Справа № 2а-1664/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа
№ 23592/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів
Матковської З.М., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
на постанову Залізничного районного
суду м.Львіва області від 21 вересня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львові про
зобов'язання провести нарахування
щомісячної державної соціальної
допомоги дитині війни,-

В С Т А Н О
В И Л А :

03.08.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова (далі
УПФУ) в якому просить визнати дії
відповідача протиправними; зобов'язати
відповідача провести перерахунок
призначених виплат згідно з ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" виходячи з розміру 30%
мінімальної пенсії за віком і
виплатити недоплачені, як дитині війни,
суми щомісячної державної соціальної
допомоги за період з 2007 року.

Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 21 вересня 2011 року
адміністративний позов за період по
03.02.2011 року залишено без розгляду.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 21 вересня 2011 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії УПФУ щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
надбавки до пенсії як дитині війни в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період з 03.02.2011 року по 22.07.2011 року
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».
Зобов'язано УПФУ здійснити нарахування
та виплату ОСОБА_1 надбавки до пенсії як
дитині війни в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 03.02.2011 року
по 22.07.2011 року відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» із розрахунку встановленого ч.1
ст.28 Закону України „Про
загальнообов"язкове пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
отриманих нею сум надбавки.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. З
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 р. № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» (вступила в
дію з 23.07.2011 року) установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру підвищення
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача за спірний
період у передбаченому ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» розмірі колегія суддів не
вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова залишити
без задоволення, а постанову
Залізничного районного суду м.Львова
від 21 вересня 2011 року у справі № 2а-1664/11 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М.
Матковська

суддя
І.І.
Запотічний