Справа № 2а/0570/12181/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 березня 2014 року
К/9991/77189/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМаслія В.І. Мороз
Л.Л.провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд заяви
ОСОБА_4 про ухвалення додаткового
рішення в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України у
Будьоннівському районі м. Донецька,
Управління Державної казначейської
служби у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_4 у Донецькому
окружному адміністративному суді
пред'явила позов до УПФ України у
Будьоннівському районі м. Донецька,
Управління Державної казначейської
служби у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що працівниками Державної
автомобільної інспекції під час
державної реєстрації автомобіля вона
була зобов'язана сплатити збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 5572,50 грн.

Оскільки пунктом 7 статті 1 Закону
України від 26 червня 1997 року № 400/97-Вр
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" визначено
виключний перелік осіб - платників
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, яким, зокрема,
передбачено, що платниками збору є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом, то
вважає, що вона не є платником збору з
операцій з відчуження автомобіля, то
сплачені нею кошти підлягають
поверненню.

Просила стягнути з Державного бюджету
України безпідставно сплачений нею
збір на державне пенсійне страхування
у розмірі 5572,50 грн. та визнати
протиправною відмову.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року позовну заяву ОСОБА_4 про
стягнення сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 5572,50 грн. та
визнання протиправною відмову в
частині стягнення сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 5572,50 грн.
залишено без розгляду.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року у задоволенні позову ОСОБА_4 про
визнання протиправною відмову
відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу та постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2012 року залишено без
задоволення, а рішення суду без зміни.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16 липня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Оскаржувані постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року скасовано, а
справу направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, з матеріалів касаційної
скарги вбачається, що ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати й ухвалу та
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року, а також ухвалу Донецького
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2012 року.

ОСОБА_4 направила на адресу Вищого
адміністративного суду України заяву
про ухвалення додаткового рішення у
справі.

Просила ухвалити додаткове рішення у
формі постанови, якою скасувати ще і
ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року щодо залишення без розгляду її
позову про стягнення з відповідача
сплаченого пенсійного збору, та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року у відповідній частині позову,
питання про законність і
обгрутованність яких Вищим
адміністративним судом України у
постанові від 16 липня 2013 року не
відображено.

Заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що за договором від 12
березня 2011 року ТОВ "Н МТОРС СХІД"
продало, а ОСОБА_4 купила автомобіль
марки NISSAN, моделі X-Trail вартістю 222900 грн.
Вказаний автомобіль продавцем
переданий покупцю згідно з актом
приймання-передачі від 30 березня 2011
року.

При реєстрації придбаного автомобіля в
органах державної автомобільної
інспекції ОСОБА_4 сплатила до
Пенсійного Фонду 5572,50 грн. пенсійного
збору.

08 серпня 2012 року вона зверталася із
заявою до УПФ України в
Будьоннівському районі м. Донецька з
проханням повернути сплачений нею збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, але листом Управління від
09 серпня 2012 року № 7831/07 їй відмовлено у
поверненні сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно з приписами частини другої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї документів, позивач
дізналася про порушення свого права на
повернення належних їй коштів з
Державного бюджету, починаючи саме з
моменту надання УПФ України в
Будьоннівському районі м. Донецька
відповіді.

Крім того, Законом України від 02 жовтня
1996 року № 393/96-ВР "Про звернення
громадян", яким керувався позивач під
час звернення до УПФ України в
Будьоннівському районі м. Донецька з
письмовою заявою про повернення
безпідставно сплаченого збору, не
встановлено певного або обов'язкового
строку для осіб з метою подальшого
звернення до суб'єкта владних
повноважень з вимогою про повернення
безпідставно сплачених до бюджету
грошових коштів.

Стягнення коштів в даному випадку є
способом захисту ОСОБА_4 свого
порушеного права, а отже, суд повинен
був розглянути дану позовну вимогу
разом із іншою вимогою про визнання
неправомірною відмову повернути
грошові кошти, сплачені у вигляді
пенсійного збору до Пенсійного фонду.

При цьому питання щодо строку
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів, а
також про застосування наслідків
пропуску такого строку суду першої
інстанції необхідно було вирішувати з
урахуванням часу, з якого позивачу
стало відомо про порушення її права на
повернення коштів, тобто, з моменту
отримання відповіді відповідача про
відмову задовольнити її заяву щодо
повернення незаконно сплаченого
пенсійного збору.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій не
виконані вимоги вказаного
процесуального законодавства, що
призвело до ухвалення незаконних
рішень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення судів попередніх
інстанцій слід скасувати, як такі що
постановлені з порушенням норм
процесуального права, а справу
направити на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 168, 210, 220, 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового
рішення задовольнити та хвалити у
справі додаткове рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року в частині залишення без розгляду
позовних вимог про стягнення
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 5572,50 грн. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року у відповідній
частині в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у
Будьоннівському районі м. Донецька,
Управління Державної казначейської
служби у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
скасувати, а справу в цій частині
направити на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Маслій В.І.

Мороз Л.Л.