у
встановленому порядку та переведений
до фіскального режиму роботи РРО з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій кожною АЗС, яка здійснює
розрахунки із споживачами готівкою.
Відпуск нафтопродуктів за готівку
відображається у Змінному звіті АЗС за
формою М17-НП (пункт 10.3.1.3 Інструкції).

Порядок обліку нафтопродуктів на АЗС
визначено пунктом 16 Інструкції про
порядок приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, яким
передбачено, що матеріально
відповідальні особи АЗС ведуть облік
руху нафтопродуктів за марками і
видами (для дизельного палива в
залежності від масової частки сірки)
нафтопродуктів у змінному звіті за
формою №17-НП, який складається у двох
примірниках. Перший примірник разом з
первинними документами здається до
бухгалтерської служби, а другий -
залишається у матеріально
відповідальної особи.

Фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС
мають відповідати обліковим залишкам
надходження нафтопродуктів за певний
проміжок часу, що підтверджені
відповідними документами (ТТН),
змінного звіту АЗС за формою N17-НП, за
вирахуванням кількості відпущених
нафтопродуктів за сумарними
показниками лічильників
паливно-роздавальних колонок. Обсяг
реалізації нафтопродуктів, що
фіксується лічильником сумарного
обліку паливно-роздавальних колонок за
певний проміжок часу, має збігатися з
обсягом реалізації, відображеним у
звітних документах касових апаратів за
всіма формами оплати за цей самий
проміжок часу.

Податковий орган, встановивши
порушення п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, разом
з тим в акті перевірки від 15.02.2012 не
зафіксував порушення позивачем
порядку, визначеному відповідним
національним положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку - П(С)БУ 9
«Запаси».

Відповідач обґрунтовує порушення п.12
ст.3 Закону №265/95-ВР лише відсутністю на
АЗС позивача звітів за формою № 17-НП,
передбачених п.п.16.1 п.16 наведеної вище
Інструкції, проте відсутність на АЗС
звітів за формою № 17-НП свідчить лише
про порушення підприємством приписів
вищевказаної Інструкції, а не про
порушення позивачем обліку ведення
товарних запасів.

Посилання відповідача, що податковий
орган наділений повноваженнями щодо
притягнення до відповідальності за
відсутність облікових документів
згідно зазначеної Інструкції, колегія
суддів до уваги не приймає з огляду на
визначення відповідачем правових
підстав для такого притягнення.

Як зазначено в акті перевірки,
податковим органом на момент перевірки
згідно Х-звіту та лічильників
паливно-роздавальних колонок знято
фактичні залишки ТМЦ у сумі 85077,95 грн., у
зв'язку з чим відповідач зробив
висновок про виявлені надлишки ТМЦ на
вказану суму. Водночас акт перевірки
також має запис про те, що зняти
фактичні залишки ТМЦ немає можливості.

Надаючи оцінку знятим показникам,
колегія суддів дійшла висновку, що
зняті відповідачем показники свідчать
про обсяг реалізації нафтопродуктів,
який фіксується лічильником сумарного
обліку паливно-роздавальних колонок за
певний проміжок часу і який має
збігатись з обсягом реалізації,
відображеним у звітних документах
касових апаратів за всіма формами
оплати за цей самий проміжок часу, а не
можуть свідчити про «фактичні залишки
ТМЦ».

Крім того, податковим органом в акті
перевірки не визначено розбіжність,
яка мала бути при виявленні надлишків.

Як зазначено в акті перевірки,
підприємством не було надано накладних
на внутрішнє переміщення ТМЦ, пізніше
заступником головного
бухгалтера-касира надано накладні на
внутрішнє переміщення, які знаходились
за фактично адресою: м. Бердянськ, вул.
Шевченка, б.1, кімн.19.

Наведене свідчить, що на момент
перевірки всі ТМЦ, які знаходились на
АЗС, були оприбутковані в бухгалтерії
на підставі первинних документів, факт
реалізації суб'єктом господарювання
товарів, не облікованих у
встановленому порядку, податковим
органом не виявлено.

З вищевикладеного вбачається, що факт
порушення позивачем п.12 ст.3 Закону
№265/95-ВР відповідачем, як того вимагає
п. 2 ст. 71 КАС України, не доведено, отже,
підстави для застосування до позивача
штрафних санкцій відповідно ст.20
Закону №265/95-ВР за порушення ведення
обліку товару за місцем реалізації
відсутні.

Щодо порушення п.13 ст.3 Закону №265/95-ВР,
то вказаною нормою передбачено, що
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Приписами п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР у
разі встановлення протягом
календарного року в ході перевірки
факту невідповідності суми
готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
зазначеній у денному звіті,
передбачено застосування фінансових
санкцій у сумі 1 гривні за вчинене
вперше таке порушення.

Актом перевірки зафіксований факт
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній
у денному звіті, на суму 604,36 грн.

Проте, судом першої інстанції вірно
взято до уваги постанову апеляційного
суду Запорізької області від 10.05.2012,
якою скасовано постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06.04.2012 відносно директора
АФГ «Агро» щодо притягнення до
відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП
(а.с.110).

Згідно ч.1 ст.72 КАС України вказаної
статті обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Податковий орган встановлені судом
першої інстанції обставини в цій
частині не спростовує, як не спростовує
правового обґрунтування, покладеного в
основу судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованим задоволення
судом першої інстанції позовних вимог
підприємства в частині скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції з'ясував усі
обставини, які мають значення для
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у даній
справі, норми матеріального права, які
регулюють саме ці правовідносини, і
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового судового
рішення відсутні, у зв'язку з чим
апеляційна скарга відповідача
підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області
залишити без задоволення,

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2012
року у справі № 0870/4454/12 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко