Справа № 822/425/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/425/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
О.К. при секретаріОлійник І.А. за
участі:представника позивача Місяця
А.П. представника відповідача Коваль
І.П.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Універмаг
Ювілейний" до Кам'янець-Подільської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 25
листопада 2013 року № про
збільшення суми грошового
зобов»язання з податку на прибуток
приватних підприємств у сумі 34557, 0 грн.

На думку позивача, зазначене податкове
повідомлення-рішення є неправомірним,
оскільки базується на безпідставних
висновках відповідача щодо
неправомірного віднесення до складу
витрат, які враховуються для
визначення об»єкта оподаткування
податком на прибуток, коштів, сплачених
по договору добровільного страхування
майна, укладеному з ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес - Фонд".

Вважає, що правомірно включив до витрат
суму коштів 150249,0 грн., сплачених по
договору добровільного страхування
майна, оскільки ці витрати пов»язані з
господарською діяльністю позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, з
підстав викладених в позовній заяві
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив та пояснив, що заниження
позивачем податку на прибуток за 2
квартал 2011 року на суму 34557 грн. у
зв'язку порушенням вимог п.п.138.8.5 п.138.5
ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України (надалі - ПК України),
встановлене під час планової виїзної
перевірки позивача та відображене в
акті від 12.11.2013 року №692/221/14153291. Вказує,
що за наслідками перевірки витрати по
сплаті страхового платежу ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд" в сумі
150249 грн. не визнано витратами у
розумінні ПК України, в зв'язку тим, що
вони не пов'язані із здійсненням
господарської діяльності платника
податку, спрямованої на отримання
доходу. Вважає, що ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-фонд" фактично те
здійснювало цивільно-правові
відносини щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), тобто операції із
страхування у розумінні Закону України
"Про страхування". Укладаючи договори
страхування ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-фонд" фактично імітувало
страхову діяльність. Наслідком такої
діяльності є формування витрат
суб'єктам господарювання реального
сектору економіки - платникам податку
на прибуток та мінімізація ними сплати
податків до бюджету. Просить в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши зібрані в
матеріалах справи докази в їх
взаємному зв»язку та сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю "Універмаг
Ювілейний", зареєстроване виконавчим
комітетом Кам"янець-Подільської
міської ради 30.06.2004 року. Перебуває на
податковому обліку в
Кам'янець-Подільській ОДПІ.

На підставі направлення №438 від 30.10.2013
року, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20,
пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК
України та наказу
Кам'янець-Подільської ОДПІ №728 від
28.10.2013 року посадовими особами
відповідача проведена виїзна
перевірка товариства з обмеженою
відповідальністю "Універмаг Ювілейний"
з питань достовірності даних, що
містяться у поданій декларації з
податку на прибуток, в частині
господарських взаємовідносин з ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес - Фонд" за
період з 30.10.2013 року по 05.11.2013 року.
Результати перевірки оформлені актом
№692/221/14153291 від 12.11.2013 року.

На підставі акту №692/221/14153291 від 12.11.2013
року відповідач 25 листопада 2013 року
надіслав позивачу податкове
повідомлення - рішення № про
збільшення суми грошового
зобов»язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 34557, 0 грн., не
погоджуючись з яким позивач звернувся
до суду.

Податкове повідомлення - рішення
№ від 25 листопада 2013 року
базується на викладених в акті
перевірки висновках про порушення
позивачем вимог абз. "г" п.п.138.8.5 п.138.5
ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України та
заниження податку на прибуток за 2
квартал 2011 року на суму 34557,0 грн. у
зв»язку з безпідставним включенням до
складу витрат, які враховуються для
визначення об»єкта оподаткування
податком на прибуток, коштів, сплачених
по договору добровільного страхування
майна, укладеному з ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес - Фонд" без мети
настання реальних наслідків і
спрямованого на надання податкової
вигоди у вигляді штучного формування
витрат позивача.

Суд встановив, що 23 червня 2011 року між
позивачем (Страхувальник) та ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес - Фонд"
(Страховик) укладений договір
добровільного страхування майна
№0623/02-320, предметом якого є майнові
інтереси Страхувальника, пов'язанні з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном, а саме: будівля
загальною площею 6619,6 кв. м., що
знаходяться за адресою: м.
Кам"янець-Подільський, вул. Л.Українки,
30. Страховими випадками за цим
договором є:пошкодження або загибель
застрахованого майна; збитки,
пов»язані з завданням шкоди
застрахованому майну внаслідок аварії
водопровідної, каналізаційної або
опалювальних систем, а також системи
пожежогасіння, за винятком пошкодження
водою з автоматичних спринклерних
систем пожежогасіння (р.2 договору).
Загальна страхова сума по договору, яка
одночасно є межею відповідальності
Страховика, складає 12626000,0 грн. (р.3
договору); загальний страховий платіж
по цьому договору складає 150249,40 грн.
(п.4.3 договору).

На виконання договору страхування
платіжним дорученням №538 від 30.06.2011
року позивач перерахував на
розрахунковий рахунок ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес - Фонд" 150249,40 грн.
страхової премії та відніс зазначену
суму коштів до витрат, які враховуються
для визначення об»єкта оподаткування
податком на прибуток, у 2 кварталі 2011
року.

В силу п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

За змістом підп. «г» п.п. 138.8.5 п.138.8 ст.138
ПК України до складу
загальновиробничих витрат включаються
витрати на утримання, експлуатацію та
ремонт, страхування, оперативну оренду
основних засобів, інших необоротних
активів загальновиробничого
призначення.

Пунктами 5 і 6 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 "Витрати",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31 грудня 1999 року N
318, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248,
витрати відображаються в
бухгалтерському обліку одночасно зі
зменшенням активів або збільшенням
зобов'язань. Витратами звітного
періоду визнаються або зменшення
активів, або збільшення зобов'язань, що
призводить до зменшення власного
капіталу підприємства (за винятком
зменшення капіталу внаслідок його
вилучення або розподілу власниками), за
умови, що ці витрати можуть бути
достовірно оцінені.

В силу п.14.1.27 ст.14 ПК України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Підпунктом 14.1.36 п.14.1. ст.14 ПК України
визначено, що господарською діяльністю
є діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Основним та єдиним видом господарської
діяльності позивача в період, що
підлягав перевірці, є надання в оренду
й експлуатацію власного та
орендованого нерухомого майна. В межах
господарської діяльності позивач
надає послуги оренди будівлі
універмагу, щодо якої укладений
спірний договір страхування. Факт
передачі зазначеного майна в оренду та
факт отримання позивачем прибутку від
зазначеного виду господарської
діяльності відповідачем не
заперечується.

Згідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 п.44.2. статті 44 ПК
України для обрахунку об'єкта
оподаткування платник податку
використовує дані бухгалтерського
обліку щодо доходів та витрат з
врахуванням цього Кодексу.

За змістом пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Як зазначено в п. 2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV
зі змінами та доповненнями, фінансова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий примірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного
Закону передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

За визначенням ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Фактично здійснені позивачем витрати
на сплату страхового платежу
відповідно до договору страхування
будівлі універмагу, яка
використовується ним для провадження
господарської діяльності з надання
послуг оренди іншим суб»єктам
господарювання, підтверджуються
наявними у нього первинними
документами та не заперечуються
відповідачем.

Відтак, позивач правомірно включив до
складу витрат, які враховуються для
визначення об»єкта оподаткування
податком на прибуток, суму коштів 150249,90
грн., сплачених по договору
добровільного страхування майна,
укладеного з ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес - Фонд".

Тому, висновки відповідача щодо
порушення позивачем п.п.138.8.5 п.138.5 ст.138,
п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України та
заниження податку на прибуток за 2
квартал 2011 року на суму 34557,0 грн. суд
вважає неправомірними.

При цьому, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до вимог ст. 218
Господарського кодексу України
підставою господарської
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене таким
суб'єктом господарське правопорушення.
У силу частини другої зазначеної
статті учасник господарських відносин
відповідає за порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним ужито всіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. При цьому слід
ураховувати, що елементами
правопорушення є вина та наявність
причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками.
Вважається, що застосування принципу
вини як умови відповідальності
пов'язане з необхідністю доведення
порушення зобов'язання.

Відповідачем не наведено та не подано
будь-яких доказів, які б могли свідчити
про недобросовісність позивача як
платника податків, а також порушення
позивачем вимог податкового
законодавства.

Контрагент позивача - ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес - Фонд", зареєстроване
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, має
свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ
та здійснює господарську діяльність у
м.Києві, має в наявності ліцензії
видані Державною комісією з
регулювання ринків та фінансових
послуг що дають право здійснювати
страхову діяльність у різних формах, в
тому числі особистого страхування від
нещасних випадків на транспорті,
страхування від вогневих ризиків
стихійних явищ, страхування виданих
гарантій (порук) та прийнятих гарантій,
страхування кредитів, тощо.

В силу ст.18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, вони вважаються достовірними і
можуть бути використані у спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

За таких обставин позивач, як покупець
послуг страхування майна, не може нести
відповідальність ні за несплату
податків його контрагентом, ні за
можливу недостовірність відомостей
про нього, наведених у зазначеному
реєстрі.

Суд також враховує, що всупереч вимогам
гл.8 ПК України та Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженим наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 року № 984, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 р. за № 34/18772 акт перевірки від 12.11.2013
року, на підставі якого прийняте спірне
податкове повідомлення-рішення,
базується не на дослідженні первинних
або інших документів, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача, що підтверджують фактичне
здійснення господарських операцій, а
на акті планової виїзної перевірки
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес - Фонд"
№692/221/14153291 від 12.11.2013 року, яким
встановлено здійснення страховою
компанією перестрахування із особами,
які перебувають у стані ліквідації,
ліквідовані або відсутні за юридичною
та фактичною адресою. Проте, наявність
у контрагента позивача контрагентів,
які перебувають у стані ліквідації,
ліквідовані або відсутні за юридичною
та фактичною адресами, не може
слугувати підставою для притягнення до
відповідальності позивача, який не
порушує вимоги податкового
законодавства, та позбавлення його
права на включення до складу витрат,
витрат на оплату страхових внесків.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Відповідно до вимог ст. 218
Господарського кодексу України
підставою господарської
відповідальності учасника
господарських відносин, у тому числі
для застосування
адміністративно-господарських
санкцій, є вчинене таким суб'єктом
господарське правопорушення.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене відповідач не
довів правомірність спірного
податкового повідомлення-рішення, а
тому позовні вимоги про його
скасування підлягають до задоволення.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Водночас пунктом 19 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Тому, судові витрати необхідно
стягнути з Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунка суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

Керуючись Конституцією України,
Податковим кодексом України та ст.ст. 11,
70, 71, 94, 99, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області від 25.11.2013 року
№.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Універмаг Ювілейний"
182,70 грн. судового збору шляхом
безспірного списання зазначених
коштів органом Державної
казначейської служби України з
розрахункового рахунку
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області.

Стягнути судовий збір у сумі 1644,30 грн.
(90% судового збору) шляхом безспірного
списання зазначених коштів органом
Державної казначейської служби
України із рахунку
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області на рахунок УДКСУ
у м. Хмельницькому (рахунок 4002, , банк отримувача: ГУДКСУ у
Хмельницькій області, код банку (МФО)
815013, призначення платежу *;101; судовий
збір; 35173158; пункт, за яким сплачується
судовий збір).

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07
березня 2014 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя