Справа № 2а-3378/10/1770
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014р.
Справа № 9104/32303/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Регіонального
управління департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України у Рівненській
області (правонаступник: Регіональне
управління департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ГУ Міндоходів у Рівненській
області), м.Рівне

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.08.2010р. у
справі №2а-3378/10/1770

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Регіонального управління
департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України у
Рівненській області (правонаступник:
Регіональне управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ГУ Міндоходів у
Рівненській області), м.Рівне

про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2010р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача: Регіонального управління
департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України у
Рівненській області про скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу у розмірі
3400,00грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем неправомірно було
застосовано фінансові санкції в сумі
3400,00грн. на підставі ч.30 ст.15 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від
19.12.1995р. (із змінами та доповненнями)
№481/95-ВР (Закон №481/95-ВР), оскільки
кафетерій "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке належить
позивачу, є закладом роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами, будь-яких
приміщень для зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів у ньому
немає, на момент проведеної
відповідачем перевірки всі алкогольні
напої та тютюнові вироби знаходились
на торгівельному прилавку, що
являється місцем реалізації товарів і
не повинно вноситись в Єдиний
державний реєстр місць зберігання
(ЄДР).

Відповідачем: Регіональним
управлінням департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів подано письмове заперечення, в
якому позовні вимоги позивача не
визнано у повному обсязі, вважає позов
необґрунтованим, а рішення про
застосування фінансових санкцій
прийнятим відповідно до вимог чинного
законодавства.

Судом першої інстанції
адміністративний позов задоволено
повністю, винесено постанову від
19.08.2010р. у справі №2а-3378/10/1770, якою
скасовано рішення відповідача від
05.05.2010р. за №/32 про застосування
фінансових санкцій у розмірі 3400,00грн.,
присуджено на користь позивача судовий
збір у сумі 3,40грн.

Відповідачем: Регіональним
управлінням департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України у Рівненській
області 07.09.2010р. до Львівського
апеляційного адміністративного суду
подано апеляційну скаргу за № 2665/32-243, в
якій він просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 19.08.2010р. у
справі №2а-3378/10/1770, прийняти нову
постанову, відповідно до якої
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог, рішення про
застосування фінансових санкцій
залишити в силі.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, керуючись вимогами
ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених статтею 195 КАС
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
посадовими особами відповідача
відповідно до наказу від 26.04.2010р. за
№171-к на підставі направлення від
26.04.2010р. проведено позапланову виїзну
перевірку кафетерію, в якому
здійснював господарську діяльність
позивач, за адресою: АДРЕСА_2, з питань
додержання суб'єктами господарювання
вимог, встановлених законодавством
України, які є обов'язковими до
виконання при здійсненні оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки складено Акт
від 26.04.2010р. за №125/01/НОМЕР_1, в якому
зазначено факт зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в місці
зберігання, яке не внесене до ЄДР, що
являється порушенням вимог ч.30 ст.15
Закону №481/95-ВР, на підставі якого
відповідачем винесено рішення від
05.05.2010р. за №/32 про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу у
розмірі 3400,00грн. Рішення винесено
згідно з абз.10 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР,
який передбачає застосування до
суб'єктів господарювання фінансових
санкцій у вигляді штрафу в розмірі 100
відсотків вартості товару, який
знаходиться в такому місці зберігання,
але не менше 1700,00грн., за зберігання
спирту, алкогольних напоїв, або
тютюнових виробів у місцях зберігання,
не внесених до ЄДР.

Рішення про застосування фінансових
санкцій позивачем було оскаржено до
Департаменту САТ ДПА України, який
скаргу позивача залишив без
задоволення, рішення про застосування
фінансових санкцій - без змін (а.с.10-12, 31).

Як встановлено колегією суддів
апеляційної інстанції та
підтверджується матеріалами справи,
проведеною відповідачем перевіркою
встановлено, що позивачем проводилась
реалізація алкогольних напоїв та
тютюнових виробів в асортименті згідно
ліцензій серій НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та у
незначній кількості на загальну суму
2534,20грн. знаходились на торгівельних
полицях закладу громадського
харчування.

Згідно із вимогами ст.15 Закону №481/95-ВР,
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до ЄДР,
незалежно від того, кому належить таке
місце зберігання, або того, за заявою
якого суб'єкта господарювання таке
місце зберігання було внесено до ЄДР.

Внесення місць зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів до ЄДР
здійснювалось у порядку, визначеному
наказом ДПА України від 28.02.2002р. за №251
"Про затвердження порядку ведення
Єдиного державного реєстру місць
зберігання та форми довідки про
внесення місця зберігання до Єдиного
державного реєстру" (Наказ ДПА №251),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.08.2002р. за №670/6958.

Згідно з наказом ДПА України від
07.09.2009р. за №489 "Про затвердження змін до
Порядку ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.10.2009р. за №924/16940, який
набрав чинності з 23.10.2009р., абз.6 п.2.1
Наказу ДПА №251 було викладено у
наступній редакції "Для внесення до
Єдиного реєстру місць зберігання
роздрібних партій алкогольних напоїв
або тютюнових виробів суб'єкти
підприємницької діяльності подають
заяву до регіонального управління
Департаменту за місцезнаходженням
місця зберігання".

Згідно із вимогами ст.ст.57,68
Конституції України, вищезазначений
нормативно-правовий акт було доведено
до відома у порядку, встановленому
законом, а тому є обов'язковим до
виконання усіма суб'єктами
господарювання, кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
та законів України, і незнання законів
не звільняє від юридичної
відповідальності.

Відповідно до вимог ст.1 Закону №481/95-ВР
у редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
місце зберігання - місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання; роздрібна торгівля -
діяльність по продажу товарів
безпосередньо громадянам та іншим
кінцевим споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
суб'єктах господарювання громадського
харчування; місце торгівлі - місце
реалізації товарів, у тому числі на
розлив, в одному торговому приміщенні
(будівлі) за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше
20м кв., обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
поняття "місце зберігання роздрібних
партій алкогольних напоїв та тютюнових
виробів " та "місце роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами" не являються тотожними, що є
помилковим застосуванням норм
матеріального права, оскільки у разі
відсутності спеціально визначених
складських приміщень для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів місце їх реалізації являється
одночасно місцем їх зберігання.

Перевіркою було встановлено факт
реалізації продавцем позивача
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів в кафетерії за адресою:
АДРЕСА_2, акт перевірки і додаток до
нього підписано без зауважень та
заперечень.

Тобто, враховуючи викладене, позивач до
ЄДР повинен був внести будь-яке місце
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, незалежно від того,
чи знаходилось воно у місці здійснення
торгівлі, чи у відокремлених від
об'єкта торгівлі місцях (складських
приміщеннях).

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи, не дотримано норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участі в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального
управління департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України у Рівненській
області (правонаступник: Регіональне
управління департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ГУ Міндоходів у Рівненській
області), м.Рівне на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.08.2010р. у
справі №2а-3378/10/1770 за позовом ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 до Регіонального управління
департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України у
Рівненській області (правонаступник:
Регіональне управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ГУ Міндоходів у
Рівненській області), м.Рівне про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій, - задоволити.

2. Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.08.2010р. у
справі №2а-3378/10/1770 за позовом ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 до Регіонального управління
департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України у
Рівненській області (правонаступник:
Регіональне управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ГУ Міндоходів у
Рівненській області), м.Рівне про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій, - скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити,
рішення про застосування фінансових
санкцій залишити в силі.

3.Судові витрати та сплату судового
збору покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга