Справа № 801/730/14
Суддя: Кудряшова А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2014 року Справа №801/730/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді -
Кудряшової А.М.,

секретар судового засідання -
Золоткова Г.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_1.,
довіреність від 06.02.2014 року,

від відповідача - Грязнова Г.М.,
довіреність від 17.10.2013 року,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим

про визнання недійсними рішення і
вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим про визнання недійсним рішення
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим від 09.01.2014 року №1 про
застосування штрафних санкцій в сумі
2436,95 гривень, а також вимоги від 15.11.2013
року про сплату боргу на суму 40972,95
гривень, у тому числі за 2011 рік в сумі
7765,94 гривень та за 2012 рік в сумі 33207,01
гривень. Позовні вимоги мотивовані тим,
що відповідачем була проведена
документальна планова виїзна
перевірка фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, якою
встановлено заниження єдиного внеску в
сумі 40972,95 гривень, внаслідок заниження
доходу за перевіряє мий період в сумі
118077,66 гривень, в тому числі за 2011 рік в
сумі 22380,23 гривень, за 2012 рік в сумі 95697,43
гривень. На думку позивача, відповідач
не мав права проводити перевірку
єдиного внеску, оскільки Податковий
кодекс України не передбачає обов'язку
чи права контролювати та проводити
перевірки по донарахуванню та сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за 2011 -
2012 роки.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, наполягали на
задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача під час розгляду
справи заперечував проти
адміністративного позову з підстав,
викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши подані документи
та матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 є
фізичною особою-підприємцем,
зареєстрованою 30.01.2009 року
Роздольненською районною державною
адміністрацією АР Крим, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 (а.с.33), у
зв'язку із чим є фізичною
особою-підприємцем, яка зобов'язана
виконувати обов'язки, покладені на неї
законами у зв'язку зі здійсненням
діяльності.

Судом встановлено, що з 21.10.2013 року
протягом 10 днів посадовими особами
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції була
проведена документальна планова
виїзна перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року.

Результати перевірки знайшли своє
відображення у акті №581/17.2/НОМЕР_1 від
15.11.2013 року (а.с.8-32).

Згідно акту перевірки відповідачем
встановлено порушення п.2 ч.1 ст.7, ст. 8, 9
Закону України №2464-VI від 08.07.2010 року
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у результаті
чого встановлено заниження єдиного
внеску в сумі 40972,95 гривень.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для зазначених висновків
податкового органу є встановлення
перевіркою достовірності відображення
у звітності сум доходу, отриманого від
здійснення діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на який нараховується єдиний
внесок заниження єдиного внеску в сумі
40972,95 гривень, внаслідок заниження
доходу за перевіряє мий період в сумі
118077,66 гривень, в тому числі за 2011 рік в
сумі 22380,23 гривень, за 2012 рік в сумі 95697,43
гривень.

На підставі висновків акту перевірки
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим було прийнято рішення про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в сумі 2436,95 гривень (а.с.6), а також
вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15
від 15.11.2013 року на суму 40972,95 гривень
(а.с.7).

Вирішуючи питання про законність
прийнятих оскаржуваних рішення та
вимоги, а також перевіряючи
обґрунтованість висновків, викладених
в акті перевірки судом встановлено
наступне.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, яких він
повинен дотримуватись при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Законом, що визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку є Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010
року.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є: роботодавці:
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Згідно з пунктом 3 Розділу VIII
Прикінцеві та перехідні положення
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (в
редакції періодів, що перевірялись) з
дня набрання чинності цим Законом
платники страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску. Перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Державною
податковою адміністрацією України
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з Державною податковою
адміністрацією України за погодженням
з фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Базою нарахування єдиного внеску є
суми нарахованої заробітної плати з
видами виплат, які включають основу та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
витрати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суми винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

З матеріалів акту перевірки
вбачається, що перевіркою питань щодо
подання звітів про суми нарахованого
єдиного внеску встановлено, що
відповідно до інформації наданій
Пенсійним фондом в Роздольненському
районі АР Крим звіти щодо сум
нарахованого єдиного внеску надані до
Пенсійного фонду в Роздольненському
районі за 2011 рік 20.03.2012 року сума
чистого доходу - 100358,49 гривень,
нарахованого єдиного внеску - 23785,55
гривень, за 2012 рік - 24.01.2013 року, сума
чистого доходу - 102740,79 гривень,
нарахованого єдиного внеску - 10868,39
гривень.

Суд звертає увагу, що Указом Президента
України від 18.03.2013 року №141/2013 року «Про
Міністерство доходів і зборів України»
затверджено Положення про
Міністерство доходів і зборів України,
яке є правонаступником Державної
податкової служби України та Державної
митної служби України, що
реорганізуються.

Процедуру нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування
страхувальниками, визначеними Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 року №455 «Про
затвердження Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який був
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 19.09.2013 року за №1622/24154.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» від 04.07.2013 року №406-VII внесено
зміни до Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким були
визначенні задачі, функції, та також
права та обов'язки органів доходів і
зборів.

Таким чином, саме після набрання
чинності Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» від 04.07.2013
року №406-VII, органи доходів і зборів
набули повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати єдиного внеску,
застосування фінансових санкцій, якими
були наділені Управління Пенсійного
фонду до набрання чинності цим Законом.

Водночас, при застосуванні Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в частині
регулювання відповідальності за
вчинення порушень щодо сплати єдиного
внеску, допущених до 04.07.2013 року, слід
ураховувати норми статті 58 Конституції
України та дію нормативних актів у
часі.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як вбачається з Рішення
Конституційного Суду України від 9
лютого 1999 року №1/99-рп, частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно, правомірність поведінки
особи, зокрема, дотримання нею норм
законодавства про сплату обов'язкових
страхових внесків, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент вчинення відповідних дій або
бездіяльності такої особи.

Таким чином, Закон України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» від 04.07.2013
року №406-VII не має зворотної дії в часі,
оскільки в період 2011-2012 роки та перше
півріччя 2013 року діяв Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в редакції
якого, функції на проведення перевірок
покладались на Пенсійний фонд.

За таких обставин, враховуючи, що
позивачем звіти по нарахуванню єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011-2012 рік були
заповненні по фактичним даним Книги
обліку доходів та витрат та,
контролюючим на той час органом, жодних
порушень виявлено не було, суд вважає,
що відповідачем, за результатами
перевірки, необґрунтовано було
встановлено заниження єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 40972,95
гривень, та, як наслідок, безпідставно
застосовані штрафні санкції в сумі 2436,95
гривень.

Крім того, суд не погоджується з
посиланнями відповідача на Порядок
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України 09.09.2013 року №454, оскільки даний
Порядок набув чинності вже після
заповнення позивачем звітів по
нарахуванню єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011-2012 рік, з
урахуванням роз'яснень Пенсійного
фонду України.

Таким чином, правові підстави для
донарахування сум єдиного внеску
відсутні.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних
доказів, як і не зазначено будь-яких
інших обставин на підтвердження
заниження позивачем єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 40972,95
гривень. Крім того, з акту перевірки
взагалі не вбачається вмотивованих
підстав або положень, розрахунків,
якими керувався податковий орган при
встановлені заниження позивачем
доходу за перевіряє мий період в сумі
118077,66 гривень, в тому числі за 2011 рік в
сумі 22380,23 гривень, за 2012 рік в сумі 95697,43
гривень.

В даній адміністративній справі
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не було виконано
покладеного на нього законом обов'язку
щодо доведення правомірності
прийнятого рішення про застосування
штрафних санкцій, а також вимоги про
сплату боргу (недоїмки) №Ф-15 від 15.11.2013
року, та не надано належних доказів, які
б підтверджували викладені в акті
перевірки висновки.

Враховуючи, що висновки акту перевірки,
на підставі яких прийнято спірні
рішення та вимогу є необґрунтованими,
тому відсутні і підставі для
застосування штрафних санкцій та
визначення суми недоїмки зі сплати
єдиного внеску.

Таким чином, суд зазначає, що для
забезпечення відновлення порушеного
права фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
необхідно визнати протиправним та
скасувати рішення Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів АР Крим від 09.01.2014 року
№1 про застосування штрафних
санкцій в сумі 2436,95 гривень, а також
вимогу від 15.11.2013 року про сплату боргу
на суму 40972,95 гривень,

Таким чином, позовні вимоги є
правомірними, обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (стаття 161
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, тому з
Державного бюджету України необхідно
стягнути на користь позивача судові
витрати в розмірі 182,70 гривень.

В судовому засіданні 06.03.2014 року
оголошена вступна та резолютивна
частина постанови, відповідно до ч. 3 ст.
160 КАС України постанову складено у
повному обсязі 11.03.2014 року.

Керуючись статтями 160-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим від 09.01.2014 року №1, прийняте
стосовно фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 2436
(дві тисячі чотириста тридцять шість)
гривень 95 копійок.

3. Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим від 15.11.2013 року №Ф-15 на суму 40972
(сорок тисяч дев'ятсот сімдесят дві)
гривні 95 копійок.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати
по сплаті судового збору у розмірі 182
(сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кудряшова А.М.