Справа № П/811/281/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
Справа № П/811/281/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кравчук
О.В. розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Олто"

до відповідача - Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

До Кіровоградського окружного
адміністративного суду звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Олто" (далі -
позивач) з адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 20
серпня 2013 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
за результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Олто",
податковим органом неправомірно
зроблено висновок про безтоварність
господарських операцій позивача з
рядом контрагентів, а відтак -
протиправно винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представником
позивача вимоги позову підтримано у
повному обсязі.

Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву, за якими
позов ним не визнається у повному
обсязі. Такі заперечення мотивовано
тим, що позаплановою перевіркою ТОВ
"Фірма "Олто" по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ"Світ кормів", ПП
"Колос Кіровоградщини-2009", ПП
"Оліагроторг", ТОВ "Сюіта", ПП
"Украгро-Трейд", ТОВ "Обсідіант"
виявлено укладення позивачем угод з
вищезазначеними контрагентами без
мети настання реальних наслідків,
безпідставне включення до складу
податкового кредиту сум ПДВ. Вважаючи
угоди, укладені позивачем із вказаним
контрагентом нікчемними, відповідач
наполягає на правомірності
оскаржуваного позивачем податкового
повідомлення-рішення та заперечує
проти позову (Т.1, а.с.163-167).

За клопотаннями представників сторін
подальший розгляд та вирішення справи
судом було здійснено у порядку
письмового провадження (Т.2, а.с.4-5).

Розглянувши у письмовому провадженні
подані представниками позивача і
відповідача документи і матеріали,
заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно і
неупереджено оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Олто"
зареєстроване як юридична особа
Голосіївською районною державною
адміністрацією в місті Києві 05 травня
1997 року. Підприємство взято на облік у
Кіровоградській ОДПІ з 15 травня 1997
року.

У період з 30 липня по 05 серпня 2013 року
посадовими особами Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "Олто" з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість та валових
доходів та витрат, доходів та витрат, що
вираховуються при визначенні
оподаткування податком на прибуток
підприємства по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Світ кормів" за
період з 01 лютого 2009 року по 31 серпня 2009
року, ПП "Колос Кіровоградщини-2009" за
червень 2010 року, ПП "Оліагроторг" за
грудень 2010 року, ТОВ "Сюіта", ПП
"Украгро-Трейд" за липень 2011 року, ТОВ
"Обсідіант" за травень 2012 року.

За результатами перевірки податковим
органом було складено Акт
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 06 серпня 2013 року
№26/11-23-22-06/24744314, згідно якого
контролюючий орган дійшов висновку про
порушення позивачем: пп.7.4.1, 7.4.5 п.7.4
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", пунктів 198.2, 198.3, 198.6
статті 198 Податкового кодексу України
№ 2755-ІV від 02.12.2010 року в частині
заниження сум податку на додану
вартість на загальну суму 32987,00 грн. та
завищення від'ємного значення сум ПДВ
(рядок 18) на суму 2440,00 грн. (Т.1, а.с.11-62)

На підставі висновків вказаного Акта
перевірки податковим органом було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 20 серпня 2013
року № , яким позивачеві
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 28 991,00 грн. (за основним
платежем - 20647,00 грн., за штрафними
(фінансовими санкціями - 8344,00 грн.) (Т.1,
а.с.9).

Як вбачається матеріалів справи,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення базується на
висновках акту перевірки про завищення
позивачем податкового кредиту в
результаті безпідставного формування
такого кредиту у грудні 2010 року, липні
2011 року та травні 2012 року за
господарськими операціями, які, на
думку податкового органу, не мали
реального характеру.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

У свою чергу, відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: 1)
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; 2) придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Аналогічні за своїм змістом норми
містив чинний на час виникнення
спірних правовідносин Закон України
"Про податок на додану вартість" від 03
квітня 1997 року №168/97-ВР.

З аналізу наведених правових норм у їх
системному зв'язку, суд дійшов
висновку, що необхідною умовою для
правомірності формування податкового
кредиту є фактичне здійснення
господарської операції платником
податків.

У свою чергу, фактичне здійснення
господарської операції платником
податків посвідчується, зокрема,
належно оформленими податковими
накладними та іншими первинними
бухгалтерськими документами.

Виходячи з викладеного, суд вважає за
необхідне дослідити правомірність
формування позивачем податкового
кредиту, включення відповідних сум до
бюджетного відшкодування по
взаємовідносинах контрагентами ПП
"Оліагроторг", ТОВ "Сюіта", ПП
"Украгро-Трейд", ТОВ "Обсідіант" у
розрізі фактичного здійснення
відповідних господарських операцій.

Судом з'ясовано такі обставини.

Видами діяльності ТОВ "Фірма "Олто" за
КВЕД є, зокрема, вирощування зернових
культур (крім рису), бобових культур і
насіння олійних культур (01.11),
вирощування овочів і баштанних
культур, коренеплодів і бульбоплодів
(01.13), розведення великої рогатої худоби
(01.41).

У власності ТОВ "Фірма "Олто"
перебувають транспортні засоби, а саме:
автомобілі марки ВАЗ 21213 (державний
номерний знак НОМЕР_2), ВАЗ 212140
(державний номерний знак НОМЕР_4)
(Т.1,а.с.143-145). Крім того, автомобіль ВАЗ
2107 (державний номерний знак НОМЕР_3)
перебуває у користуванні позивача за
договором оренди, укладеним 28 березня
2011 року між позивачем та ВАТ "Паляниця"
(Т.1,а.с.138-139).

Крім того, на балансі ТОВ "Фірма "Олто",
також обліковуються ємності для
паливно-мастильних матеріалів
(дизельного палива та бензину)
(Т.1,а.с.142).

Щодо взаємовідносин позивача з ПП
"Оліагроторг" судом встановлено
наступне.

27 грудня 2010 року між ТОВ "Фірма "Олто"
(покупець) та ПП "Оліагроторг"
(продавець) укладено договір
купівлі-продажу №27-12/2010, за змістом
якого позивач придбаває у ПП
„Оліагроторг" жмих соняшниковий
високопротеїновий у кількості 25 тонн
(Т.1, а.с.74).

Факт купівлі-продажу товару за
вищезазначеним договором
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковою накладною від 28
грудня 2010 року №281202 (Т.1,а.с.76),
відповідними видатковими накладними
(Т.1,а.с.75), та рухунком-фактурою (Т.1,а.с.77)
на загальну суму 47500,00 грн. (із них ПДВ -
9500,00 грн.).

Розрахунок за куплений товар ТОВ "Фірма
"Олто" здійснювало у безготівковій
формі, про що свідчать відповідні
платіжне доручення та виписка з банку
по особовому рахунку (Т.1,а.с.78-79).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
"Обсідіант" судом встановлено наступне.

У травні 2012 року ТОВ "Фірма "Олто"
придбало у ТОВ "Обсідіант" шини GoodYear .

Факт придбання вказаного товару
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковою накладною від 23
травня 2012 року №11(Т.1,а.с.95) та
видатковою накладною (Т.1, а.с.96) на
загальну суму 6240,00 грн. (із них ПДВ - 1040,00
грн.)

Судом встановлено також, що розрахунок
за придбаний товар ТОВ "Фірма "Олто"
здійснювало у безготівковій формі,
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок контрагента, про
що свідчать платіжне доручення та
виписка з банку по особовому рахунку
(Т.1,а.с.93-94).

На підтвердження реальності подальшої
реалізації придбаного у вищевказаного
контрагента товару позивачем надано
копію картки обігу пневматичної шини
(Т.2,а.с.6-8).

Щодо взаємовідносин позивача з
ПП"Украгро-Трейд"судом встановлено
наступне.

У липні 2011 року ТОВ "Фірма "Олто"
придбало у ПП"Украгро-Трейд" шрот
соняшниковий.

Факт придбання вказаного товару
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковою накладною від 05
липня 2011 року №49 (Т.1,а.с.112), видатковою
накладною (Т.1, а.с.113) на суму 28 725,00 грн.
(із них ПДВ - 4787,50 грн.)

Розрахунок за придбаний товар ТОВ
"Фірма "Олто" здійснювало у
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок контрагента, про що свідчать
платіжне доручення, виписка з банку по
рахунку та рахунок на оплату
(Т.1,а.с.110-111,114).

Принагідно суд зазначає, що
законодавчі норми не ставлять в
залежність відсутність транспортних
документів на перевезення вантажу
(товару) з наслідками формування бази
оподаткування податком на додану
вартість. Тому, за наявності
передбачених Податкових кодексом
України та Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинних
документів, які містять відомості про
господарську операцію та
підтверджують її здійснення,
відсутність товарно-транспортних
накладних суд не розглядає як доказ
безтоварності господарських операцій
позивача та ПП "Оліагроторг", ПП
"Украгро-Трейд", ТОВ "Обсідіант".

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
"Сюіта" судом встановлено наступне.

14 липня 2011 року між ТОВ "Фірма "Олто"
(покупець) та ТОВ "Сюіта" (продавець)
укладено договір купівлі-продажу №14/07,
предметом якого є купівля-продаж
паливно-мастильних матеріалів
(Т.1,а.с.128).

Факт придбання позивачем товару за
вищезазначеним договором
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковою накладною від 14
липня 2011 року №32 (Т.1,а.с.130), відповідною
видатковою накладною (Т.1,а.с.129), та
рухунком-фактурою (Т.1,а.с.131) на загальну
суму 47500,00 грн. (із них ПДВ - 9500,00 грн.).

Розрахунок за куплений товар ТОВ "Фірма
"Олто" здійснювало у безготівковій
формі, про що свідчать відповідні
платіжне доручення та виписка з банку
по особовому рахунку (Т.1,а.с.132-133).

Так, на підтвердження реальності
транспортування бензину позивач надав
до суду товарно-транспортну накладну
(Т.1,а.с.137).

Крім того, позивачем на підтвердження
реальності господарських операцій
надано копії книги складського обліку,
оборотно-сальдові відомості
(Т.,а.с.80-84,97-101,115-120,134-136).

Системний аналіз вищезазначених
правових норм, дослідження наявних в
матеріалах справи податкових,
видаткових, товарно-транспортних
накладних, свідчить про те, що
документи, на підставі яких позивач
сформував податковий кредит,
відповідають критеріям первинного
документу; подані позивачем банківські
документи, за якими здійснювалася
оплата товарів та послуг, є
достовірними доказами виконання
контрагентами позивача зобов'язань,
обумовлених договорами.

Даючи правову оцінку наведеним
доказам, суд вважає, що ними
підтверджується реальний характер
господарських операцій ТОВ "Фірма
"Олто" та ПП "Оліагроторг", ТОВ "Сюіта", ПП
"Украгро-Трейд", ТОВ "Обсідіант", а
відтак - і правомірність формування
позивачем податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Вищевикладене дає підстави для
висновку про протиправне застосування
до позивача і штрафних санкцій на суму
8344,00 грн. на підставі пункту 123.1 статті
123 Податкового кодексу України
податковим повідомленням-рішенням
№.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, що при перевірці позивача
податковим органом не було взято до
уваги первинних бухгалтерських
документів ТОВ "Фірма "Олто", а висновки
про безтоварність господарських
операцій позивача зумовлені
відомостями про недостовірність даних,
відображених його контрагентами (ТОВ
"Світ кормів", ПП "Колос
Кіровоградщини-2009", ПП "Оліагроторг",
ТОВ "Сюіта", ПП "Украгро-Трейд", ТОВ
"Обсідіант") у податковій звітності.
Такі висновки податкового органу
суперечать загальноправовим
принципам. При дослідженні факту
здійснення господарської операції
оцінюватися повинні відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку. Не є
обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог та для
визнання протиправним і скасування
оскаржуваного повідомлення-рішення.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем документально підтверджена
сплата судового збору в розмірі 182,70 грн
(Т.1, а.с.8а), а тому зазначена сума
підлягає поверненню з Державного
бюджету України.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 20 серпня
2013 року №, яким Товариству з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Олто" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 28 991,00 грн. (за
основним платежем - 20647,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 8344,00
грн.)

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Олто" судовий
збір у розмірі 182,70 грн з Державного
бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд в десятиденний
строк з дня отримання копії цієї
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.В.
Кравчук