Справа № 2а/1522/4171/11
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

07 березня 2014 р. Справа № 2а/1522/4171/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева О.П.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів-Турецької І.О., Косцової І.П

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
на ухвалу Приморського районного суду
м. Одеси від 17 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Одеси звернулось з апеляційною скаргою
на ухвалу Приморського районного суду
м. Одеси від 17 грудня 2013 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 17 грудня 2013 року подання
Старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеський області про зміну способу і
порядку виконання рішення по справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій -
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
виконавчого листа №2а/1522/4171/11, виданого
Приморським районним судом м. Одеси з
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Одеси призначити та в подальшому без
обмеження по строкам виплачувати
ОСОБА_2 державну пенсію, передбачену
статтею 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 8 (восьми)
мінімальних пенсій за віком; додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбачену статтею 50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75
(сімдесяти п'яти) процентів мінімальної
пенсії за віком; державну пенсію як
інваліду війни відповідно до ст. 7, 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни та гарантії їх соціального
захисту» у розмірі 350 (трьохсот
п'ятдесяти) процентів від мінімальної
пенсії, з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», та Законів
України «Про державний бюджет» на
відповідний рік та виплати
недоотриманої суми пенсії починаючи
з 15 липня 2011 року, на стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на користь
ОСОБА_2 боргу по перерахунку у розмірі 21
522,24 грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
просить скасувати ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013
року та ухвалити нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 15 липня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано дії управління Пенсійного
фонду України у Приморському районі м.
Одеси щодо не нарахування та невиплати
ОСОБА_2 пенсії передбаченої ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.ст. 7, 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни та
гарантії їх соціального захисту» -
неправомірними. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
заборгованості по пенсійним виплатам,
за період з 01.01. 2011 р. по 30.06. 2011 р.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Приморському районі м.
Одеси призначити та в подальшому без
обмеження по строкам виплачувати
ОСОБА_2 державну пенсію, передбачену
статтею 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком; додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену
статтею 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; державну
пенсію як інваліду війни відповідно до
ст. 7, 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту» у розмірі 350
процентів від мінімальної пенсії.

Як зазначено в поданні державного
виконавця Приморським районним судом
м. Одеси видано виконавчий лист від
03.09.2013 року №2а/1522/4171/11 про примусове
виконання постанови Приморського
районного суду м. Одеси від15 липня 2011
року .

Листом від 12.11.2013 року № 17870/11
управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси
повідомило відділ примусового
виконання рішень про те, що позивачеві
проведено перерахунок пенсії згідно із
рішенням суду та борг по перерахунку
становить 21522,24 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до висновку що виконання
постанови суду можливе лише шляхом
зміни способу виконання судового
рішення про стягнення визначеної суми,
у зв'язку з чим заява старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеський області про зміну способу
виконання рішення підлягає
задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з
зазначеним висновком суду першої
інстанції, та вважає, що при винесенні
оскаржуваної постанови, судом допущено
помилкове застосування норм
процесуального права, виходячи з
наступного.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.2. ч.4. ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. Згідно з
п.2. ч.2 ст. 162 КАС України, в разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що зобов'язання
покладенні на відповідача судом першої
інстанції, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які були задоволені
судом.

За таких обставин старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеський області просив
змінити не спосіб та порядок виконання
судового рішення, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення або розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути відсутність
коштів на рахунку, а для зміни способу
та порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення, тощо.

Отже, для відстрочення або
розстрочення виконання рішення це
обставини, що ускладнюють його
виконання, а для зміни способу та
порядку виконання це обставини, які
роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійсненна за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
а тому колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні спірного
судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення, зокрема, є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справ та порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись статтями 160, 195, 199, ч.4 ст. 202, п.3
ч.1 ст. 205, 206, 211, 212, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси -
задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 17 грудня 2013 року скасувати та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні заяви старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеський області про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: