Справа № 260/10370/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кротінов В.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року справа
№260/10370/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Старосуда М.І.,

секретар судового засідання Варчук
О.М.,

з участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Пліса В.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 10 січня 2014 року у справі
№ 260/10370/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Донецька (далі УПФУ в Ленінському
районі м.Донецька), в якому просила:
визнати дії УПФУ в Ленінському районі
м. Донецька неправомірними та
зобов'язати: нарахувати пенсію з 7
травня 2013 року із застосуванням
оптимізації заробітної плати
відповідно до ч.1 ст. 40 Закону № 1058
(тобто вилучити 10% тривалості
страхового стажу); вилучити з
розрахунку страховий стаж після
призначення пенсії (травень та червень
2013 року) відповідно до ч.4 ст. 42 Закону №
1058; включити до страхового стажу період
навчання в Харківському
інженерно-економічному інституті з
18.06.1983 року до 01.07.1983 року відповідно до
Порядку № 637; виплатити недоотриману у
зв'язку з неправильним розрахунком
суму (а. с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що перебуває на обліку в
УПФУ в Ленінському районі м. Донецька
як пенсіонер. 15 липня 2013 року до УПФУ в
Ленінському районі м. Донецька подала
заяву та документи для нарахування
пенсії з інвалідності, а вже 1 жовтня 2013
року - заяву про нарахування пенсії з
інвалідності в розмірі пенсії за віком
згідно статті 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон № 1058). Разом з
тим вважає, що пенсія була нарахована з
порушенням вимог Закону № 1058 щодо
оптимізації заробітної плати та
включення в розрахунок пенсії
страхового стажу після її призначення,
а саме згідно з частиною 1 статті 40
вказаного закону у період, за який
враховується заробітна плата для
обчислення пенсії, виключається період
до 60 календарних місяців підряд за
умови, що зазначений період становить
не більше 10 відсотків тривалості
страхового стажу. Її стаж станом на
30.06.2013 року становить 435 місяців, тому
при нарахуванні пенсії з інвалідності
в розмірі пенсії за віком з 1 жовтня 2013
року згідно ст.40 Закону № 1058 з
розрахунку пенсії треба було виключити
43 місяці страхового стажу з 01.12.2008 року
до 26.05.2013 року, фактично ж було
виключено період з 01.07.2009 року до 01.06.2013
року, що становить 37,7 місяців
страхового стажу. УПФУ в Ленінському
районі м. Донецька в автоматичному
режимі вилучили з розрахунку 43
календарних місяці, які (як свідчить її
розрахунок) не дорівнюють 43 місяцям
страхового стажу. Так, у в серпні 2010
року відпрацьовано 2 дні, а при
оптимізаціїї ці 2 дні враховуються як
повний місяць. Зауважила, що
аналогічним чином була нарахована
пенсія з інвалідності з 07.05.2013 року. З
огляду на викладене вона звернулася до
відповідача із заявою про правильний
розрахунок пенсії відповідно до ч. 1 ст.
40 Закону № 1058, проте листом від 19.09.2013
року № 136/117/с-08-01-01 року їй відмовило.

При розрахунку страхового стажу не
вірно визначено стаж в період навчання
в Харківському інженерно-економічному
інституті, оскільки згідно п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка, а запис в
трудовій книжці свідчить, що 01.07.1983 року
відрахована в зв'язку з закінченням
навчання, архівна довідка також
підтверджує - закінчила повний курс
інституту 01.07.1983 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 10 січня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено у повному обсязі (а. с. 48, 49).

Позивач не погодилась з постановою
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову суду у зв'язку з
допущеними порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі (а. с.
57-61).

Позивач в суді апеляційної інстанції
підтримала доводи апеляційної скарги в
повному обсязі, наполягала на її
задоволенні, просила прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
вважав, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевірила матеріали справи,
обговорила доводи апеляційної скарги і
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку та отримує пенсію в УПФУ в
Ленінському районі м. Донецька.

15 липня 2013 року позивач звернулася до
УПФУ в Ленінському районі м. Донецька з
заявою про нарахування пенсії по
інвалідності. Розпорядженням
зазначеного пенсійного органу, на
підставі протоколу від 23.07.2013 року
ОСОБА_2 призначена пенсія по
інвалідності ( 3 група, загальне
захворювання) з 07.05.2013 року ( з дати
встановлення групи інвалідності) ( а. с.
96 - 100).

05.08.2013 року позивач надала до УПФУ в
Ленінському районі м. Донецька архівну
довідку від 31.07.2013 року № 298/75, видану
Харківським національним економічним
університетом, в якій зазначено про те,
що ОСОБА_2 в порядку переведення була
зарахована до Харківського
інженерно-економічного інституту на
третій курс денної форми навчання
машинобудівного факультету 01.09.1980 року
( наказ №326-с від 16.09.1980 року). Закінчила
повний курс інституту та здобула вищу
освіту за спеціальністю «Економіка та
організація машинобудівної
промисловості» 01.07.1983 р. ( наказ №285-с
від 17.06.1983 року). Отримала диплом серії
НОМЕР_1 від 20.06.19983 р., реєстраційний №12 (
а. с. 19).

На підставі наданої довідки УПФУ в
Ленінському районі м. Донецька
зроблений перерахунок призначеної
пенсії ОСОБА_2 з врахуванням до стажу
роботи період її навчання з 01.09.1980 року
до 17.06.1983 року в зазначеному ВУЗі ( а. с.
107).

1 жовтня 2013 року позивач звернулася до
УПФУ в Ленінському районі м. Донецька
з заявою про нарахування пенсії з
інвалідності в розмірі пенсії за віком
згідно ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та наполягала провести
це автоматизованим способом (а. с. 110).

Розпорядженням УПФУ в Ленінському
районі м. Донецька №182949 від 04.10.2013 року
( а. с. 111) здійснений перерахунок
пенсії з призначенням згідно ст.33
Закону №1058.

06.09.2013 року позивач звернулася до
відповідача зі зверненням щодо помилок
при обчисленні її стажу роботи та
пенсії, оскільки безпідставно не
зарахований до страхового стажу роботи
час навчання у Харківському інженерно
економічному інституті з 18.06.1983 року до
01.07.1983 року включно; невірно обчислено
розмір пенсії, внаслідок обрахування
стажу за червень 2013 року як за неповний
місяць та невірно проведений
розрахунок періоду стажу роботи, який
підлягає виключенню для обчислення
пенсії ( як найбільш невигідного в
зв'язку з розміром заробітної плати). (
а. с. 9).

Листом УПФУ Ленінського району
м.Донецька №136/117/с-08-01-01 від 19.09.2013 року у
здійсненні перерахунку пенсії за
зверненням ОСОБА_2 відмовлено з підстав
необґрунтованості заяви (а. с. 10-12).

Встановлені обставини справи
підтверджені матеріалами справи,
дослідженими матеріалами пенсійної
справи ОСОБА_2, наданими для огляду в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції, і встановлені обставини не
є спірними.

Спірним у справі є правомірність
відмови відповідача в зарахуванні до
страхового стажу роботи позивача час
навчання у Харківському інженерно
економічному інституті з 18.06.1983 року до
01.07.1983 року включно; правомірність
обчислення розміру пенсії, внаслідок
обрахування стажу за червень 2013 року як
за неповний місяць та неправильного
розрахунку періоду стажу роботи, який
підлягає виключенню для обчислення
пенсії ( як найбільш невигідного в
зв'язку з розміром заробітної плати).

Саме ці підстави стали приводом для
звернення позивача до відповідача з
заявою від 06.09.2013 року, на яку УПФУ
Ленінського району м.Донецька надало
відповідь №136/117/с-08-01-01 від 19.09.2013 року
про відмову в перерахунку пенсії ( а. с.
10-12).

Колегія суддів частково не
погоджується з рішенням суду в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про включення до страхового стажу
періоду навчання ОСОБА_2 в Харківському
інженерно економічному інституті з
18.06.1983 року до 01.07.1983 року з наступних
підстав.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом (до 01.01.2004 року),
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу роботи
зараховується час навчання у вищих і
середніх спеціальних навчальних
закладах, в училищах і курсах з
підготовки кадрів, підвищенню
кваліфікації та перекваліфікації, в
аспірантурі, докторонтурі і кліничній
ординатурі. До стажу зараховуються
періоди навчання на денній формі
навчання.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Інструкцією про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженою наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993
року №58, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 17.08.1993 року за № 110,
визначено, що до трудових книжок за
місцем роботи вносяться окремим рядком
з посиланням на дату, номер та
найменування відповідних документів,
зокрема, і записи про час навчання в
професійних навчально-виховних
закладах та їх закладах у
навчально-курсових комбінатах (центрі,
пункті тощо), у вищих навчальних
закладах та про час перебування в
аспірантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. 2.16 вказаної Інструкції
для студентів, слухачів курсів, учнів,
аспірантів, клінічних ординаторів, які
мають трудові книжки, навчальний
заклад вносить записи про час навчання
на денних відділеннях вищих навчальних
закладів. Підставою для таких записів є
накази навчального закладу (наукової
установи) про зарахування на навчання
та про відрахування з числа студентів,
учнів, аспірантів, клінічних
ординаторів.

Відповідно до п.2.27 цієї ж Інструкції
запис про звільнення у трудовій книжці
проводиться з додержанням таких
правил: у графі 1 ставиться порядковий
номер запису; у графі 2 - дата
звільнення; у графі 3 - причина
звільнення; у графі 4 зазначається на
підставі чого внесений запис - наказ,
(розпорядження), його дата і номер.

Встановлено, що період навчання ОСОБА_2
в Харківському інженерно-економічному
інституті з 01.09.1980 року до 17.06.1983 року
відповідачем зараховано до страхового
стажу роботи на підставі архівної
довідки від 31.07.2013 року № 298/75, яка
видана Харківським національним
економічним університетом, де
зазначений наказ про відрахування з
числа студентів інституту ОСОБА_2 від
17.06.1983 85-С, що на думку відповідача та за
висновком суду першої інстанції є
підставою закінчення терміну навчання
(а. с. 19).

Проте, відповідачем та судом першої
інстанції безпідставно не враховано,
що відповідно до записів в трудовій
книжці позивача на аркуші 7 зазначено,
що ОСОБА_2 01.09.1980 року зарахована
студенткою третього курсу на денне
відділення машинобудівного
факультету денного відділення
Харківського інженерно-економічного
інституту на підставі наказу №326-с від
16.09.1980 року та 01.07.1983 року відрахована з
зазначено ВУЗу на підставі наказу №285-с
від 17.06.1983 року ( а. с. 18).

В архівній довідці від 31.07.2013 року №
298/75, яка видана Харківським
національним економічним
університетом ( в 1994 році
перейменований з Харківського
інженерно-економічного інституту)
зазначено, що ОСОБА_2 в порядку
переведення була зарахована до
Харківського інженерно-економічного
інституту на третій курс денної форми
навчання машинобудівного факультету
01.09.1980 року ( наказ №326-с від 16.09.1980 року).
Закінчила повний курс інституту та
здобула вищу освіту за спеціальністю
«Економіка та організація
машинобудівної промисловості» 01.07.1983 р.
( наказ №285-с від 17.06.1983 року). Отримала
диплом серії НОМЕР_1 від 20.06.19983 р.,
реєстраційний №12 ( а. с. 19, 20).

За встановлених обставин справи та
наведених норм законів колегія суддів
вважає помилковим висновок суду першої
інстанції, що стаж навчання у ВУЗі
підлягає зарахуванню не до дати
закінчення навчання, зазначеній в
другій графі трудової книжки позивача,
а до дати винесення наказу, на підставі
якого до трудової книжки позивача
внесений запис про закінчення
навчання.

Отже, позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача включення до страхового
стажу період навчання в Харківському
інженерно економічному інституті з
18.06.1983 року до 01.07.1983 року підлягають
задоволенню.

В решті вирішення позовних вимог
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для їх
задоволення, виходячи з наступного.

Позивачеві пенсія по інвалідності
призначена на підставі її заяви від
15.07.2013 року, тобто після набрання
чинності Законом України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
призначення та індексації пенсії» від
14.05.2013 року. Відповідно до змін при
визначені заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії сума коефіцієнтів
заробітної плати (доходу) за кожний
місяць ділиться на страховий стаж за
місяці, які враховано для визначення
коефіцієнту заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Зазначена норма застосовується за
зверненнями осіб, яким пенсія
призначається починаючи з 01.07.2013 року
та яким проводиться перерахунок пенсії
з урахуванням стажу та заробітної
плати відповідно до частини 4 статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» після цієї дати.

Оскільки позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії 15.07.2013 року, тобто після
прийнятті відповідних змін, то з
вказаного періоду повинен
враховуватися новий порядок
оптимізації та розрахунку
коефіцієнтів заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 39 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Управління Пенсійного
фонду України від 25.11.2005 року № 22-1,
орган, що призначає пенсію не пізніше 10
днів після надходження заяви з
необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами
розглядає подані документи, приймає
рішення щодо призначення, перерахунку,
переведення з одного виду пенсії на
інший та поновлення раніше призначеної
пенсії без урахування періоду, за який
відсутня інформація про сплату
страхових внесків до Пенсійного фонду
України. Після надходження даних про
сплату страхових внесків проводиться
розрахунок пенсії з урахуванням цього
періоду з моменту призначення пенсії.

З врахуванням вищевикладених обставин
у справі, зокрема, після надання ОСОБА_2
05.08.2013 року заяви від 01.10.2013 року про
призначення пенсії згідно ст.33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
зв'язку з звільненням з роботи,
пенсійна справа позивача приведена у
відповідність до чинного
законодавства. Коефіцієнт стажу 0,3833 - 460
місяців. Коефіцієнт стажу з
урахуванням кратності 1,35 - 0,51750. Розмір
пенсії з 01.10.2013 року з урахуванням 50% для
обчислення пенсії по інвалідності -
2133,18 грн.

Стосовно оптимізації заробітної плати,
то частиною 1 ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що з
періоду, за який враховується
заробітна плата для обчислення пенсії,
виключається період до 60 календарних
місяців підряд, за умови, що зазначений
період становить не більше 10%
тривалості страхового стажу,
врахованого в одинарному розмірі.

Згідно розрахунку заробітку для
обчислення пенсії від 04.10.2013 року
період оптимізації з 01.07.2009 року до
30.06.2013 року ( 43 місяці), оскільки саме в
цей період найменші коефіцієнти
заробітної плати.

Згідно розпорядження №182949 від 09.10.2013
року коефіцієнт стажу 0,36250 - 435 місяців.
Коефіцієнт стажу з урахуванням
кратності 1.35 - 0,48938. Розмір пенсії за
віком з 01.10.2013 року - 3993,99грн.

Позивач помилково вважає, що період
заробітку для оптимізації
обраховується не в календарному
обчисленні місяця, заробітна плата
якого невигідна для обрахунку розміру
пенсії, а шляхом складання
відпрацьованих днів до кількості 30
днів, який і буде рахуватися як один
місяць, незважаючи, що ці робочі дні
відпрацьовані в різних місяцях. Таке
твердження не узгоджується з нормами
ст.40 Закону №1058.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на
користь позивача за рахунок коштів
Державного бюджету пропорційно до
задоволених позовних вимог підлягають
стягненню документально підтверджені
судові витрати в сумі 9,41грн. (а. с. 24).

З огляду на викладене, колегія дійшла
висновку, що внаслідок неповного
з'ясування обставин у справі, які мають
значення для справи, суд першої
інстанції частково невірно вирішив
справу, тому постанова суду першої
інстанції підлягає частковому
скасуванню.

В повному обсязі постанова складена 14
березня 2014 року.

Керуючись ст.94 ч.3, ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1
п.3, ст.202 ч.1 п.1, п.3, ст.205 ч.2, ст. 207, ст.
212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 10 січня 2014 року у справі
№ 260/10370/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії в
частині вирішення позовних вимог щодо
включення до страхового стажу період
навчання в Харківському інженерно
економічному інституті з 18.06.1983 року до
01.07.1983 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Донецька про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити частково.

Задовольнити позовні вимоги щодо
включення до страхового стажу період
навчання в Харківському інженерно
економічному інституті з 18.06.1983 року до
01.07.1983 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Донецька зарахувати до страхового
стажу період навчання ОСОБА_2 в
Харківському інженерно економічному
інституті з 18.06.1983 року до 01.07.1983 року
включно.

В решті постанову суду залишити без
змін

Стягнути за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 9,41 грн.
(дев'ять гривень 41 копійка).

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

Головуючий
Л.А.Василенко

Судді
М.М. Гімон

М.І. Старосуд