Справа № 700/1410/13-а(2а/700/130/13)
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
700/1410/13-а(2а/700/130/13) Головуючий у 1-й
інстанції: Бесараб Н.В.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 18 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Лисянського районного суду Черкаської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що має
загальний стаж роботи більше тридцяти
років та у червні 2013 року досягнув віку
55 років. Із них за період з 04.05.1980 року по
23.01.2003 рік працював на посаді
механізатора в КСП ім. Литвинова,
правонаступником якого є СТОВ
«Дружба». У серпні 2013 року він
звернувся до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах та підтвердження періоду стажу
роботи, що дає право на призначення
цієї пенсії, проте, рішенням комісії
було відмовлено, з мотивів не
підтвердження назви посади в книгах
нарахування заробітної плати та не
підтверджена робота на посаді
тракториста. Згідно з рішенням комісії
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України в Черкаській області від
29.08.2013 року № 16 йому підтвердили стаж
роботи на посаді тракториста з 04.05.1980
року по 31.12.1993 року. За таких обставин
вважає дану відмову незаконною та
просить зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі призначити йому пенсію на
пільгових умовах з моменту звернення.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 18 грудня 2013 року
задоволено вказаний позов. Визнано
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області в призначенні
пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2
незаконною. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі призначити ОСОБА_2 пенсію на
пільгових умовах відповідно до пункту
«в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з моменту звернення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про відмову
у задоволенні даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
виповнилося 55 років і він має загальний
стаж роботи понад 30 років.

У серпні місяці 2013 року позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Лисянському районі
Черкаської області із заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах на тій підставі, що його стаж
роботи дає йому право на отримання
вказаної пенсії. На підтвердження
пільгового стажу ним було надано
трудову книжку.

Однак, Управлінням Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області відмовлено в
призначенні пільгової пенсії з мотивів
непідтвердження назви посади в книгах
нарахування заробітної плати та
непідтвердження роботи на посаді
тракториста.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» необхідними
умовами призначення пенсії за віком на
пільгових умовах є досягнення особою
певного віку і наявність необхідного
стажу роботи на певних роботах або у
певних умовах.

Право на призначення пільгової пенсії
за віком, передбаченої пунктом «в» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7. За
змістом вказаного листа до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в міжпольовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії «тракторист-машиніст»,
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Судом першої інстанції було
встановлено, що в трудовій книжці
позивача наявні лише записи про
перейменування підприємства, на якому
працював ОСОБА_2, будь-які записи щодо
зайняття позивачем посади у вказаному
господарстві відсутні. Водночас, у
трудовій книжці також відсутні записи
і про будь-яку виконувану ОСОБА_2 іншу
роботу.

Статтею 48 КЗпП України визначено, що
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.
Обов'язок по веденню трудової книжки
покладено на власника підприємства,
установи, організації чи на
уповноважену особу.

Судом першої інстанції було
встановлено, що причиною відмови у
призначенні позивачу пенсії на
пільгових умовах було неналежне
оформлення трудової книжки та не в
повній мірі підтвердженими періодами
роботи, що зараховуються до трудового
стажу для призначення пенсії за віком
на пільгових умовах.

При цьому, рішенням комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України з Черкаській області від 29.08.2013
року № 16 підтверджено стаж роботи
ОСОБА_2 на посаді тракториста з 04.05.1980
року по 31.12.1993 року.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції на підставі
показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
жителів с. Босівка Лисянського району,
встановлено, що за період їх роботи
трактористами в КСП, а саме з 1994 року по
2001 рік ОСОБА_2 працював трактористом
разом із ними.

За змістом записів у трудовій книжці
позивача вбачається, що ОСОБА_2
працював у КСП ім. Литвинова,
правонаступником якого є СТОВ
«Дружба», однак посаду, яку він займав
не вказано, будь-якої іншої посади у
трудовій книжці не зазначено, тому
колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_2 працював на посаді
тракториста з 04.05.1980 року по 23.01.2003 рік і
має право на отримання пенсії за віком
на пільгових умовах за пунктом в ч. 1 ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що у відповідача не
було правових підстав для відмови у
призначенні позивачу спірної пенсії.

З урахуванням зазначеного вище колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позов є
обгрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області - залишити
без задоволення, а на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 18 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.