Справа № 2а-571/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/48902/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач), суддів:Заїки М.М.,
Стародуба О.П., при секретарі:Борілло
Ю.В., за участю ОСОБА_5, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження справу за позовом ОСОБА_6
до Попуднянської сільської ради
Монастирищенського району Черкаської
області, відділу Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області про стягнення невиплаченої
заробітної плати; недонарахованої та
невиплаченої частини заробітної плати;
збитків у формі упущеної вигоди;
реальних збитків, понесених внаслідок
сплати відсотків за вимушене
користування позикою; середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, а також про
визнання недійсним запису у трудовій
книжці, про визнання днем звільнення з
посади дня видачі трудової книжки та
про зобов'язання внести записи до
трудової книжки, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на постанову
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2007 року ОСОБА_6 звернувся в суд з
вказаним адміністративним позовом. В
обґрунтування позову зазначає, що з 5
травня 1996 року він працював на посаді
землевпорядника Попуднянської
сільської ради Монастирищенського
району Черкаської області, з якої був
звільнений 9 квітня 2002 року у зв'язку з
обранням його на посаду Попуднянського
сільського голови, з якої його було
звільнено 12 квітня 2006 року у зв'язку з
закінченням строку повноважень
відповідно до пункту 1 статті 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні». Позивач вважає, що після
звільнення його з роботи Попуднянською
сільською радою Монастирищенського
району Черкаської області допущені
порушення його прав. Позивач ОСОБА_6
просить суд:

- стягнути з Попуднянської сільської
ради Монастирищенського району
Черкаської області на його користь
59571,29 грн., в тому числі: недонараховану
та невиплачену йому заробітну плату за
період з 1 січня 2006 року до 12 квітня 2006
року в сумі 2395,82 грн.; невиплачену йому
заробітну плату за шість місяців (з 12
квітня 2006 року до 12 жовтня 2006 року) в
сумі 14025 грн.; реальні збитки, понесені
внаслідок сплати відсотків за вимушене
користування позикою, в сумі 1638,10 грн.;
збитки у формі упущеної вигоди в сумі
18921,09 грн., завдані невчасною видачею
трудової книжки; середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 12
квітня 2006 року до 24 листопада 2006 року в
сумі 17591,28 грн.; моральну шкоду в розмірі
5000 грн.;

- визнати недійсним запис у трудовій
книжці про день його звільнення з
посади Попуднянського сільського
голови 12 квітня 2006 року;

- визнати днем його звільнення з посади
Попуднянського сільського голови день
видачі йому трудової книжки - 24
листопада 2006 року;

- зобов'язати Попуднянську сільську
раду Монастирищенського району
Черкаської області внести до трудової
книжки записи про визнання недійсним
раніше внесеного запису про день його
звільнення 12 квітня 2006 року, вказавши в
ній день звільнення - 24 листопада 2006
року.

Ухвалою Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 22 серпня 2007
року провадження в адміністративній
справі закрито.

Ухвалою Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 4 жовтня 2007
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2008 року, відмовлено в задоволенні заяви
позивача про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 22 серпня 2007
року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17 лютого 2011 року скасовано
ухвалу Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 4 жовтня 2007
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2008 року, а справу направлено до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвалою Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 21 березня
2011 року скасовано за нововиявленими
обставинами ухвалу Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
22 серпня 2007 року.

Ухвалою Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 31 березня
2011 року в якості відповідача по даній
справі залучено Монастирищенський
районний відділ земельних ресурсів.

Постановою Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
22 квітня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року, в задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач ОСОБА_6
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою,
просить скасувати постанову
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року, постановивши нове рішення про
задоволення його позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 118 Кодексу законів про
працю України працівникам, звільненим
від роботи внаслідок обрання їх на
виборні посади в державних органах, а
також у партійних, профспілкових,
комсомольських, кооперативних та інших
громадських організаціях, надається
після закінчення їх повноважень за
виборною посадою попередня робота
(посада), а при її відсутності - інша
рівноцінна робота (посада) на тому
самому або, за згодою працівника, на
іншому підприємстві, в установі,
організації.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
(далі - Закон № 280/97-ВР) на сільських,
селищних, міських голів поширюються
повноваження та гарантії депутатів
рад, передбачені законом про статус
депутатів рад, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України
«Про статус депутатів місцевих рад»
від 11 липня 2002 року № 93-IV (далі - Закон №
93-IV) повноваження депутата місцевої
ради, обраного замість того депутата,
який вибув, або на повторних виборах,
починаються з дня заслуховування на
черговому після виборів депутата
місцевої ради пленарному засіданні
відповідної місцевої ради
повідомлення територіальної виборчої
комісії про підсумки виборів.

Частиною 2 статті 33 Закону № 93-IV
передбачено, що депутату місцевої ради,
який працював у раді на постійній
основі, після закінчення таких
повноважень надається попередня
робота (посада), а за її відсутності -
інша рівноцінна робота (посада) на тому
самому або, за згодою депутата, на
іншому підприємстві, в установі,
організації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 9 березня 2006 року № 268 (далі -
постанова № 268) преміювання сільських,
селищних і міських голів, голів
районних і районних у містах рад,
встановлення їм надбавок, надання
матеріальної допомоги здійснюється у
порядку та розмірі, установлених цією
постановою, у межах затверджених
видатків на оплату праці. Рішення про
зазначені виплати приймається
відповідною радою.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З розділу 4 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 року № 58, вбачається, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівнику його трудову книжку
в день звільнення з внесеним до неї
записом про звільнення. При затримці
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органа
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу. Днем звільнення в такому разі
вважається день видачі трудової
книжки. Про новий день звільнення
видається наказ і вноситься запис до
трудової книжки працівника. Раніше
внесений запис про день звільнення
визнається недійсним у порядку,
встановленому пунктом 2.10 цієї
Інструкції. Якщо працівник відсутній
на роботі в день звільнення, то власник
або уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки. Пересилання трудової
книжки поштою з доставкою на зазначену
адресу допускається тільки за
письмовою згодою працівника.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це підтверджується
матеріалами справи, що з 5 травня 1996
року ОСОБА_6 працював на посаді
землевпорядника Попуднянської
сільської ради Монастирищенського
району Черкаської області, з якої був
звільнений 9 квітня 2002 року у зв'язку з
обранням його на посаду Попуднянського
сільського голови, з якої його було
звільнено 12 квітня 2006 року (протокол
сесії сільської ради № 1/V) у зв'язку з
закінченням строку повноважень
відповідно до пункту 1 статті 42 Закону
280/97-ВР. З довідки № 7 від 31 січня 2007 року,
виданої начальником
Монастирищенського районного відділу
земельних ресурсів вбачається, що
ОСОБА_6 протягом 2006 року по питанню
працевлаштування до вказаного
управління не звертався (т. 1 а.с. 32). З
трудової книжки (серія НОМЕР_1)
вбачається, що до обрання ОСОБА_6
Попуднянським сільським головою
вказана сільська рада не була його
роботодавцем, а тому Попуднянська
сільська рада Монастирищенського
району Черкаської області не
зобов'язана була надавати позивачеві
попередню роботу. На сесії
Попуднянської сільської ради
Монастирищенського району Черкаської
області 8 червня 2006 року було прийняте
рішення № 2-4/V «Про введення в штатний
розпис виконавчого апарату сільської
ради посади землевпорядника».
Враховуючи, що позивач тривалий час
працював в Монастирищенському
районному відділі земельних ресурсів
землевпорядником Попуднянської
сільської ради, то йому 4 липня 2006 року
Попуднянською сільською радою
Монастирищенського району Черкаської
області було запропоновано посаду
землевпорядника з рівноцінним окладом

(як до обрання його сільським головою),
від якої той тоді ж відмовився.

У період роботи ОСОБА_6 на посаді
Попуднянського сільського голови
рішення про виплати надбавки у розмірі
50% посадового окладу та премії у
розмірі 25% посадового окладу
Попуднянською сільською радою
Монастирищенського району Черкаської
області не приймалися, а тому вимоги
позивача щодо їх виплати є
безпідставними. Більш того, стосовно
питання встановлення надбавок та
премій відповідно до постанови № 268, 16
травня 2006 року Попуднянською сільською
радою Монастирищенського району
Черкаської області прийняте рішення №
1-17/V, відповідно до якого сільському
голові такі надбавки та премії не
встановлені (т. 1 а.с. 117-118).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_6 у частині стягнення
невиплаченої заробітної плати за шість
місяців (з 12 квітня 2006 року до 12 жовтня
2006 року) в сумі 14025 грн. у зв'язку з тим,
що Попуднянською сільською радою
Монастирищенського району Черкаської
області позивачеві не надано
рівноцінну роботу як особі зі статусом,
прирівняним до депутата місцевих рад,
суд правильно врахував наявність
постанови Монастирищенського
районного суду Черкаської області від 8
листопада 2007 року (справа № 2а-38/2007), яку
залишено без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 9 грудня 2008 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 9
лютого 2011 року, з якої вбачається, що у
позивача на час його звільнення з
посади Попуднянського сільського
голови був відсутній статус
прирівняний до депутата місцевої ради,
а тому він не мав права на отримання від
відповідача заробітної плати з цієї
підстави (т. 1 а.с. 140-150).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач 12 квітня 2006 року на час його
звільнення та прийняття відповідного
рішення був відсутнім в Попуднянській
сільській раді Монастирищенського
району Черкаської області в зв'язку з
чим її новообраний голова неодноразово
запрошував позивача ОСОБА_6 прибути для
отримання трудової книжки (листи вих. №
№ 25 та 35 від 14 квітня 2006 року та від 21
червня 2006 року, відповідно). Суд першої
інстанції, з висновком якого правильно
погодився апеляційний суд, дійшов
вірного висновку про відсутність вини
Попуднянської сільської ради
Монастирищенського району Черкаської
області в несвоєчасному отриманні
позивачем трудової книжки, оскільки
ОСОБА_6 фактично ухилявся від отримання
такої.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
постанова Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
22 квітня 2011 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року прийняті з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без
задоволення.

Постанову Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
22 квітня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Попуднянської сільської ради
Монастирищенського району Черкаської
області, відділу Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області про стягнення невиплаченої
заробітної плати; недонарахованої та
невиплаченої частини заробітної плати;
збитків у формі упущеної вигоди;
реальних збитків, понесених внаслідок
сплати відсотків за вимушене
користування позикою; середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, а також про
визнання недійсним запису у трудовій
книжці, про визнання днем звільнення з
посади дня видачі трудової книжки та
про зобов'язання внести записи до
трудової книжки - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.