Справа № 2а-1232/10/1970
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Справа
№ 30137/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
«Залізничник» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 травня 2010
року у справі за позовом Комунального
житлово - експлуатаційного
підприємства «Залізничник» до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про визнання нечинним
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі №0384 від 15.03.2010
року про застосування фінансових
санкцій та його скасування, -

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне житлово - експлуатаційне
підприємство «Залізничник» звернулося
з позовом до Управління пенсійного
фонду України в м. Тернополі про
визнання нечинним рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
№0384 від 15.03.2010 року про застосування
фінансових санкцій.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що рішення № 0384 від
15.03.2010 року про застосування фінансових
санкцій прийняте всупереч Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року тому що за
період з 02.03.2009 року по 12.03.2010 року вже
були прийняті рішення Пенсійним фондом
про накладення фінансових санкцій №1861
від 28.12.2009 року за період з 21.07.2008 р. по
22.12.2009 р. та рішення №0172 від 29.01.2010 року
за період з 02.03.2009 року по 26.01.2010року,
крім того при накладенні штрафних
фінансових санкцій пенсійним фондом не
враховані строки позовної давності
передбачені статтею 250 ГК України і
вважає, що дані строки пропущені. При
винесенні рішення №0384 від 15.03.2010 року
позивачу не було надіслано
повідомлення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, а також
вважає, що пенсійний фонд не вправі був
перерозподіляти кошти по сплаті
страхових внесків вказаних в платіжних
дорученнях Комунального житлово -
експлуатаційного підприємства
«Залізничник» на погашення минувших
боргів а також штрафних фінансових
санкцій.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 травня 2010
року, в задовленні позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Комунальне житлово -
експлуатаційне підприємство
«Залізничник» подало апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м.Тернополі прийнято рішення № 0384 від 15
березня 2010 року, яким застосовано штраф
до КЖЕП «Залізничник» у розмірі 2077,84
грн. та пеня - 4320,00грн., за несвоєчасну
сплату страхових внесків.

Частиною 6 статті 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. передбачено,
що страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Відповідно ч.2 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені ст.20 цього Закону вважаються
простроченою заборгованістю і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій.

Згідно п.2 ч.9 ст.106 зазначеного Закону,
за несплату або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно, на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків нараховується пеня з
розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний
день прострочення платежу.

Поряд з цим, твердження апелянта про те,
що до рішення №0384 від 15.03.2010 року не
додано розрахунку фінансових санкцій,
спростовується Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яким не передбачено
складення та доручення до рішення
окремого детального розрахунку
фінансових санкцій.

Покликання апелянта на не надіслання
рішення №0384 від 15.03.2010 року є надуманим,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що дане рішення було
надіслано 17.03.2010 року та фактично
отримано ним 19.03.2010 року (а.с. 22).

Пунктом 10.11 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року передбачено, що
у разі коли страхувальник має
несплачені суми недоїмки, пені та
фінансових санкцій та здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються шляхом перерозподілу
такої сплаченої суми в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення, а протягом п'яти робочих
днів після закінчення базового
звітного місяця орган Пенсійного фонду
складає повідомлення, в якому
міститься інформація про суми
розподілу сплачених коштів, за формою
згідно з додатком до інструкції, яке
надсилається такому платнику. При
цьому, корінець повідомлення
залишається в органі Пенсійного фонду.

Крім того, повідомлення по рішенні №0384
від 15.03.210 року не надсилалось, оскільки
сума фінансових санкцій і пені
фактично сплачена не була,
перерозподілу не відбулося, відтак
повідомлення про перерозподіл не
надсилалися.

КЖЕП «Залізничник» на рахунки
Пенсійного фонду сплачено за березень
2009 року - 38300,00 грн., за квітень 2009 року -
21100,00 грн. за травень 2009 р. - 27800,00 грн., за
червень 2009р. - 35933,33 грн., за липень 2009
року - 35054,65 грн., за серпень 2009 року -
51105,00 грн., за вересень 2009 року - 26530,00
грн., за жовтень 2009 року - 29572,71 грн., за
листопад 2009 року - 20410,00 грн., за грудень
2009 року - 29610,00 грн., за січень 2010 року -
24342,00 грн., відповідно до ч.5 ст.106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
Пенсійний фонд цілком правомірно
частково зарахував дані суми на
погашення фінансових санкцій через
заборгованість, яка виникла раніше.

Щодо посилань КЖЕП «Залізничник» на те,
що при накладенні штрафних фінансових
санкцій Пенсійним фондом не враховані
строки позовної давності, які
передбачені ст.250 ГК України, слід
зазначити, що в даному випадку
застосовується ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка строк
позовної давності на сплату страхових
внесків і штрафних (фінансових) санкцій
не поширює.

Одночасно апеляційна колегія зазначає,
що штрафні (фінансові) санкції і пеня
накладались за період з 22.03.2009 року по
12.03.2010 року на суми частково
сплачуваної простроченої
заборгованості за виключенням сум
стягнутих на підставі рішень №1861 від
28.12.2009 року та №0172 від 29.01.2009 року, які
були предметом судового розгляду,
тобто штрафні фінансові санкції
вираховуються із розміру сум страхових
внесків, які перераховувались
позивачем до Пенсійного фонду і які вже
являлися простроченою заборгованістю,
тобто із сум даної простроченої
заборгованості вираховували штрафні
(фінансові) санкції. В той же час, на
решту суми непогашених страхових
внесків, яка залишалася при
поступленні грошей на її погашення
також будуть нараховуватися штрафні
(фінансові) санкції, аж до повного її
погашення.

А тому, колегія судів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що тільки при повному погашенні
заборгованості за попередні періоди по
страхових внесках, включаючи розміри
штрафних (фінансових) санкцій за
прострочення їх сплати, нарахування
штрафних (фінансових) санкцій
припиняється.

Відтак, суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
житлово - експлуатаційного
підприємства «Залізничник» - залишити
без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 травня 2010
року у справі № 2а-1232/10/1970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький