Справа № 820/1806/14
Суддя: Піскун В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 березня 2014 р.
№ 820/1806/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Піскун В.О.,

при секретарі судового засідання -
Мараєвій О.В.,

за участі:

представника позивача - Минко В.О.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Валківському районі Харківської
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд з урахуванням наданих
уточнень стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі
25221,23 грн., в т.ч. страхові внески 21891,73
грн., фінансова санкція 3070,07 грн., пеня
259,43 грн. на розрахунковий рахунок
№16 в ХОУ ВАТ «Держощадбанк» м.
Харків, МФО 351823.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у ФОП ОСОБА_2 виникла
заборгованість зі сплати страхових
внесків у розмірі 25221,23 грн. Відповідно
до норм діючого на той час
законодавства відповідачу була
надіслана вимога на загальну суму 25221,23
грн., в т.ч. страхові внески 21891,73 грн.,
фінансова санкція 3070,07 грн., пеня 259,43
грн. В добровільному порядку борг
боржником не сплачено. Позивач вважає,
що вказана сума заборгованості зі
сплати страхових внесків підлягає
стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги і
доводи позовної заяви підтримав та
просив суд прийняти рішення про
задоволення адміністративного позову
в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував, вважає
позовні вимоги незаконними та
необґрунтованими, просив суд відмовити
в їх задоволенні в повному обсязі.
Відповідач вважає, що Управління
Пенсійного фонду України в
Валківському районі Харківської
області вже використало одну із двох
наданих йому можливостей стягнення
заявленої суми заборгованості,
оскільки позивачем направлялась
вимога на примусове виконання до
органу державної виконавчої служби,
яким і здійснювалось виконавче
провадження щодо примусового
стягнення цієї суми. Отже, відповідач
вважає, що підстав для стягнення
заявленої суми заборгованості в
судовому порядку у позивача не має.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Валківському районі Харківської
області як платник збору на
загальнообов'язкове державне
страхування за реєстраційними номером
№20065п0693.

Згідно картки особового рахунку
страхувальника у ФОП ОСОБА_2 існує
заборгованість зі сплати страхових
внесків, нарахованих у 2009 році, у
розмірі 25221,23 грн., в т.ч. страхові внески
- 21891,73 грн., фінансова санкція - 3070,07 грн.,
пеня - 259,43 грн. (а.с. 7-9).

Суд зазначає, що порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, а також обліку надходження і
витрачання його коштів передбачено
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-І/
(далі - Закон), Інструкцією "Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованою в
Міністерства юстиції України 16.01.2004 р.
за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно п. п. 6 п. 2 ст. 17 Закону, в редакції,
що була чинною на момент виникнення
спірних відносин, страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду. П. 6 ст. 20 Закону
передбачає, що страхувальник
зобов'язаний сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітній період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону страхові
внески підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Відповідно до розділу 5 Інструкції, в
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних відносин, страхові
внески нараховуються незалежно від
джерел їх фінансування, форми, порядку,
місця виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати. Нараховані за
відповідний базовий звітний період
страхові внески сплачуються
платниками шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього базового періоду незалежно від
виплати заробітної плати (доходу), на
суми яких нараховуються страхові
внески. Базовим звітнім періодом є
календарний місяць.

У разі здійснення протягом базового
звітного періоду виплат (виплати
доходу), на які нараховуються страхові
внески, страхувальники одночасно з
видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати авансові платежі у вигляді
сум страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід) у розмірах, установлених для
страхувальників (33,2 відсотка, 2
відсотки) цих сум.

Перерахування страхових внесків
здійснюється платниками одночасно з
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу), у тому
числі в безготівковій чи натуральній
формі або з виручки від реалізації
товарів (послуг).

Відповідно до ст.ст. 14, 19, 20 Закону, в
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних відносин, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру і зобов'язані нараховувати
на суми фактичних витрат на оплату
праці працівників та допомоги по
тимчасовій непрацездатності страхові
внески у розмірі 31,8%, 33,2% та сплачувати
їх у встановлені строки та в повному
обсязі.

У разі несплати авансових платежів до
страхувальників застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом (п. 6 ст. 20 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було проведено планову
перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог законодавства щодо
нарахування, обчислення та сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду за період з
01.04.2005 року по 01.04.2008 року, за
результатами якої складено акт №7 від
06.04.2009 року, копія якого приєднана до
матеріалів справи.

Висновками акту перевірки встановлено,
що за період з 01.04.2005 року по 31.12.2007 року
та січень, березень 2008 року ФОП ОСОБА_2
здійснювала нарахування заробітної
плати, але не нараховувала страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування по тарифу 32,3%, 31,8%,
33,2% від фонду оплати праці, що
суперечить п.1. ст.15 Закону та п.5.1
Інструкції, у зв'язку з чим,
донараховано внесків по тарифу 32,3%, 31,8%,
33,2% в сумі 29939,09 грн.; за квітень - серпень
2007 року виявлено заниження утримання
страхових внесків на суму 32,01 грн., чим
порушено п.5.1 ст.5 Інструкції та
донараховано утримання внесків на 0,5-2%
в сумі 32,01 грн.

Акт перевірки було надіслано
відповідача поштовим відправленням та
отримано ним 24.04.2009 року, що
підтверджується відповідною відміткою
на повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Відповідач у строки, визначені
законодавством, зобов'язання не
виконав, внаслідок чого виник борг зі
сплати страхових внесків у розмірі
25221,23 грн.

Відповідно до п. 8.2 Інструкції органи
Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки в таких випадках: якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності страхувальника свідчать
про донарахування сум страхових
внесків; якщо страхувальник має на
кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків;
якщо страхувальник має на кінець
звітного періоду борги зі сплати
фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Згідно п.8.4., п. 8.5. Інструкції протягом
десяти робочих днів із дня одержання
вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
зазначені у вимозі суми. У разі незгоди
з розрахунком суми недоїмки,
зазначеної у вимозі про сплату боргу,
страхувальник узгоджує її з органами
Пенсійного фонду, а у разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

У зв'язку із порушенням відповідачем
платіжної дисципліни - позивачем
направлялась вимога про сплату боргу
№Ф-161У від 05.10.2013 р., яка була отримана
відповідачем 07.10.2011 року (а.с. 5).

Вказану вимогу відповідачем не
оскаржено та не узгоджено, що
підтверджено ним в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.3 ст. 106 Закону та п.8.4.
Інструкції, протягом 10 робочих днів з
дня одержання вимоги страхувальник
зобов'язаний сплатити зазначену у
вимозі суму сплати боргу та суму
фінансових санкцій.

Зазначену у вимозі суму боргу у
встановлений строк відповідачем не
сплачено.

На теперішній час сума боргу
відповідачем не сплачена і складає
25221,23 грн., в т.ч. страхові внески 21891,73
грн., фінансова санкція 3070,07 грн., пеня
259,43 грн.

Щодо посилання відповідача на те, що
орган Пенсійного фонду не має право на
звернення до суду з даним позовом,
оскільки ним вже використано одну із
двох наданих йому можливостей
стягнення заявленої суми
заборгованості, а саме шляхом
направлення вимоги на примусове
виконання до органу державної
виконавчої служби, суд зазначає
наступне.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в редакції, що була чинною
на момент виникнення спірних відносин,
у разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки. У разі
звернення органу Пенсійного фонду з
позовом про стягнення недоїмки до суду
передбачені законодавством заходи
досудового врегулювання спорів не
застосовуються.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управління Пенсійного фонду України в
Валківському районі Харківської
області зверталось до Відділу
державної виконавчої служби
Валківського районного управління
юстиції щодо стягнення в примусовому
порядку суми боргу за вимогою №Ф-161У
від 05.10.2013 р.

Проте, постановою старшого державного
виконавця Маврова А.І. Відділу
державної виконавчої служби
Валківського районного управління
юстиції від 25.10.2013 року відмовлено в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
вимоги №Ф-161У від 05.10.2013 р. у зв'язку з
пропущенням строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
(а.с. 6).

Таким чином, оскільки право на
стягнення вищезазначеної суми боргу
позивачем не реалізовано, суд вважає,
що позивач не позбавлений можливості
звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" строк давності
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів не застосовується.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Враховуючи викладене вище, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71
КАС України, кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідач
належними доказами не довів факту
відсутності або погашення
заборгованості у розмірі 25221,23 грн., суд
вбачає достатньо підстав для
задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Валківському районі Харківської
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
борг в сумі 25221.23 грн. (двадцять п'ять
тисяч двісті двадцять одна грн. 23 коп.),
в т.ч. страхові внески 21891,73 грн.,
фінансова санкція 3070,07 грн., пеня 259,43
грн., на розрахунковий рахунок № 16
в ХОУ ВАТ «Держощадбанк» м. Харків, МФО
351823 код 22682307, адреса: 63002, Харківська
обл., м. Валки, вул. Пушкіна, 26.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
18.03.2014 року.

Суддя
Піскун В.О.