Справа № 761/30929/13-а
Суддя: Гриньковська Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/23/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі
Булах Л.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УМВС України в Миколаївській області,
старшого інспектора ДПС взводу з ОСП №2
«Южноукраїнськ» молодшого лейтенанта
Ніколаєва Руслана Валерійовича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду
м.Києва надійшов адміністративний
позов ОСОБА_2, в якому поставлено
питання про визнання незаконною
постанови ВДАІ №426301 від 10.06.2013р. у
справі про адміністративне
правопорушення про накладення на
ОСОБА_2 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень та
її скасування.

В ході розгляду справи, оскільки суду
стало відомо, що оскаржувану постанову
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
було складено інспектром ДПС взводу з
ОСП №2 «Южноукраїнськ» УМВС України в
Миколаївській області Ніколаєвим Р.В.,
було здійснено заміну відповідачів:
Управління ДАІ УМВС України в м.Києві,
старшого інспектора ДПС взводу з ОСП №2
ДАІ МВС України молодшого лейтенанта
Ніколаєва Р.В. на належних
відповідачів.

В обгрунтування адіністратвиного
позову позивач посилалася на те, що
притягнення її до адміністративної
відповідальності є незаконним та
необґрунтованим, оскільки факт
порушення правил дорожнього руху
позивач категорично заперечує,
протокол про вчинення
адіністративного правопорушення не
складався, а про наявність постанови
про притґягнення її до
адміністративної відповідальності
позивачу стало відомо лише з постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження про примусове
стягнення штрафу.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених в ньому.

Відповідачі у судове засідання своїх
представників не направили, від УДАІ
УМВС України в Миколаївській області
надійшло письмове заперечення.
Запечуючи проти позовних вимог
відповідач вказував на те, що 10.06.2013 р. о
08:50 год. інспектором ДПС взводу з ОСП №2
«Южноукраїнськ» Ніколаєвим Р.В. за
допомогою автоматичного комплексу
«Гарпун», серійний номер ТС 00743 на 90 км +
600 м автодороги Р-06
«Ульянівка-Миколаїв» було зафіксоване
перевищення встановленої швидкості
руху з боку водія автомобіля Dacia д.н.з.
НОМЕР_1, який у населенному пункті
Благодатне рухався зі швидкістю 95
км/год, за що передбачено
відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.
Встановивши вказане правопорушення,
інспектор ДПС зупинив вказаний
автомобіль та склав протокол про
адміністративне правопорушення,
вручивши другий протоколу примірник
водієві. В подальшому, як зазначає
відповідач, у відповідності до
положень ст.ст.283-285 КУпАП, інспектром
винесено постанову серії АА2 №426301, якою
на ОСОБА_2 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
255,00 грн. Копію цієї постанови було
вручено правопорушнику під особистий
підпис у процессуальному документі.
Таким чином, відповідач стверджував
про неспроможність доводів позивача
стосовно неправоірності оскаржуваної
постанови.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає встановленими наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановленощо 10.06.2013 року о 08:50
автомобіль марки Dacia д.н.з. НОМЕР_1 у
населенному пункті Благодатне рухався
зі швидкістю 95 км/год, тобто перевищив
дозволену швидкість руху на 35
кілометрів на годину, чим порушено
вимоги 12.4. ПДР України, за що до водіїв
передбачена відповідальність ч.1 ст.122
КУпАП.

Інспектором ДПС взводу з ОСП №2
«Южноукраїнськ» Ніколаєвим Р.В. було
складено постанову про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №426301, якою на гр.ОСОБА_2 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн. за
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП.

Судом встановлено, що 10.06.2013 року
фіксування швидкості руху автомобіля
марки Dacia д.н.з. НОМЕР_1 проводилося
приладом для вимірювання швидкості
руху «Гарпун» (на базі лазерного
вимірювача швидкості «TruCAM», серійний
номер ТС 00743, який включений до переліку
технічних засобів, які застосовуються
до фіксування правопорушень
відповідно до наказу МВС України від
01.03.2010 року №33.

Як вбачається з матеріалів справи,
фотокартки, що зроблені приладом
«Гарпун» містять інформацію про
автомобіль Dacia д.н.з. НОМЕР_1, час
вчинення правопорушення, а саме: 10.06.2013
р. о 08 год. 50 хв. 46 с., швидкість
автомобіля 95 км/год.

Порядок застосування спеціальних
контрольно-вимірювальних приладів
визначається Інструкцією з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС 13.11.2006 року за
№1111, відповідно до якої спеціальні
контрольно-вимірювальні прилади для
визначення швидкості руху, фіксації
порушень правил, норм та стандартів у
сфері безпеки дорожнього руху, прилади
для виявлення підробок у документах,
інші спеціальні технічні засоби
застосовуються згідно з інструкціями
та методичними вказівками про порядок
використання цих технічних засобів
(п.13.1); до роботи зі спеціальними
технічними засобами допускаються
працівники, які вивчили інструкції з їх
експлуатації та склали заліки з правил
їх застосування. Перевірка знань
правил експлуатації спеціальних
технічних засобів здійснюється
щокварталу. Працівники, які не склали
заліків, до роботи з такими засобами не
допускаються. Працівники ДПС, яким
спеціальні технічні засоби видані для
використання, несуть персональну
відповідальність за їх цілісність та
працездатність. Забороняється
застосування засобів вимірювання, які
не пройшли метрологічної перевірки або
мають свідоцтво про таку перевірку,
термін дії якого минув (п.13.2); на кожен
засіб вимірювання заводиться журнал
обліку роботи технічних засобів за
дорожнім рухом. Використання під час
несення служби спеціальних технічних
засобів, не передбачених табельною
належністю підрозділу, забороняється
(п.13.4).

Судом встановлено, що в матеріалах
справи відсутня технічна
характеристика даного приладу, для
того щоб впевнитися, що даний пристрій
є стаціонарного чи патрульного
призначення, тобто такого, що потребує
(чи не потребує) втручання людини і тому
даний пристрій не є приладом, що працює
в автоматичному режимі та не
відповідає вимогам ст. 14-1 КУпАП.

П. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП регламентує
повноваження працівника
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України, який має
спеціальне звання на розгляд справи
про адміністративне правопорушення і
накладення адміністративного
стягнення.

Згідно з законодавством України у
сфері захисту інформації, використання
засобів інформації (у визначенні ДСТУ
3396.2-97) та КСЗІ в автоматизованих
системах вважається легальним, якщо
вони мають документальне
підтвердження своєї відповідності
вимогам, встановленим
нормативно-правовими актами. Для
засобів захисту інформації це-
Експертний висновок або Сертифікат
відповідності, а для КСЗІ- Атестат
відповідності. Проте зазначених
документів відповідач суду не надав.

Не надав відповідач суду також і
документів про допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні, документи для
проведення державої експертизи або
сертифікації даного засобу та дозвіл
на його використання.

Згідно ст.70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.
Докази,одержані з порушенням
закону,судом при вирішенні справи не
беруться до уваги.

Таким чином, з урахуванням положень ст.
71 КАС України, якою саме на відповідача,
як суб'єкта владних повноважень,
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, суд
приходить до висновку, що пристрій
«Гарпун», яким установлено перевищення
швидкості руху автомобіля Dacia д.н.з.
НОМЕР_1 не має відповідної державної
документації і не відповідає
встановленим вимогам закону, а його
застосування є неправомірним та
порушує законодавство України.

Крім того, матеріалами справи також
спростовуються доводи заперечення
відповідача про те, що інспектором ДПС
взводу з ОСП №2 «Южноукраїнськ»
Ніколаєвим Р.В. було складено в
присутності водія (позивача у справі)
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення, а
потім - відповідну постанову про
притягнення водія до адміністративної
відповідальності. Такі висновки суду
грунтуються на тому, що зазначений
протокол в матеріалах справи
відсутній, а у постанові про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №426301 від 10.06.2013 р. не міститься
підпису правопорушника, на що вказує
відповідач у запереченні.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що належних та допустимих доказів, які
б свідчили про правомірність дій під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення чи
винесенні постанови про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності відповідач суду не
надав.

Отже, за таких обставин, судом
встановлено, що оскаржувана постанова
у справі про адміністративне
правопорушення є незаконною та
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 71, 128, 160-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову серії АА2 №426301 від 10.06.2013р.
про притягнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.1 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя