Справа № 819/3052/13а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
№ 876/306/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради,
Тернопільської обласної організації
«Всеукраїнське об'єднання
«Батьківщина», Тернопільської
обласної організації «Всеукраїнське
об'єднання «Свобода» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Тернопільської обласної
державної адміністрації до
Тернопільської обласної організації
політичної партії «За Україну»,
Тернопільської обласної організації
«Всеукраїнське об'єднання
«Батьківщина», Тернопільської
обласної організації «Всеукраїнське
об'єднання «Свобода», Тернопільської
обласної партії «Удар Віталія Кличка»,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Прокуратура
Тернопільської області, Прокуратура
міста Тернополя, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області, Управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області про
встановлення обмеження по доступу,
перешкоджанню та блокуванню
адмінбудинків, -

встановив:

9 грудня 2013 року Тернопільська ОДА
звернулася в Тернопільський окружний
адміністративний суд із позовом до
відповідачів у якому просила винести
рішення, яким встановити обмеження по
доступу, перешкоджанню та блокуванню
адмінбудинків Тернопільської ОДА (вул.
Грушевського, 8), Прокуратури
Тернопільської області (вул.
Листопадова, 4), Прокуратури м.
Тернополя (б-р Шевченка, 7), УМВС в
Тернопільській області (вул. Валова, 11),
УСБУ в Тернопільскьій області (вул.
Бандери, 21) з 10.12.2013 року по 07.01.2014 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилався на те, що з 30
листопада 2013 року і по даний час в
Інтернет-виданнях міста Тернополя та
під час проведення масових заходів на
Театральній площі міста
представниками політичних
організацій, осередки яких знаходяться
в місті Тернополі, поширено
повідомлення-заклики до пікетування та
блокування роботи державних установ.
При цьому про проведення таких заходів
організатори акцій, пікетів завчасно
не сповіщають органи місцевого
самоврядування для забезпечення
громадського порядку та уникнення
будь-яких конфліктних ситуацій, а також
забезпечення належної та
безперешкодної діяльності і
функціонуванню державних установ, які
знаходяться по вулицях Грушевського,
Листопадовій, Валовій, Бандери та
бульварі Шевченка у місті Тернополі,
зокрема, прокуратури Тернопільської
області, прокуратури міста Тернополя,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській
області, Управління Служби безпеки
України в Тернопільській області. У
зв'язку з цим позивач просив встановити
обмеження по доступу, перешкоджанню та
блокуванню адмінбудинків.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
позов задоволено повністю. Встановлено
обмеження права на мирні зібрання
(пікетування, пішої ходи, демонстрацій,
мітингів, зборів тощо) Тернопільській
обласній організації політичної
партії «За Україну», Тернопільській
обласній організації Всеукраїнського
об'єднання «Свобода», Тернопільській
обласній організації Всеукраїнського
об'єднання «Батьківщина»,
Тернопільській обласній партії «Удар
Віталія Кличка», та іншим суб'єктам та
особам у частині місця їх проведення
шляхом заборони у період з 10 грудня 2013
року по 07 січня 2014 року проводити такі
зібрання за місцезнаходженням
державних установ, а саме:
Тернопільської обласної державної
адміністрації, що знаходиться за
адресою: м. Тернопіль, вул.
Грушевського, 8, прокуратури
Тернопільської області, що знаходиться
за адресою: м. Тернопіль, вул.
Листопадова, 4, прокуратури міста
Тернополя, що знаходиться за адресою: м.
Тернопіль, бульвар Шевченка, 7,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській
області, що знаходиться за адресою: м.
Тернопіль, вул. Валова, 11, Управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області, що знаходиться
за адресою: м. Тернопіль, вул. Бандери, 21
та на прилеглих до них територіях.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодились Виконавчий
комітет Тернопільської міської ради
(апелянт 1), ТОО «ВО «Батьківщина»
(апелянт 2), ТОО «ВО «Свобода» (апелянт 3)
та оскаржили її в апеляційному порядку.
Вважають, що така прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому просять:

- апелянт 1 скасувати постанову суду
першої інстанції та направити справу
на новий розгляд;

- апелянт 2 скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову;

- апелянт 3 скасувати постанову суду
першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянти посилаються на те, що суд
першої інстанції безпідставно прийняв
до уваги доводи позивача про наявність
поширення відповідачами повідомлень
та закликів до пікетування та
блокування роботи державних установ,
оскільки це не підтверджується жодними
доказами. Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод (ст. 11),
яка є частиною національного
законодавства України згідно зі ст. 9
Конституції України, встановлює, що
кожен має право на свободу мирних
зібрань. Це право є однією з
конституційних гарантій права
громадянина на свободу поглядів і
переконань (ст. 39). Обмеження цього
права може здійснюватись судом
відповідно до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку. ТОО «ВО «Свобода» завчасно
подала виконавчому органу
Тернопільської міської ради
повідомлення від 06.12.2013 № 18 про
проведення мирного мітингу з 09.12.2013
року, оскільки відповідно до п. б ч. 3 ст.
38 Закону України «Про місцеве
самоврядування» саме на нього
покладено обов'язок вжиття заходів та
здійснення контролю за забезпеченням
проведення мирних акцій та дотримання
громадського порядку при їх
проведенні. Однак, Виконком
Тернопільської міської ради, який
жодних заперечень з приводу мирних
зібрань не висловив, до участі у справі
не залучено, а до Тернопільської ОДА не
було жодних повідомлень з приводу
проведення мирних зібрань. Також, судом
першої інстанції у рішенні суду не
розмежовано зміст позовних вимог, щодо
кожного з відповідачів. Звертають
увагу, що позивач у своїх позовних
вимогах просив встановити обмеження
відповідачам по доступу та блокуванню
адмінбудівель, однак суд першої
інстанції вийшовши за межі позовних
вимог та встановив обмеження права на
мирні зібрання і не тільки
відповідачам, а й іншим особам, не
визначивши їх коло. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 182 КАС України, суд
першої інстанції мав залишити позов
без розгляду, оскільки позовна заява до
суду подана у день проведення мирних
заходів.

07.03.2014 року до Львівського апеляційного
адміністративного суду поступило
клопотання Тернопільської ОДА про
відмову від адміністративного позову
та закриття провадження у справі.

Представники Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради та ТОО «ВО
«Батьківщина» подали до суду заяви про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, а тому
враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про розгляд справи в
порядку письмового провадження на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
відмову Тернопільської ОДА від
адміністративного позову слід
прийняти, оскаржувану постанову
скасувати, а провадження у справі
закрити.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 грудня 2013 року на адресу міського
голови Тернополя надійшло
повідомлення від Тернопільської
обласної організації Всеукраїнського
об'єднання «Свобода» про проведення
мирної безстрокової акції протесту з 09
грудня 2013 року з 12 години 00 хвилин біля
будівель Тернопільської обласної
державної адміністрації (м. Тернопіль,
вул. Грушевського, 8), прокуратури
Тернопільської області (м. Тернопіль,
вул. Листопадова, 4), прокуратури міста
Тернополя (місто Тернопіль, бульвар
Шевченка, 7), Тернопільського окружного
адміністративного суду (м. Тернопіль,
вул. Кн. Острозького, 20),
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області (м. Тернопіль,
вул. Котляревського, 34), апеляційного
суду Тернопільської області (м.
Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14 а),
відповідальний Стаюра В.І., орієнтовна
кількість учасників - 500 чоловік.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що адміністративний позов належить
задовольнити та обмежити право на
мирні зібрання за загаданими вище
адресами з 10.12.2013 року по 07.01.2014 року,
оскільки матеріалами справи
встановлено, що відповідачі та інші
суб'єкти, які реалізують право на мирні
зібрання, проводять та мають намір у
подальшому проводити безстроково
мирні зібрання (пікетування,
демонстрації, мітинги, збори тощо) з
блокуванням адміністративних будівель
Тернопільської обласної державної
адміністрації, прокуратури
Тернопільської області, прокуратури
міста Тернополя, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області, Управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області, а такі дії
можуть призвести до перешкоджання у
вільному доступі громадян та інших
осіб до зазначених державних установ
та порушення встановленого порядку їх
роботи.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Право кожної особи на мирні зібрання та
на свободу об'єднання з іншими,
закріплено у ст. 11 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, яка ратифікована Верховною Радою
України згідно із Законом України від 17
липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції». Згідно з цією нормою,
здійснення прав на свободу зібрань та
об'єднання не підлягає жодним
обмеженням, за винятком тих, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі або для захисту прав
і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 39 Конституції України
гарантується право громадян збиратися
мирно, без зброї, проводити мітинги,
збори, походи і демонстрації, про які
завчасно сповіщаються органи
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування. Проведення вказаних
акцій не повинно порушувати
громадський порядок, права і свободи
інших людей, створювати небезпеку
заворушень чи злочинів, загрожувати
здоров'ю населення.

Із матеріалів справи, суд апеляційної
інстанції вбачає, що 06.12.2013 року ТОО «ВО
«Свобода» повідомила Тернопільського
міського голову, про проведення мирної
безстрокової акції протесту з 09 грудня
2013 року з 12 години 00 хвилин біля
будівель Тернопільської обласної
державної адміністрації (м. Тернопіль,
вул. Грушевського, 8), прокуратури
Тернопільської області (м. Тернопіль,
вул. Листопадова, 4), прокуратури міста
Тернополя (місто Тернопіль, бульвар
Шевченка, 7), Тернопільського окружного
адміністративного суду (м. Тернопіль,
вул. Кн. Острозького, 20),
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області (м. Тернопіль,
вул. Котляревського, 34), апеляційного
суду Тернопільської області (м.
Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14 а),
відповідальний Стаюра В.І., орієнтовна
кількість учасників - 500 чоловік.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України
«Про місцеве самоврядування»
сільський, селищний, міський голова
очолює виконавчий комітет, до відання
якого згідно ст. 38 цього Закону,
належить вирішення відповідно до
закону питань про проведення зборів,
мітингів, маніфестацій і демонстрацій,
спортивних, видовищних та інших
масових заходів; здійснення контролю
за забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку.

Європейський Суд з прав людини у своєму
Рішенні «Веренцов проти України» від 11
квітня 2013 року (набуло статусу
остаточного 11.07.2013 року, заява № 20372/11)
зазначив, що термін завчасного
повідомлення не повинен бути надто
тривалим (зазвичай не більше кількох
днів), а законодавчі положення щодо
такого повідомлення мають передбачати
лише вимогу подання повідомлення про
наміри провести зібрання, а не заяви
про надання дозволу на його проведення.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ТОО «ВО «Свобода» належним чином та
завчасно повідомило уповноважений
орган місцевого самоврядування про
проведення мирних зібрань, а тому
процесуальна процедура дотримана.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Конституції
України, обмеження щодо реалізації
права на мирні зібрання може
встановлюватися судом відповідно до
закону і лише в інтересах національної
безпеки та громадського порядку - з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення або захисту прав і свобод
інших людей.

Згідно ч. 5 ст. 182 КАС України суд
задовольняє позов про обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку в разі, якщо
визнає, що проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій чи інших зібрань
може створити реальну небезпеку
заворушень чи злочинів, загрозу
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей.

Умовою можливого обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання є
створення реальної небезпеки
заворушень чи злочинів, загрози
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей через проведення
зборів, мітингів, походів, демонстрацій
чи інших зібрань та в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку.

Висновок суду першої інстанції про те,
що проведенням мирного зібрання буде
порушено правопорядок, ґрунтується на
тому, що відповідно до повідомлень у
ЗМІ, роздруківки з яких долучено до
матеріалів справи, відповідачі та інші
особи, які реалізують право на мирні
зібрання, проводять та мають намір у
подальшому проводити блокування
адміністративних будівель
Тернопільської ОДА, прокуратур
Тернопільської області та міста
Тернополя, УМВС в Тернопільській
області та УСБУ в Тернопільській
області.

Однак, роздруківки на які посилається
позивач та, які суд першої інстанції
прийняв до уваги, не можна вважати
належними та допустимими доказами,
оскільки їх роздрукування мало місце з
всесвітньої мережі Інтернет та на них
відсутні посилання на Інтернет
ресурси, з яких вони отримані, що не дає
можливості встановити їх
достовірність.

Висновок щодо можливого зловживання
організаторами мирного зібрання
своїми правами та нанесення у зв'язку з
цим шкоди правам інших осіб є таким, що
ґрунтується на непідтверджених
конкретними доказами прогнозах та
ризиках.

У силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу

Європейський суд з прав людини в
рішенні «Християнська демократична
народна партія проти Молдови»
зазначає, що тягар доказування
насильницьких намірів організаторів
зібрання лежить на органах влади.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем на виконання вимог чинного
законодавства, не зазначено жодних
фактів та до матеріалів справи не
надано жодних доказів, що проведення
заходів, про які сповіщала у своєму
повідомленні ТОО «ВО «Свобода», може
створити реальну небезпеку заворушень
чи злочинів, загрозу здоров'ю населення
або правам і свободам інших людей.
Також не надано доказів, щодо
блокування та перешкоджання в доступі
до адмінбудівель.

Крім того, встановлюючи обмеження
права на мирні зібрання, крім осіб, які
сповіщали про такі мирні заходи, також
іншим суб'єктам, які реалізують право
на мирні зібрання, нівелює право людини
та громадянина на свободу мирних
зібрань, передбачених ст.11
Європейської Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод з прав
людини, ст. 39 Конституції України, без
наявності жодних правових підстав для
їх обмеження щодо невизначеного кола
осіб.

При обмеженні права на мирні зібрання,
суд повинен обрати той спосіб
обмеження цього права, який був би
адекватним (співмірним). Водночас,
обмеживши право усіх мирних зібрань на
певній території протягом тривалого
часу, є найсуворішим та не співмірним
способом обмеження, про який, як
вбачається із матеріалів справи,
заявлено лише ТОО «ВО «Свобода».

У супереч цьому, суд заборонив
проведення будь-яких мирних зібрань та
заходів відповідачам та будь-яким
іншим суб'єктам з 10.12.2013 року по 07.01.2014
року. При цьому, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що позивач у своїх
вимогах ставить питання про
встановлення обмеження по доступу,
перешкоджанню та блокуванню
адміністративних будівель, а тому суд
першої інстанції, встановивши
обмеження права на мирні зібрання,
вийшов за межі позовних вимог та
всупереч ст. 11 КАС України не
обґрунтував необхідність такого
виходу.

Наведене вище, є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції, згідно ст. 202 КАС України.

Суд апеляційної інстанції не приймає
апеляційні доводи про те, що
Тернопільська ОДА не мала права
звертатися з розглядуваним
адміністративним позовом, оскільки
виходячи з положень ч. 1 ст. 182 КАС
України таким правом наділені не
тільки органи місцевого
самоврядування, а й органи виконавчої
влади, до системи якої і входить
позивач.

Також, суд апеляційної інстанції
зазначає про відсутність у суду першої
інстанції підстав для залишення
позовної заяви без розгляду згідно ч. 2
ст. 182 КАС України, оскільки положення
цієї статті не може бути застосовано
щодо заявлених організаторами
триваючих заходів. У цьому випадку суд
повинен прийняти позовну заяву до
розгляду та вирішити її по суті.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що 07.03.2014 року поступило
клопотання Тернопільської ОДА про
відмову від адміністративного позову
та закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 194 КАС України позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а сторони
можуть примиритися у будь-який час до
закінчення апеляційного розгляду. У
разі відмови від адміністративного
позову або примирення сторін суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу відповідно до вимог статей 112 і
113 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 КАС України про
прийняття відмови від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі. У разі часткової
відмови позивача від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі щодо частини
позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу (ч. 1 ст. 203 КАС України).

Враховуючи те, що відмова позивача від
адміністративного позову не
суперечать закону та не порушує
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про її прийняття, скасування
постанови суду першої інстанції та
закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 112, 157, 194, 195, 197, 198, 203, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд-

ухвалив:

прийняти відмову Тернопільської
обласної державної адміністрації від
адміністративного позову.

Апеляційні скарги Виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
та Тернопільської обласної
організації «Всеукраїнське об'єднання
«Батьківщина» - задовольнити частково,
а апеляційну скаргу Тернопільської
обласної організації «Всеукраїнське
об'єднання «Свобода» задовольнити
повністю.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі № 819/3052/13-а - скасувати, а
провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін