Справа № 804/589/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р. Справа № 804/589/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О. при
секретарі судового засідання за участю
представників сторін: від позивача: від
відповідача:Безрученко К.В. Кандела
Я.В. Задорожна А.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ
УКРАЇНА» до Дніпропетровської митниці
Міндоходів, третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування карток відмови, рішень про
коригування митної вартості товарів та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ
УКРАЇНА» звернулося з позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України в Дніпропетровській області та
просить:

- визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
18.10.2013р. №110010000/2013/00321, від 18.10.2013р.
№110010000/2013/00323, від 19.10.2013р. №110010000/2013/00328,
від 21.10.2013р. №110010000/2013/00333, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/00334, від 22.10.2013р. №11001/0000/2013/00340
від 23.10.2013р. №110010000/2013/00341, від 25.10.2013р.
№110010000/2013/00360, від 28.10.2013р. №110010000/2013/00369,
від 29.10.2013р. №110010000/2013/00376, від 30.10.2013р.
№110010000/2013/00383, від 31.10.2013р. №11001/0000/2013/00400,
від 01.11.2013р. №110010000/2013/00403, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/00404, від 03.11.2013р. №11001/0000/2013/00413,
від 03.11.2013р. №110010000/2013/00414, від 11.11.2013р.
№110010000/2013/00444, від 18.11.2013р. №110010000/2013/00461,
від 18.11.2013р. №110010000/2013/00465, від 20.11.2013р.
№110010000/2013/00476, від 21.11.2013р. №11001/0000/2013/00483,
від 22.11.2013р. №110010000/2013/00495, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/00500, від 25.11.2013р. №110010000/2013/00501,
від 25.11.2013р. №110010000/2013/00502, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/00508, від 25.11.2013р. №110010000/2013/00505,
від 25.11.2013р. №110010000/2013/00504, від 26.11.2013р.
№11001/0000/2013/00509, від 26.11.2013р. №110010000/2013/00510;

- визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 18.10.2013р.
№110010000/2013/600335/1, від 18.10.2013р.
№110010000/2013/600336/1, від 19.10.2013р.
№110010000/2013/600346/1, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/600351/1, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/600352/1, від 22.10.2013р.
№110010000/2013/600358/1, від 23.10.2013р.
№110010000/2013/600359/1, від 25.10.2013р.
№110010000/2013/600368/1, від 28.10.2013р.
№110010000/2013/600378/1, від 29.10.2013р.
№110010000/2013/600382/1, від 30.10.2013р.
№110010000/2013/600386/1, від 31.10.2013р.
№110010000/2013/600408/1, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/600411/1, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/600412/1, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/600421/1, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/600422/1, від 11.11.2013р.
№110010000/2013/600453/1, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/600473/1, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/600474/1, від 20.11.2013р.
№110010000/2013/600485/1,від21.11.2013р.
№110010000/2013/600492/1, від 22.11.2013р.
№110010000/2013/600503/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600508/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600509/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600510/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600516/1, від 25.11.2013р.
№11001/0000/2013/600513/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600512/1, від 26.11.2013р.
№110010000/2013/600517/1 від 26.11.2013р.
№110010000/2013/600518/1;

- зобов'язати відповідача надати
висновок до Головного управління
Державної казначейської служби в
Дніпропетровській області про
повернення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ
УКРАЇНА» надмірно сплаченої суми ПДВ у
розмірі - 4148112,47 грн. шляхом її
зарахування на поточний рахунок
позивача;

- зобов'язати відповідача здійснити
митне оформлення вантажу за ціною
контракту.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що у період з 18.10.2013р.
по 11.11.2013р. позивачем було пред'явлено
до митного контролю та митного
оформлення товар за контрактом від
05.11.2012р. №34/2012 - «вугілля кам'яне
бітумінозне, коксівне,непиловидне,
неагломероване, вугільний концентрат
марки ГЖ; клас 0-100мм.»на умовах FCA,
станція Междуреченськ,
Західно-Сибірської з.д. (Росія)
відповідно до правил тлумачення
міжнародних комерційних термінів -
Інкотермс 2010 за ціною контракту 62
долари США за одну метричну тону, однак
митницею були видані картки відмови у
прийнятті митних декларацій та
прийняті рішення про коригування
митної вартості товарів за якими було
скориговано вартість товару із
застосуванням другорядного методу
митної вартості - 2-б - за ціною договору
щодо подібних товарів у розмірі 184,80
доларів США за тону. У оспорюваних
рішеннях відповідач зазначає, що
підставами для коригування митної
вартості є те, що у калькуляціях витрат
від 17.10.2013р. зазначено вартість
транспортування по території Росії від
станції Междуреченськ до станції
Солове/Тополі, а також в доповненні від
01.10.2013р. № 4 до договору
транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.11.2012р. №ДГТК-001324
укладеного між позивачем та ТОВ «ТД
Євраз Холдінг» за маршрутом
Меджуреченськ через погран переход
ст.Соловей до ст.Байглій, одну й ту саму
суму транспортування - 1435,23 рос.рублі за
тону фактичної ваги; при заявлених
умовах поставки FCA, передбачених
міжнародними правилами Інкотермс
необхідно надання до митного
оформлення рахунку від експедитора
ТОВ «ТК «Євраз Холдінг»; в якості
документа, що містить відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів, декларантом надано
калькуляцію витрат від 17.10.2013р. №ОВЭС/388
від ТОВ «ТД «Євраз Україна», яка не є
документом первинного обліку,
визначеного Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»; в інвойсах
(рахунках-фактурах) не зазначено умови
поставки, що унеможливлює здійснення
контролю заявленої декларантом митної
вартості товару; в інвойсах
(рахунках-фактурах) відсутні реквізити
зовнішньоекономічного контракту від
05.11.2012р. №34/2012, додаткових угод та
додатків до нього; в електронних копіях
митних декларацій країни відправлення,
вказаних у наданих декларантом
документах, відсутні умови поставки. У
позивача на підставі ч.3 ст.53 Митного
кодексу України були витребувані
додаткові документи, а саме: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; виписку із
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (контрактом, угодою);
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями. Позивач для уникнення
простою вагонів та накладення штрафу
за простій вагонів був вимушений
оформити нові МД відповідно до ч.7 ст.55
МК України в результаті чого
відповідачем було скориговано митну
вартість товару до 184,80 дол.США за тону,
внаслідок чого сума ПДВ зайво сплачена
позивачем становить 4148112,47 грн., що
підтверджується відомостями графи 47 МД
та банківськими виписками. Однак
позивач вважає, що відповідач
безпідставно збільшив митну вартість
товару, оскільки позивачем було
задекларовано митну вартість товару,
що підтверджується документально та
піддається обчисленню, жодних
розбіжностей та неточностей подані
позивачем до митного оформлення
документи не містять, всі дані в
документах, що стосуються митної
вартості піддаються обчисленню. При
цьому, на зворотному боці аркушу ДМВ
також вказано, що у відповідача є
підстави вважати, що існуючий
взаємозв'язок між продавцем і покупцем
вплинув на заявлену митну вартість у
зв'язку з чим зобов'язано позивача
надати такі документи як виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію), однак
митницею у відповідності до вимог ст. 58
МК України письмових обґрунтувань не
надано, а тому підстави для
витребування вказаних документів були
відсутні з урахуванням того, що
позивачем у ДМВ було наведено письмові
обґрунтування щодо відсутності
підстав для витребування таких
документів, які не були прийняті
митницею до уваги. Також позивач вказує
і на те, що позивачем платежі третім
особам на користь продавця не
здійснювалися та умовами контракту
такі платежі не передбачені. До того ж,
позивач посилається і на те, що графа 33
рішень про коригування митної вартості
товарів не містить обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів скоригованої митним органом,
які вплинули на таке коригування, що є
порушенням ч.2 ст.55 МК України та у
відповідності до Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів, затверджених наказом
МФУ від 24.05.2012р. №598, допускається
посилання на використання цінової бази
ЄАІС з обов'язковим зазначенням номера
та дати митної декларації, яка була
взята за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів з
поясненнями щодо зроблених коригувань
на обсяг партії ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо, однак
жодних вказаних пояснень графа 33
рішень про коригування не містить. З
огляду на викладене, позивач вважає, що
відповідачем здійснено коригування
заявленої позивачем митної вартості
не лише без жодного посилання на
джерело, з яким здійснювалося
порівняння, а й в порушення вимог ст.ст.
57 та 60 МК України без дотримання
встановленої послідовності обрання
методу визначення митної вартості
товарів, без зазначення причин
неможливості застосування попередніх
методів, без дотримання встановлених
умов щодо застосування методу
визначення митної вартості товару за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів, що
підтверджується відсутністю будь-яких
пояснень та обґрунтувань з боку
митного органу у графі 33 оскаржуваного
рішення, а тому відповідачем
безпідставно та необґрунтовано
витребувані додаткові документи на
підтвердження заявленої митної
вартості товару із порушенням ч.3 п.1
Приміток до статті 1 Угоди про
застосування статті УІІ Генеральної
угоди про тарифи й торгівлю 1994 року,
Стандартного правила 3.16 та правила 6.2
Міжнародної конвенції про спрощення і
гармонізацію митних процедур від
18.05.1973р. Позивач посилається і на те, що
враховуючи протиправність рішень
відповідача сума надміру сплачених
коштів ПДВ у розмірі 4148112,47 грн.
підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України відповідно
до вимог ст. 301 МК України, ст.ст.2, 25
Бюджетного кодексу України та у
відповідності до п.8 розділу Ш Порядку
№618 шляхом зобов'язання відповідача
надати відповідний висновок
казначейській службі.

У судовому засіданні представник
позивача вищевикладені позовні вимоги
підтримав та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі
посилаючись на те, що посадові особи
митниці при прийнятті спірних рішень
про коригування митної вартості
товарів та оформлення карток відмови
діяли у межах наданих повноважень та у
спосіб, передбачений чинним
законодавством, оскільки позивачем
була заявлена митна вартість товару -
вугілля кам'яне (вугільний концентрат)
бітумінозне, коксівне, марки ГЖ; клас
0-100мм.), який надійшов на адресу
позивача на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
05.11.2012р. №34/2012 укладеного між ТОВ
«Распадське вугілля» та позивачем
шляхом подання декларації митної
вартості форми ДМВ-1 за ціною договору
(основний метод) відповідно до ст.58 МК
України. У відповідності до ч.5 ст. 54 МК
України з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган має
право, зокрема, письмово запитувати від
декларанта додаткові документи та
відомості, здійснити коригування
заявленої митної вартості товарів. Так,
під час митного контролю по усіх митних
деклараціях були спрацьовані профілі
ризику щодо контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
необхідність перевірити достовірність
складових митної вартості товарів, а
саме: додаткові нарахування до ціни
угоди, можливе страхування оцінюваних
товарів, можливе заниження митної
вартості товарів, здійснити перевірку
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів,
заявлена митна вартість товару нижча,
ніж при попередньому митному
оформленні такого товару одержувача. В
результаті такого контролю митницею
було встановлено, що у калькуляціях
витрат зазначено вартість
транспортування по території Росії від
станції Меджуреченськ до станції
переходу Соловей/Тополі (1435,23
російських рублі за тону фактичної
ваги); у доповненні від 01.10.2013р. №4 до
договору транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.11.2012р. №ДГТК7-001324
між ТОВ «ТК Євразхолдинг» та позивачем
зазначено вартість транспортування
товару за маршрутом Междуреченськ
через погран переход ст.Соловей до
ст.Баглій також 1435,23 рос. руб. за тону
фактичної ваги; при заявлених за даною
митною декларацією умовах поставки FCA
Междуреченськ, передбачених
міжнародними правилами Інкотермс
необхідно надання до митного
оформлення рахунків від експедитора
ТОВ «ТК Євраз Холдинг». В якості
документа, що містить відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів, декларантом надано
калькуляції витрат від 17.10.2013р., які не є
документами первинного обліку,
визначеного Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»; у
рахунках-фактурах від 23.10.2013р. №5605 та
від 16.10.2013р. №5396 відсутні умови
поставки товару; відсутні реквізити
додатків до контракту від 05.11.2012р. №34/2012
№ 4 від 27.08.2013р., №6 від 29.08.2013р., № 13 від
27.09.2013р. Окрім того, відповідно до
інформації, яка розміщена на
офіційному сайті www.evraz.com, 82% акцій ООО
«Распадська» належить компанії EVRAZ
тому у органу доходів і зборів є
підстава вважати, що існуючий
взаємозв'язок між продавцем і покупцем
вплинув на заявлену декларантом митну
вартість. Проведено консультації
декларанта з митним органом та
відповідно до вимог ст.53 МК України
витребувано у позивача додаткові
документи, а саме: договір із третіми
особами, пов'язаний з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, однак надати додаткові
документи декларант відмовився,
взаємопов'язаність між продавцем та
покупцем взагалі не задекларована у
митних деклараціях, що є не заявленням
декларантом відомостей щодо обставин
продажу та згідно ст.264 МК України є
недостовірними відомостями внесеними
до митної декларації у зв'язку з чим
митницею додатково були витребувані
виписки з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію), які не
були надані позивачем. Враховуючи
вищевикладене та у зв'язку з наявними
розбіжностями, відсутністю
обґрунтувань цих розбіжностей,
відмовою декларанта надати додаткові
документи, митну вартість товару
скориговано із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - 2-б - за ціною договору щодо
подібних товарів, з урахуванням
наявної у митного органу інформації МД
від 30.09.2013р. №11001/0000/2013/006595 та МД від
30.09.2013р. №110010000/2013/006594 за ціною, яка
становить - 0,1848 дол. США/кг з
застосуванням послідовності методів
визначення вартості товару. Що
стосується позовних вимог позивача про
зобов'язання митницю надати висновок
про повернення надмірно сплаченого
податку на додану вартість, то
відповідач вказує на те, що визначений
законом порядок взаємодії митних
органів та органів казначейської
служби з питань повернення коштів з
бюджету стосується компетенції цих
органів, порядок реалізації якої не
може визначатися інакше ніж цими
органами, окрім того, зазначає, що
судові органи не можуть підміняти
орган державної влади та перебирати на
себе повноваження щодо вирішення
питань, які законодавством віднесені
до компетенції цього органу державної
влади.

Третя особа (Головне управління
Державної казначейської служби
України в Дніпропетровській області) в
судове засідання не з'явилася без
поважної причини, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, 03.02.2014р. надала до канцелярії
суду клопотання про розгляд даної
справи без участі представника третьої
особи, а також надала відзив на позов у
якому просить в задоволенні даного
позову відмовити в повному обсязі
посилаючись на те, що у відповідності
до ст.45 Бюджетного кодексу України
повернення надмірно зарахованих до
бюджету митних та інших платежів
Державним казначейством здійснюється
на підставі висновку митного органу,
що займався оформленням митної
декларації, відповідний висновок до
третьої особи не надходив, а тому
вимога позивача щодо повернення коштів
є передчасною.

У відповідності до вимог ч.4 ст.122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведене, вислухавши думку
представників сторін, які не
заперечували проти розгляду даної
справи без участі третьої особи,
належне повідомлення третьої особи про
дату, час і місце розгляду справи,
подання третьою особою клопотання про
рогляд даної справи без участі
представника управління, строки
вирішення і розгляду справи,
встановлені ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглядати дану справу за відсутності
представника третьої особи у
відповідності до вимог ч.4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У судовому засіданні оголошувалася
перерва до 12.02.2014р.

У ході судового розгляду справи, судом
встановлені наступні обставини у
справі.

05.11.2012р. між ТОВ «Распадське вугілля»
(Російська Федерація) як продавцем
товару та ТОВ «Торговий дім
«Євраз-Україна» як покупцем, було
укладено контракт №34/2012
купівлі-продажу вугілля (а.с.23-25 том 1).

За умовами п.3.1 вказаного контракту
ціна погоджується сторонами
тазазначається у додаткових угодах,
які є невід'ємною частиною даного
контракту.

Відповідно до умов додаткової угоди №6
від 29.08.2013р. з урахуванням додаткової
угоди №13 від 27.09.2013р. та додаткової
угоди №7 від 29.08.2013р., з урахуванням
додаткової угоди №15 від 01.10.2013р., які є
невідємною частиною контракту №34/2012
від 05.11.2012р. продавець здійснив
поставку товару у жовтні 2013р. на умовах
поставки FCA, станція Междуреченськ,
Західно-Сибірської з.д. (Росія),
відповідно до правил тлумачення
міжнародних комерційних термінів -
Інкотермс-2010 за ціною товару - 62,00
долари США за одну метричну тону(а.с.25-26
том 1).

Термін FCA означає, що продавець передає
товар покупцю у власних приміщеннях
або у будь-якому іншому узгодженому
місці.

Отже, виходячи з умов поставки FCA
ст.Меджуреченськ згідно Інкотермс-2010, а
також у зв'язку з тим, що місцем
поставки є станція
російсько-українського кордону, то
контрактна вартість товару становить
його митну вартість, витрати на
транспортування закладені в ціні
товару.

В період з 18.10.2013р. по 26.11.2013р. позивачем
було пред'явлено до митного оформлення
товар за ВМД №110010000/2013/007234 від 18.10.2013р.,
№110010000/2013/007235 від 18.10.2013р., №110010000/2013/007251
від 19.10.2013р., №110010000/2013/007268 від 21.10.2013р.,
№110010000/2013/007270 від 21.10.2013р., №110010000/2013/007321
від 22.10.2013р., №110010000/2013/007354 від 23.10.2013р.,
№110010000/2013/007454 від 25.10.2013р., №110010000/2013/007509
від 28.10.2013р., №110010000/2013/007572 від 29.10.2013р.,
№110010000/2013/007608 від 30.10.2013р., №110010000/2013/007695
від 31.10.2013р., №10010000/2013/007736 від 01.11.2013р.,
№110010000/2013/007737 від 01.11.2013р., №110010000/2013/007780
від 03.11.2013р., №110010000/2013/007781 від 03.11.2013р.,
№110010000/2013/008014 від 11.11.2013р., від 18.11.2013р.
№110010000/2013/008173, №110010000/2013/008172, від 20.11.2013р.
№110010000/2013/008252, від 21.11.2013р. №110010000/2013/008287,
від 22.11.2013р. №110010000/2013/008361, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/008372, №110010000/2013/008373,
№110010000/2013/008397, №110010000/2013/008416,
№110010000/2013/008409, №110010000/2013/008403, від 26.11.2013р.
№110010000/2013/008426 та №110010000/2013/008428 -
«вугілля кам'яне, бітумінозне,
коксівне, непиловидне, неагломероване,
вугільний концентрат, марки ГЖ; КЛАС
0-100мм.»

При цьому, на підтвердження митної
вартості заявленого до митного
оформлення товару, позивачем були
надані ДМВ, зовнішньоекономічний
контракт від 05.11.2012р. №34/2012 та
доповнення №4 від 27.08.2013р., №6 від
29.08.2013р., №7 від 29.08.2013р., №13 від 27.09.2013р.,
№15 від 01.10.2013р. до контракту від 05.11.2012р.
№34/2012, накладні ЦІМ/УМВС,
рахунки-фактури (інвойс), сертифікати
якості, сертифікат про походження
товару, копії експортної митної
декларації країни вивезення, договір
про надання послуг митного брокера
№55/2012 від 21.11.2012р., договір про
перевезення №ДГТК7-001324 від 01.11.2012р. та
додаткова угода №4 від 01.10.2013р. до
договору перевезення, картка обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
№110/2012/0000730 від 10.10.2013р., калькуляції
транспортних витрат, довідка про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами від 17.07.2013р.,
ліцензія на імпорт товару №0928 від
17.09.2013р.

Однак, для підтвердження митної
вартості заявленого товару, митним
органом були витребувані у позивача
додаткові документи, а саме: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями; окрім того, були
витребувані виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні - експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Витребувані документи не були надані
позивачем у звязку з їх відсутністю у
позивача та не погодившись з митною
вартістю товару, визначеною позивачем
у ВМД за ціною контракту у розмірі 62,00
дол.США за одну метричну тону, митниця
видала картки відмови у прийнятті
митних декларацій від 18.10.2013р.
№110010000/2013/00321, від 18.10.2013р. №110010000/2013/00323,
від 19.10.2013р. №110010000/2013/00328, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/00333, від 21.10.2013р. №110010000/2013/00334,
від 22.10.2013р. №11001/0000/2013/00340 від 23.10.2013р.
№110010000/2013/00341, від 25.10.2013р. №110010000/2013/00360,
від 28.10.2013р. №110010000/2013/00369, від 29.10.2013р.
№110010000/2013/00376, від 30.10.2013р. №110010000/2013/00383,
від 31.10.2013р. №11001/0000/2013/00400, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/00403, від 01.11.2013р. №110010000/2013/00404,
від 03.11.2013р. №11001/0000/2013/00413, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/00414, від 11.11.2013р. №110010000/2013/00444,
від 18.11.2013р. №110010000/2013/00461, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/00465, від 20.11.2013р. №110010000/2013/00476,
від 21.11.2013р. №11001/0000/2013/00483, від 22.11.2013р.
№110010000/2013/00495, від 25.11.2013р. №110010000/2013/00500,
від 25.11.2013р. №110010000/2013/00501, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/00502, від 25.11.2013р. №110010000/2013/00508,
від 25.11.2013р. №110010000/2013/00505, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/00504, від 26.11.2013р. №11001/0000/2013/00509,
від 26.11.2013р. №110010000/2013/00510 та прийняла
відповідні рішення про коригування
митної вартості товару від 18.10.2013р.
№110010000/2013/600335/1, від 18.10.2013р.
№110010000/2013/600336/1, від 19.10.2013р.
№110010000/2013/600346/1, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/600351/1, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/600352/1, від 22.10.2013р.
№110010000/2013/600358/1, від 23.10.2013р.
№110010000/2013/600359/1, від 25.10.2013р.
№110010000/2013/600368/1, від 28.10.2013р.
№110010000/2013/600378/1, від 29.10.2013р.
№110010000/2013/600382/1, від 30.10.2013р.
№110010000/2013/600386/1, від 31.10.2013р.
№110010000/2013/600408/1, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/600411/1, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/600412/1, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/600421/1, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/600422/1, від 11.11.2013р.
№110010000/2013/600453/1, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/600473/1, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/600474/1, від 20.11.2013р.
№110010000/2013/600485/1,від21.11.2013р.
№110010000/2013/600492/1, від 22.11.2013р.
№110010000/2013/600503/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600508/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600509/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600510/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600516/1, від 25.11.2013р.
№11001/0000/2013/600513/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600512/1, від 26.11.2013р.
№110010000/2013/600517/1 від 26.11.2013р.
№110010000/2013/600518/1 за якими здійснила
коригування митної вартості товару із
застосуванням другорядного методу
визначення митної вартості - 2-б - за
ціною договору щодо подібних товарів з
урахуванням наявної у митного органу
інформації за МД від 30.09.2013р.
№110010000/2013/006595 та МД від 30.09.2013р.
№110010000/2013/006594 з розрахунку - 0,1848
дол.США/тону(а.с.27-119 том 1).

В подальшому, за зверненням позивача,
митницею було надано дозвіл на випуск
вищезазначеного товару у вільний обіг
під гарантійні зобов'язання відповідно
до п.7 ст.55 та ст.313 МК України.

Позивач не погоджується з
вищевказаними картками відмови та
рішеннями про коригування митної
вартості товару посилаючись на
безпідставність збільшення
відповідачем митної вартості товару із
62 дол. США за одну метричну тону до 184,80
грн. доларів США/тону, оскільки
заявлена позивачем митна вартість за
ціною контракту підтверджується
документально наданими документами та
піддається обчисленню, жодних
розбіжностей та неточностей подані
позивачем до митного оформлення
документи не містять та дані, наведені
в документах стосуються митної
вартості і є співставними.

Заслухавши представників сторін, які
брали участь у судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду і вирішення
спору у сукупності з наданими доказами,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову в частині позовних
вимог про визнання протиправними та
скасування карток відмов у прийнятті
митної декларації та рішень про
коригування митної вартості товарів,
виходячи з наступного.

Відповідно до Угоди про застосування
статті УІІ Генеральної угоди з тарифів
і торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності ( стаття 17 та
додаток Ш, параграф 6 Угоди).

За нормами п.2 ст.52 Митного кодексу
України визначено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 53
Митного кодексу України документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є : декларація митної вартості
та документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводиться розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт); рахунок-фактура
(інвойс) або рахунок -проформа (якщо
товар не є об'єктом купівлі-продажу);
якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару; за наявності - інші
платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також
передбачено, що у разі якщо документи,
зазначені у ч.2 цієї статті, містять
розбіжності, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати ( за
наявності) такі документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою ,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний та авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прас-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 54 Митного
кодексу України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 Митного кодексу
України.

За приписами ст.337 Митного кодексу
України перевірка документів та
відомостей, які подаються органам
доходів і зборів під час переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України, здійснюється
візуально, із застосуванням
інформаційних технологій шляхом
проведення: формато-логічного
контролю; контролю співставлення;
контролю із застосуванням системи
управління ризиками та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

При здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів
митний орган повинен впевнитися, що
заявлена декларантом митна вартість
товару ґрунтується на дійсній
вартості, під якою, відповідно до
статті УІІ ГАТТ 1994 року, згода на
обов'язковість якої надана Верховною
Радою України, розуміється ціна, за
якою такий або аналогічний товар
продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах повної конкуренції.

Примітками до п.2 статті УІІ «Оцінка
товару для митних цілей» ГАТТ (1947)
визначено, що сумісним зі статтею УІІ
було б припущення, що «дійсна вартість»
може бути представлена ціною,
зазначеною у рахунку, плюс будь-які не
включені до неї збори за виправдані
витрати, які є звичайними складовими
«дійсної вартості», а також плюс
будь-яка виняткова знижка чи інше
зменшення звичайної конкурентної ціни.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного
кодексу України контроль заявленої
декларантом митної вартості товарів
здійснюється шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу
України у разі, якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного
кодексу України.

При цьому, застосування другорядних
методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 та 60 цього
Кодексу. Під час консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

За ч. 5 ст.55 Митного кодексу України
декларант може провести консультації з
органом доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна у митному
органі.

Так, як встановлено під час судового
розгляду справи та підтверджується і
матеріалами справи, позивачем на
підтвердження митної вартості товару,
заявленого до митного оформлення були
надані ВМД, зовнішньоекономічний
контракт від 05.11.2012р. №34/2012 та
доповнення №4 від 27.08.2013р., №6 від
29.08.2013р., №7 від 29.08.2013р., №13 від 27.09.2013р.,
№15 від 01.10.2013р. до контракту від 05.11.2012р.
№34/2012, накладні ЦІМ/УМВС,
рахунки-фактури (інвойс), сертифікати
якості, сертифікат про походження
товару, копії експортної митної
декларації країни вивезення, договір
про надання послуг митного брокера
№55/2012 від 21.11.2012р., договір про
перевезення №ДГТК7-001324 від 01.11.2012р. та
додаткова угода №4 від 01.10.2013р. до
договору перевезення, картка обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
№110/2012/0000730 від 10.10.2013р., калькуляції
транспортних витрат, довідка про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами від 17.07.2013р.,
ліцензія на імпорт товару №0928 від
17.09.2013р., однак митним органом було
видано картки відмови в прийнятті
митних декларацій та прийняті рішення
про коригування митної вартості
товару, який надійшов на адресу
позивача, згідно яких митний орган
збільшив вартість товару із 62 дол.США
за одну метричну тону заявленого
позивачем за ціною контракту до 184,80
доларів США за тону.

Зі змісту оспорюваних рішень видно, що
митний орган скоригував митну вартість
товару із застосуванням другорядного
методу визначення вартості - 2-б - за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів з урахуванням
наявної у митного органу інформації за
ВМД від 30.09.2013р. №110010000/2013/006595,
№11001/0000/2013/00594 становить - 0,1848 дол.США/кг.

Також, як вбачається зі змісту
оспорюваних рішень підставами для
такого коригування слугували наступні
обставини, а саме:

- у калькуляціях витрат від 17.10.2013р.
зазначено вартість транспортування по
території Росії від станції
Междуреченськ до станції
Солове/Тополі, а також в доповненні від
01.10.2013р. № 4 до договору
транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.11.2012р. №ДГТК-001324
укладеного між позивачем та ТОВ «ТД
Євраз Холдінг» за маршрутом
Меджуреченськ через погран переход
ст.Соловей до ст.Байглій, одну й ту саму
суму транспортування - 1435,23 рос.рублі за
тону фактичної ваги;

- при заявлених умовах поставки FCA,
передбачених міжнародними правилами
Інкотермс необхідно надання до
митного оформлення рахунку від
експедитора ТОВ «ТК «Євраз Холдінг»;

- в якості документа, що містить
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів, декларантом надано
калькуляцію витрат від 17.10.2013р. №ОВЭС/388
від ТОВ «ТД «Євраз Україна», яка не є
документом первинного обліку,
визначеного Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»;

- в інвойсах (рахунках-фактурах) не
зазначено умови поставки, що
унеможливлює здійснення контролю
заявленої декларантом митної вартості
товару;

- в інвойсах (рахунках-фактурах)
відсутні реквізити
зовнішньоекономічного контракту від
05.11.2012р. №34/2012, додаткових угод та
додатків до нього;

- в електронних копіях митних
декларацій країни відправлення,
вказаних у наданих декларантом
документах, відсутні умови поставки.

Окрім того, у ДМВ за зворотному боці
аркушу також вказано про те, що
відповідно до інформації, яка
розміщена на офіційному сайті www.evraz.com,
82% акцій ООО «Распадська» належить
компанії EVRAZ, тому у органу доходів і
зборів є підстава вважати, що існуючий
взаємозв'язок між продавцем і покупцем
вплинув на заявлену декларантом митну
вартість.

Однак, вказані висновки посадової
особи митного органу не ґрунтуються на
нормах чинного законодавства України
та є протиправними з огляду на
наступне.

У відповідності до п.1.1 додатку від
01.10.2013р. №4 до договору
транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.11.2012р. №ДГТК7-001324
експедитор здійснює
транспортно-експедиційне
обслуговування по маршруту від станції
Междуреченськ,Західно-Сибірської
залізничної дороги через прикордонний
перехід станції Соловей,
Південно-Східної залізничної дороги до
станції Баглій. Попередня вартість
становить - 1435,23 рос.руб.

Разом з тим, відповідно до п.2 додатку
від 01.10.2013р. №4 до договору
транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.11.2012р. №ДГТК7-001324
передбачено, що вартість перевезення
включає: суму залізничного тарифу по
території Російської Федерації та
вартість послуги за надання вагонів
для вантажоперевезення.

Таким чином, із аналізу вищенаведених
документів, можна дійти висновку, що
вартість транспортних послуг у сумі
1435,23 рос. руб. визначалися як попередня
вартість перевезення і лише по
території Росії.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що жодних розбіжностей
калькуляції витрат від та умови
додатку №4 від 01.10.2013р. до
вищевказаного договору
транспортування щодо суми
транспортування та відстані
перевезення не містять.

Є безпідставними посилання
відповідача на те, що у
рахунках-фактурах (інвойсах) не
зазначено умови поставки, що
унеможливило здійснення заявленої
декларантом митної вартості товару,
оскільки ні Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», ні будь-якими
іншими нормативно-правовими актами не
передбачено зазначення у інвойсах умов
поставки, при цьому, умови поставки
були визначені у додатковій угоді,
копія якої була надана позивачем до
митного оформлення та містила умови
поставки та ціну товару.

Слід також зазначити, що перелік
документів, які підтверджують митну
вартість товарів, визначений частиною
другою статті 53 МК України.

Комерційні документи - документи, які
дають вартісну, якісну та кількісну
характеристику товару. Ці документи
оформлює на своєму бланку продавець, а
покупець на підставі їх здійснює
оплату. Вартісна характеристика товару
надається у рахунку-фактурі та у
рахунку-проформі.

Крім того, в рахунку-фактурі можуть
зазначатись реквізити
зовнішньоекономічної угоди,
відповідно до якої здійснюється
поставка, реквізити
відвантажувального документа,
платіжні реквізити та інші відомості, у
разі, якщо їх наявність в
рахунку-фактурі передбачена умовами
договору, такі як умови поставки, умови
оплати, місце завантаження, розмір та
підстави надання знижок.

Отже, з аналізу наведених норм видно, що
рахунок-фактура оформлюється
продавцем товару, а не покупцем, та
зазначення у рахунку-фактурі умов
поставки є можливим, а тому не є
обов'язковим і може зазначатися також у
разі, якщо сторони передбачили це
умовами договору.

За таких обставин та виходячи з того, що
умовами договору не передбачено
зазначення у інвойсах
(рахунках-фактурах) умов поставки, є
безпідставним та протиправним
висновок посадової особи відповідача
про обов'язковість зазначення у
інвойсах умов поставки.

При цьому, як свідчать надані суду
документи, вони містять всі необхідні
відомості щодо заявленої митної
вартості товару.

Також є безпідставними доводи
відповідача про необхідність надання
позивачем до митного оформлення
рахунку від експедитора ТОВ «ТК «Євраз
Холдинг» з огляду на те, що ч.2 статті 53
МК України не передбачено подання
рахунку від експедитора.

Окрім того, як встановлено в судовому
засіданні із пояснень представника
позивача умовами договору
транспортування оплата за
перевезення товару передбачена після
поставки товару, а тому будь-яких
рахунків від експедитора на момент
поставки товару відповідач не мав
права вимагати у відповідності до ст. 53
МК України.

Не можуть бути прийняті до уваги як
підстава щодо правомірності прийнятих
оспорюваних рішень і доводи
відповідача про те,що калькуляції
витрат не є документами первинного
обліку згідно Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а тому
калькуляції транспортних витрат не
можуть бути надані в якості доказів, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів,
оскільки згідно до вимог ст. 53 МК
України в якості підтвердження митної
вартості товару можуть бути надані
декларантом не лише документи
бухгалтерського обліку, а й будь-які
інші документи, що містять інформацію
про товар чи відомості щодо умов
перевезення та суми понесених
транспортних витрат на перевезення
такого товару.

Відносно посилань відповідача на те,
що за інформацією, яка міститься на
офіційному сайті www.evraz.com, 82% акцій ООО
«Распадська» належить компанії EVRAZ,
тому у органу доходів і зборів є
підстава вважати, що існуючий
взаємозв'язок між продавцем і покупцем
вплинув на заявлену декларантом митну
вартість слід зазначити, що посилання
як на доказ на інформацію, яка
міститься у мережі Інтернет є
безпідставними та протиправними та
такі відомості не можуть братися до
уваги в якості доказової бази митним
органом у ході проведення митного
контролю митної вартості товарів з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.12 ст.58 МК України той
факт, що продавець і покупець пов'язані
між собою особи, сам по собі не може
бути підставою для розгляду вартості
операції як неприйнятної.

За ч.13 ст. 58 МК України визначено, що за
наявності достатніх підстав вважати,
що відносини, зазначені у частині 12
цієї статті, вплинули на ціну
оцінюваних товарів, орган доходів і
зборів повинен надати декларанту або
уповноваженій ним особі свої письмові
обґрунтування, що такий вплив мав
місце.

У відповідності до ч.14 ст.58 МК України у
разі відсутності обґрунтувань збоку
органу доходів і зборів необхідно
вважати, що взаємовідносини, зазначені
у частині 12 цієї статті, не вплинули на
ціну оцінюваних товарів.

Як встановлено в судовому засіданні,
так і підтверджено представником
відповідача, відповідач жодних
письмових обґрунтувань щодо впливу
взаємопов'язаності покупця і продавця
на митну вартість задекларованого
товару на адресу позивача не направляв,
а тому підстави для надання позивачем
додаткових документів згідно до ч.4 ст.53
МК України були відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сам факт взаємопов'язаності між
продавцем та покупцем не є підставою
для сумніву у недостовірності та
правильності заявленої декларантом
митної вартості товару за ціною
контракту.

Окрім того, дійшовши до вказаних вище
висновків, митним органом не було
враховано, що наведена вище інформація
щодо пов'язаності стосується компанії
EVRAZ та ТОВ "Распадська», тоді як
відправником товару на адресу позивача
було інше підприємство - ТОВ
«Распадське вугілля».

Щодо коригування митницею митної
вартості товару із застосуванням
методу визначення митної вартості
товару - 2-б - за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів слід
зазначити наступне.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується і матеріалами справи у
графі 31 оскаржуваних рішень про
коригування митної вартості товару
відповідач здійснив визначення митної
вартості у відповідності до статті 57 МК
України за методом 2б - метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів згідно даних ВМД від 30.09.2013р.
№110010000/2013/006595 та №11010000/2013/006594.

Відповідно до статті 1 Угоди про
застосування статті УІІ Генеральної
угоди про тарифи і торгівлю 1994р. митна
вартість імпортованих товарів є
контрактною вартістю, тобто ціною,
фактично сплаченою або що підлягає
сплаті за товари, коли вони продаються
на експорт до країни імпорту.

Згідно до п.1а статті 2 Угоди про
застосування статті УІІ Генеральної
угоди про тарифи і торгівлю 1994р., якщо
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначені згідно з
положеннями статей 1 та 2, митна
вартість є контрактною вартістю
подібних товарів, що йдуть на експорт
до тієї самої країни імпорту й
експортуються в той самий час або майже
в той самий час, що й товари, які
оцінюються.

У відповідності до частини 4 Тлумачних
приміток до статті 3 Угоди про
застосування статті УІІ Генеральної
угоди про тарифи і торгівлю 1994р. для
цілей статті 3 контрактна вартість
подібних товарів означає митну
вартість, скориговану, як це
передбачено підпунктом «b» пункту 1 та
пунктом 2, яка вже прийнята згідно зі
статтею 1.

Таким чином, з аналізу наведених вище
норм видно, що для цілей методу
визначення митної вартості товару за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів має братися
вартість раніше оформлених товарів,
митна вартість яких визначалася на
підставі статті 1 вищевказаної Угоди,
тобто за основним методом визначення
митної вартості товарів.

Однак, як встановлено із пояснень
представників відповідача, що також
підтверджується і змістом оспорюваних
рішень, митна вартість товару за ВМД
від 30.09.2013р. №110010000/2013/006595 та
№11010000/2013/006594, що була використана для
коригування митної вартості товару за
оспорюваними рішеннями - 0,1848дол.США/кг
за тону, була також скоригована митним
органом, тобто не є ціною контракту, що
також підтверджується і відмітками у
графах 43 згаданих ВМД та посиланнями у
графах 44 МД на рішення про коригування
митної вартості товарів.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що вказана вище ціна митної
вартості товару, яка була використана
для коригування митної вартості товару
згідно ВМД від 30.09.2013р. не може бути
використана як ціна договору щодо
подібних (аналогічних) товарів,
оскільки вказана митна вартість - 0,1848
дол.США/кг є не контрактною ціною, а
ціною, яка скоригована митницею, тоді
як згідно до вимог ст.3 Угоди про
застосування статті УІІ Генеральної
угоди про тарифи і торгівлю 1994р. за
митну вартість має братися вартість
подібних (аналогічних) товарів,
прийнята митним органом за основним
методом визначення митної вартості
товарів, а не скоригована митним
органом.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Представники відповідача у ході
судового розгляду справи не надали
суду жодних доказів та не навели жодних
підстав щодо обґрунтованості
прийнятих ними рішень з урахуванням
встановлених судом обставин у даній
справі.

При цьому, не надано було суду і доказів
того, що взаємопов'язаність продавця і
покупця вплинула на ціну товару з
урахуванням того, що жодних письмових
обґрунтувань на адресу декларанта у
відповідності до вимог ст. 58 МК України
митним органом не було направлено, що
підтверджено представником
відповідача в судовому засіданні, а
тому у позивача був відсутній і
обов'язок надати відповідні додаткові
документи.

Водночас, слід зазначити, що посилання
митного органу як на доказ того, що
взаємпов'язаність продавця і покупця
вплинула на ціну товару на офіційний
сайт мережі Інтернет є безпідставними,
оскільки вказана інформація не може
бути використана як належний доказ для
прийняття суб'єктом владних
повноважень своїх рішень, з
урахуванням того, що рішення суб'єктів
владних повноважень повинні
прийматися на підставі належних та
допустимих доказів та норм Конституції
і законів України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За викладених обставин, перевіривши
оспорювані рішення у відповідності до
ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд приходить до
висновку, що оспорювані рішення
прийняті відповідачем не у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
Митним кодексом України, без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів та рішення
прийняті у вигляді карток відмови у
митному оформленні товарів є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Що стосується позовних вимог позивача
про зобов'язання відповідача надати
висновок до Головного управління
Державної казначейської служби в
Дніпропетровській області про
повернення позивачеві надмірно
сплаченої суми податку на додану
вартість у розмірі - 4148112,47 грн. шляхом
її зарахування на поточний рахунок
позивача, то в цій частині позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем обраний неналежний
спосіб захисту права в цій частині
позовних вимог.

Також, згідно до вимог ст.301 МК України
повернення помилково та/або надміру
сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової
та/або надмірної сплати митних
платежів митний орган не пізніше
одного місяця з дня виявлення такого
факту зобов'язаний повідомити платника
податків про суми надміру сплачених
митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.
Повернення сум відповідних митних
платежів здійснюється також у разі,
якщо:

- законом передбачено повернення
сум сплаченого мита при поміщенні
товарів у митний режим реімпорту або у
митний режим реекспорту відповідно до
розділу У цього Кодексу, а також в інших
випадках, визначених цим Кодексом;

- у випадках та в порядку,
визначених цим Кодексом, здійснюється
зміна раніше заявленого митного
режиму,якщо суми митних платежів,
належним до сплати при поміщенні
товарів у новий митний режим, є меншими,
ніж суми митних платежів, сплачених при
поміщенні їх у попередній митний режим;

- відновлюється режим найбільшого
сприяння, вільної торгівлі;

- митну декларацію змінено або
визнано недійсною;

- у товарах, що ввозяться на митну
територію України або вивозяться за її
межі, виявлено дефекти або вони якимось
іншим чином не відповідають
погодженим специфікаціям, за умови, що
ці товари не рекомендувалися і не
використовувалися відповідно на
території України та за її межами (крім
операцій, необхідних для виявлення
дефектів або невідповідності) і
повертаються протягом строку,
визначеного підпунктом «а» пункту 3
частини другої статті 78 цього Кодексу;

- платником податків подано
митному органу документи, які
підтверджують наявність у нього на
день подання митному органу митної
декларації для митного оформлення
права на звільнення від сплати митних
платежів.

Повернення сум митних платежів у
випадках, передбачених частиною п'ятою
цієї статті, здійснюється у тому самому
порядку, що і повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів за заявою платника податків
за умови, що така заява подається не
пізніше одного року з дня, наступного
за днем виникнення обставин, що тягнуть
за собою повернення сплачених сум
митних платежів.

Судом встановлено,що позивач не
звертався до відповідача з заявою про
повернення надміру сплачених сум
митних платежів у відповідності до
вимог наведеної статті, а відповідачем
не приймалося рішення щодо повернення
позивачу надмірно сплачених сум митних
платежів, а тому суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача в
цій частині є передчасними.

Відповідна правова позиція також
викладена і в ухвалі Вищого
адміністративного Суду України від
27.11.2013р. у справі №К/800/45228/13.

Є безпідставним і посилання позивача
на п.8 розділу Ш Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковується на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20.09.2007р. № 618,
оскільки зазначений порядок
врегульовує питання повернення
надмірно сплачених платежів шляхом
направлення відповідного висновку
митним органом до органу казначейської
служби у разі відсутності будь-якого
спору між сторонами.

Не підлягають задоволенню і позовні
вимоги позивача про зобов'язання
відповідача здійснити митне
оформлення вантажу за ціною контракту,
виходячи з наступного.

Згідно ч.1,3,4 ст.7 МК України встановлені
порядок і умови переміщення товарів
через митний кордон України, їх митний
контроль та митне оформлення,
застосування механізмів тарифного і
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
справляння митних платежів, ведення
митної статистики,обмін митною
інформацією, ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності органів
доходів і зборів та інші заходи,
спрямовані на реалізацію державної
митної політики у сфері державної
митної справи, становлять державну
митну справу.

Засади державної митної справи,
зокрема правовий статус органів
доходів і зборів, митна територія та
митний кордон України, процедури
митного контролю та митного оформлення
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, митні режими та умови
їх застосування,заборони та/або
обмеження щодо ввезення в Україну,
вивезення з України та переміщення
через територію України транзитом
окремих видів товарів, умови та порядок
справляння митних платежів, митні
пільги визначаються цим Кодексом та
іншими законами України.

Безпосереднє керівництво здійсненням
державної митної справи покладається
на центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Статтею 8 МК України визначено, що
державна митна справа здійснюється на
основі принципів, зокрема, виключних
повноважень органів доходів і зборів
України щодо здійснення державної
митної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що здійснення митного контролю та
митного оформлення товарів є
повноваженнями відповідача, а тому суд
не може підміняти функції зазначеного
державного органу.

Відповідна правова позиція викладена і
в ухвалі Вищого адміністративного Суду
України від 13.07.2011р. у справі №
22а-10315/08(№2а-12993/08).

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги те, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню,
тому слід стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
понесені позивачем судові витрати по
сплаті судового збору частково в сумі 36
грн. 54 коп., виходячи з вимог ч.3 ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12,71,86, 94, 122, 128, 160,
161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ
ДІМ «ЄВРАЗ УКРАЇНА» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними та
скасування карток відмови, рішень про
коригування митної вартості товарів та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
18.10.2013р. №110010000/2013/00321, від 18.10.2013р.
№110010000/2013/00323, від 19.10.2013р. №110010000/2013/00328,
від 21.10.2013р. №110010000/2013/00333, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/00334, від 22.10.2013р. №11001/0000/2013/00340
від 23.10.2013р. №110010000/2013/00341, від 25.10.2013р.
№110010000/2013/00360, від 28.10.2013р. №110010000/2013/00369,
від 29.10.2013р. №110010000/2013/00376, від 30.10.2013р.
№110010000/2013/00383, від 31.10.2013р. №11001/0000/2013/00400,
від 01.11.2013р. №110010000/2013/00403, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/00404, від 03.11.2013р. №11001/0000/2013/00413,
від 03.11.2013р. №110010000/2013/00414, від 11.11.2013р.
№110010000/2013/00444, від 18.11.2013р. №110010000/2013/00461,
від 18.11.2013р. №110010000/2013/00465, від 20.11.2013р.
№110010000/2013/00476, від 21.11.2013р. №11001/0000/2013/00483,
від 22.11.2013р. №110010000/2013/00495, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/00500, від 25.11.2013р. №110010000/2013/00501,
від 25.11.2013р. №110010000/2013/00502, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/00508, від 25.11.2013р. №110010000/2013/00505,
від 25.11.2013р. №110010000/2013/00504, від 26.11.2013р.
№11001/0000/2013/00509, від 26.11.2013р. №110010000/2013/00510.

Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 18.10.2013р.
№110010000/2013/600335/1, від 18.10.2013р.
№110010000/2013/600336/1, від 19.10.2013р.
№110010000/2013/600346/1, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/600351/1, від 21.10.2013р.
№110010000/2013/600352/1, від 22.10.2013р.
№110010000/2013/600358/1, від 23.10.2013р.
№110010000/2013/600359/1, від 25.10.2013р.
№110010000/2013/600368/1, від 28.10.2013р.
№110010000/2013/600378/1, від 29.10.2013р.
№110010000/2013/600382/1, від 30.10.2013р.
№110010000/2013/600386/1, від 31.10.2013р.
№110010000/2013/600408/1, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/600411/1, від 01.11.2013р.
№110010000/2013/600412/1, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/600421/1, від 03.11.2013р.
№110010000/2013/600422/1, від 11.11.2013р.
№110010000/2013/600453/1, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/600473/1, від 18.11.2013р.
№110010000/2013/600474/1, від 20.11.2013р.
№110010000/2013/600485/1,від21.11.2013р.
№110010000/2013/600492/1, від 22.11.2013р.
№110010000/2013/600503/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600508/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600509/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600510/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600516/1, від 25.11.2013р.
№11001/0000/2013/600513/1, від 25.11.2013р.
№110010000/2013/600512/1, від 26.11.2013р.
№110010000/2013/600517/1 від 26.11.2013р.
№110010000/2013/600518/1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ
УКРАЇНА» (49064, м.Дніпропетровськ,
вул.Ударників, 31, ) -
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 36 грн. 54 коп.(тридцять
шість грн. 54 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складений
17.02.2014р.

Суддя С.О. Конєва