Справа № 2а/0570/16976/2012
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
справа
№2а/0570/16976/2012 приміщення суду за
адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Яманко В.Г., Бишова М.В.,

секретар судового засідання Іллінов
О.Є.,

за участю представника позивача
Гамаюна Р.Л.,

представника відповідача Костиркіної
Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДТ-Автоматизація»
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року по адміністративній справі
№2а/0570/16976/2012 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВДТ-Автоматизація» до Східної митниці
Міндоходів про визнання
неправомірними та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів від 9 листопада 2012 року №
700120801/2012/00030, рішення про коригування
митної вартості товарів від 9 листопада
2012 року № 700120801/2012/000009/1,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач з урахуванням уточнених
позовних вимог (а.с.106-109 т.1) просив
визнати неправомірними та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів від 9.11.2012 року №
700120801/2012/00030, рішення про коригування
митної вартості товарів від 9.11.2012 року
№700120801/2012/000009/1.

В обґрунтування позову зазначив, що
01.11.2012 року подав до Східної митниці на
т/п «Азов-порт» ВМД №700120801/2012/008222 та
декларацію митної вартості на вантаж -
електрообладнання. Для підтвердження
заявленої митної вартості за основним
методом її визначення відповідачу
надано вичерпний пакет документів,
зазначений в гр.44ВМД і гр.4 ДМВ. Проте,
посадовими особами відповідача
виставлена вимога про надання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості, які
позивач надав.

Проте, після перевірки всіх документів,
в тому числі і додаткових, Східною
митницею прийнято рішення про
невизнання задекларованої
підприємством митної вартості за
основним методом і її визначення за
другим методом 2а-№700120801/2012/000009/1, на
підставі якого виписана картка відмови
в прийнятті ВМД від 09.11.2012 року
№700120801/2012/00030.

При цьому, в порушення ч.5 ст.55 МК
України при проведенні письмових
консультацій питання основного методу
визначення митної вартості і наявність
джерела інформації у працівників
митниці не обговорювався. В рішенні не
зазначено, що така консультація
проводилась і джерелом інформації
вказано ВМД від 15.10.2012 року
№700120801/2012/007683. В свою чергу як у
позивача, так і у відповідача була
інформація про більш низький рівень
вартості ідентичних товарів, для
застосування другорядного методу
визначення митної вартості, що
відповідає ч. 5 ст.59 МК України: у
випадку якщо з'ясується, що є більше ніж
одна вартість договору за ідентичними
товарами, то для визначення митної
вартості використовується найменша
вартість, що не було зроблено
працівниками Східної митниці.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року в задоволенні позову ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову, прийняти нову, якою
задовольнити позов.

В обґрунтування зазначив, суд першої
інстанції не звернув уваги, що у
митниці були всі документи для
підтвердження митної вартості за
основним методом і у відповідача не
було підстав для вимоги додаткових
документів, що є порушенням п.3 ст.53 МК
України.

Суд не дав оцінки зазначеному в
постанові касаційної інстанції, що
рішення митниці є неправомірним, якщо
вона не може довести недостовірність
інформації, яка є в документах, наданих
в підтвердження митної вартості за
ціною договора.

Всупереч приписам п.8.1, п.8.2, п.8.3 ЗУ «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» суд не звернув уваги, що
надане митниці платіжне доручення
виконано, про що свідчить печатка банку
на цьому документі.

Також не відповідає дійсності висновок
суду першої інстанції, що митницею
проведені усні та письмові
консультації з позивачем щодо вибору
метода визначення митної вартості.

Судове рішення не відповідає приписам
ст.59 МК України, оскільки при визначені
митної вартості товарів повинна бути
використана найменша така вартість.

Митницею при визначення митної
вартості в порушення п.п.4,5 ст.59 МК
України не враховано розмір партії
товару, що декларувався.

Не відповідає дійсності висновок суду
першої інстанції щодо якісних та
вартісних характеристик товару, щодо
комерційної пропозиції від 18.10.2012 року,
яка передбачає 20% знижку.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників
судового процесу, перевіривши
матеріали справи, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи апеляційної скарги, встановила
наступне.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04.02.2013 року
за цією справою, яка була залишена без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013 року,
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.10.2013 року постанову суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції скасовано,
справа направлена на новий розгляд.

В ухвалі суд касаційної інстанції
зазначив, що суди першої та апеляційної
інстанцій не перевірили доводи
позивача відносно того, що рішення про
визначення митної вартості товару є
незаконним, оскільки митниця не
обґрунтувала причини не використання
найменшої ціни на ідентичні товари, яка
була їй відома; судами не зазначено,
чому платіжне доручення не є належним
доказом перерахування коштів в межах
контракту; судами не перевірена чи
належним чином проведена процедура
консультації.

ТОВ «ВДТ-Автоматизація» є юридичною
особою, включене до ЄДРПОУ за №33560139.

03.01.2012 року між фірмою «VDT Industrie Automatiserung
GmbH (продавець) та позивачем (покупець)
укладений контракт № 003/12/01 ІМР на
поставку товару, на умовах, обумовлених
у відповідних додатках, які є
невід'ємною частиною даного контракту.
Ціна на товар зазначена у відповідних
додатках та доповненнях, які є
невід'ємною частиною контракту. У
вартість контракту товару включена
вартість упаковки та маркування.
Валюта контракту - євро.

03.01.2012 року сторонами підписано додаток
№24 до контракту № 003/12/01 ІМР, відповідно
до якого продавець зобов'язується
продати, а покупець придбати на умовах
поставки DAP-Маріуполь за Інкотермс-2010
товар у відповідності до даної
специфікації.

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту від
03.01.2012 року №003/12/01 ІМР декларантом ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» 01.11.2012 року
заявлено до митного оформлення за ВМД
№ 700120801/2012/008222 наступні товари:

- аналоговий модуль вводу СоntriolLogix, 16
входів за струмом та/чи напругою у
кількості 5шт. Каталожний номер 1756-ІF16
вартістю 723,5євро/шт.;

- аналоговий модуль вводу СоntriolLogix, 8
входів за струмом та/чи напругою у
кількості 3шт. Каталожний номер 1756-ОF8
вартістю 936,7євро/шт.;

- дискретний модуль вводу СоntriolLogix, 32
виходи , живлення 24В постійного струму
у кількості 5шт. Каталожний номер 1756-ОВ32
вартістю 313,3євро/шт.;

- клемна база СоntriolLogix, 36 контактів під
гвинтовий зажим у кількості 25шт.,
каталожний номер 1756-ТВСН вартістю
39,3євро/шт.;

- клемна база СоntriolLogix, 20 контактів під
гвинтовий зажим у кількості
13шт.Каталожний номер1756-ТВNH вартістю
31,6євро/шт.

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару, декларантом ТОВ
«ВДТ-Автоматизація», митному органу
надано наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт від
03.01.12р. №003/12/01ІМР; додаток до контракту
від 22.10.12р. №24;додаткова угода №1 від
24.04.12р; додаткова угода №2 від
21.05.12р.;інвойс від 22.10.12р. №АТ20024.003.ВА;
пакувальний лист АТ120024.003.ВА/LS; копія
митної декларації країни відправлення
22.10.12р. №MRN12DE06E0; авіаційна
вантажна накладна від 22.10.12
№GD;декларація митної вартості форми
ДМВ-1.

За результатами розгляду документів,
наданих до митного оформлення за
митною декларацією типу ІМ 40 від 01.11.12р.
№ 700120801/2012/00822 встановлено, що п.2
додатку до контракту від 22.10.12р. № 24,
який відповідно до контракту від 03.01.12р.
№ 003/12/01ІМР, є його невід'ємною частиною,
обумовлено 100% оплату за товар проти
факсимільної копії інвойсу, а
відповідно до п. 6 в разі нездійснення
такої оплати строк поставки
затримується.

Враховуючи зазначені положення
контракту, митним органом встановлено,
що на момент подання МД до митного
оформлення, рахунок було сплачено, а
декларантом позивача в порушення вимог
ч.2 ст.53 Митного кодексу України не
пред'явлені наявні банківські
документи для підтвердження
визначеної ним митної вартості.

В зв'язку з цим, посадовою особою
Східної митниці здійснено порівняння
рівня митної вартості, заявленої
декларантом ТОВ «ВДТ-Автоматизація» з
рівнем митної вартості щодо
ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів, що імпортовані на митну
територію України у час найближчий до
часу спірного митного оформлення. В
результаті даного порівняння
встановлено, що заявлена митна
вартість товару ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» нижча від вартості
товарів, митне оформлення, яких вже
було здійснено даним підприємством.

01.11.2012 року декларанта ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» письмово
повідомлено про необхідність подання
додаткових документів, про що зроблено
відповідний запис на першому аркуші
декларації митної вартості у графі
«Для відміток митного органу»
відповідно до порядку, встановленого
ч.3 ст.53, ч.5 ст.54 Митного кодексу України
та розділу ІІ Правил заповнення
декларації митної вартості,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.12р. №599
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18.06.12р. за № 984/21296). З цим записом
ознайомлено під підпис декларанта ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» із зазначенням
дати та часу ознайомлення 01.11.2012р. в 16.20
годин. (а.с.38 т.1)

Східною митницею визначено
необхідність надання наступних
додаткових документів: виписки з
бухгалтерської документації; висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені спеціалістами,
експертними організаціями.

02.11.2012 року декларантом ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» надано наступні
документи: платіжне доручення №35 від
25.10.12 р.; сертифікат походження ORIDGINAL
№L3929145 від 22.10.12р.; комерційна
пропозиція №AG122662 від 18.10.12р.

09.11.2012 року Східною митницею видано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні виписку
чи впуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
700120801/2012/00030. (а.с.43 т.1)

09.11.2012 року Східною митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості №700120801/2012/000009/1, яким
визначено митну вартість товару за
другим методом відповідно до ст.59
Митного кодексу України з урахуванням
наявної у митного органу інформації
про митну вартість товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, а саме:

аналоговий модуль вводу СоntriolLogix, 16
входів за струмом та/чи напругою у
кількості 5шт. Каталожний номер 1756-ІF16
вартістю 761євро/шт.; аналоговий модуль
вводу СоntriolLogix, 8 входів за струмом та/чи
напругою у кількості 3шт. Каталожний
номер 1756-ОF8 вартістю 986євро/шт.;
дискретний модуль вводу СоntriolLogix, 32
виходи , живлення 24В постійного струму
у кількості 5шт. Каталожний номер 1756-ОВ32
вартістю 330євро/шт.; клемна база
СоntriolLogix, 36 контактів під гвинтовий
зажим у кількості 25шт., каталожний
номер 1756-ТВСН вартістю 41,6євро/шт.;
клемна база СоntriolLogix, 20 контактів під
гвинтовий зажим у кількості
13шт.Каталожний номер1756-ТВNH вартістю
33євро/шт. (а.с.42 т.1)

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірно
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у п.2 ч.1. ст. 57 цього Кодексу.

На підставі ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Згідно ст.59 Митного Кодексу України у
разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього. При застосуванні
цього методу визначення митної
вартості за основу береться прийнята
митним органом вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті. При цьому
під ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4) виробник. Незначні
зовнішні відмінності не можуть бути
підставою для відмови у розгляді
товарів як ідентичних, якщо в цілому
такі товари відповідають вимогам
частини другої цієї статті. Ціна
договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем за основу коригування
прийнята митна декларація позивача від
15.10.2012 року, на підставі якої ввезений
позивачем ідентичний товар, тобто за
датою, що є максимально наближеною до
01.11.2012 року.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що не
може бути підставою для коригування
митної вартості товару, оформлення
якого здійснювалося 01.11.2012 року, митні
декларації від 28.03., 20.04., 27.04., 15.08.2012 року,
оскільки ці митні оформлення
ідентичного товару відбулися значно
раніше 15.10.2012 року.

Тобто, з урахуванням максимально
наближеної дати у митниці були
об'єктивні та обґрунтовані сумніви в
заявленій позивачем митній вартості,
що визначає право відповідача вимагати
у позивача документального
підтвердження заниження митної
вартості.

Відповідно до п.1.30 ст.1 ЗУ «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
платіжне доручення є розрахунковим
документом, який містить доручення
платника банку, здійснити переказ
визначеної в ньому суми коштів зі свого
рахунка на рахунок отримувача.

Тобто, надане декларантом позивача
платіжне доручення в якості
підтвердження сплати за товар не
свідчить про здійснення оплати за
такий товар, а тому цйе платіжне
доручення не могло бути прийнято
митницею як бухгалтерський документ,
який свідчить про сплачені кошти за
товар позивача.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
прийняв посилання ТОВ
«ВДТ-Автоматизація» на банківську
виписку від 25.10.2012 року, оскільки цей
документ не надавався митниці, тому
його наявність не може впливати на
правомірність чи неправомірність
прийняття картки відмови та рішення
відповідача.

Також при визначенні митної вартості
не можна приймати до уваги комерційну
пропозицію, надану позивачем, яка
передбачає 20% знижку, оскільки надання
знижки та її можливий відсоток не
обумовлені контрактом.

Крім цього, позивачем не надано митниці
висновків про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Оскільки додаткові документи, що
вимагав відповідач, надані позивачем
не в повному обсязі, а подані документи
не містять всіх відомостей, які б
підтверджували числове значення
складових вартості товарів, тому в діях
позивача наявне порушенням приписів ч.3
ст. 53 Митного кодексу України,
відповідно до якої у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) додаткові
документи.

Відповідно до ч.4 ст.57 Митного кодексу
України застосуванню другорядних
методів передує процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності.

На підставі ч.ч.5,6 ст.55 Митного кодексу
України декларант може провести
консультації з митним органом з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі. На вимогу декларанта
консультації проводяться у письмовому
вигляді.

Як вбачається з напису на зворотному
боці декларації митної вартості з
декларантом позивача проведені усні
консультації, про що свідчить підпис
декларанта про ознайомлення з
декларацією митної вартості від 01.11.2012
року, 16.20 годин.

При цьому, жодних зауважень з приводу
відсутності проведення консультацій
декларантом на декларації не
визначено.

Листом від 07.11.2012 року позивач просив
митницю надати письмову інформацію про
причини неприйняття заявленої митної
вартості та провести письмові
консультації. При цьому, в листі
відсутні посилання позивача на
непроведення усних консультацій з
декларантом.

Листом від 08.11.2012 року № 11-44/15256 митницею
надана письмова консультація, в якому
роз'яснено позивачу причини
неможливості застосування першого
методу визначення митної вартості, що
спростовує твердження позивача про
непроведення митним органом
консультацій з декларантом взагалі.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
листі від 08.11.2012 року митний орган не
міг повідомити позивача про вже
прийняте рішення про коригування
митної вартості товарів, оскільки
спірне рішення прийняте 09.11.2012 року в
зв'язку з ненаданням позивачем
додаткових документів у повному
обсязі, а подані документи не містили
всіх відомостей, які б підтверджували
числове значення складових вартості
товарів.

На підставі ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем доведено правомірність
прийняття картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів від 09.11.2012
року, рішення про коригування митної
вартості товарів від 09.11.2012 року, тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог ТОВ
«ВДТ-Автоматизація».

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВДТ-Автоматизація» на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року по адміністративній справі
№2а/0570/16976/2012 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року по адміністративній справі
№2а/0570/16976/2012 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 19
березня 2014 року.

Суддя-доповідач
І.Д. Компанієць

Судді
В.Г.Яманко

М.В. Бишов