Справа № 801/1242/14
Суддя: Ольшанська Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2014 року м. Сімферополь Справа
№801/1242/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого суддіОльшанської Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участю секретаря судового
засідання Сидельової М.В., представника
позивача- Ткаченко Т.В. довіреність №31
від 10.10.2013, адміністративну справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим"

до Державної податкової інспекції
у м. Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.02.2014 № та
№,

Обставини справи: Публічне акціонерне
товариство "Пивобезалкогольний
комбінат "Крим" звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
03.02.2014 № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 06.03.2014 у задоволенні
заяви Публічного акціонерного
товариства "Пивобезалкогольний
комбінат "Крим" про затвердження
мирової угоди по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим" до
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
03.02.2014 № та №- відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 06.03.2014 провадження у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим" до
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим закрито в частині
визнання протиправними висновків акту
планової виїзної перевірки від 22.01.2014
№27/22-10/05513478 в частині правовідносин
позивача з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Техпромінвестторг";
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 03.02.2014 №
в частині донарахованого зобов'язання
з податку на прибуток у сумі 58176,00 грн.;
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 03.02.2014 №
в частині донарахованого зобов'язання
з податку на додану вартість у сумі
75882,300 грн..

Представник позивача у судовому
засіданні, яке відбулось 06.03.2014,
наполягав на задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення позивача,
розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статтю 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

На підставі направлень від 02.12.2013
№1117/22.6, від 29.11.2013 №№1098/22.10, 1103/20.3, 1099/20.10,
1100/17.3, 1101/17.3, 1102/22.8 та згідно статті 20,
статті 77, пункту 82.1 статті 82,
Податкового кодексу України, на
підстав наказів начальника ДПІ у м.
Сімферополі ГУ Міндоходів АР Крим від
25.10.2013 №932 та від 24.12.2013 №1542 проведена
документальна планова виїзна
перевірка Публічного акціонерного
товариства "Пивобезалкогольний
комбінат "Крим" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.04.2011 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2011
по 31.12.2012, відповідно до затвердженого
плану перевірки.

За результатами перевірки складений
акт від 24.01.2013 №377/22.8/05480523, в якому
зафіксоване порушення Комунального
підприємства
"Житлово-експлуатаційного об`єднання
Київського району м. Сімферополя":

1) пункту 44.1 статті 44 , пункту 138.1, пункту
138.2, пункту 138.6, підпункту 138.8.1 пункту 138.8
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
в результаті чого донараховано податку
на прибуток у сумі 256103,00 грн., у тому
числі за 2-4 квартали 2011 року- 225282,00 грн.,
1-4 квартали 2012 року- 30821,00 грн.;

2) пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті
188, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1,
пункту 198.2, пункту 198ю6 статті 198, статті
201 Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податку
на додану вартість всього у сумі 246859,00
грн., у тому числі: квітень 2011- 12931,00 грн.,
травень 2011-12971,00 грн., червень 2011-28613,00
грн., липень 2011-20096,00 грн., серпень 2011-4605,00
грн., вересень 2011-1625,00 грн., жовтень
2011-46795,00 грн., грудень 2011-89869,00 грн., лютий
2012-6898,00 грн., березень 2012-4765,00 грн.,
квітень 2012-2414,00 грн., травень 2012- 5511,00
грн., серпень 2012-4489,00 грн., листопад 2012-
2122,00 грн., грудень 2012- 3155,00 грн.;

3) пункту 164.1 статті 164, підпункту 168.1.1
пункту 168.1 статті 168, абз. 2 пункту 291.4
статті 294 Податкового кодексу України,
в результаті чого встановлено
порушення вимог податкового
законодавства під час перевірки , щодо
правильності утримання та
своєчасності перерахування до бюджету
податку на доходи фізичних осіб всього
на суму 150,00 грн.;

4) підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49,
пункту 51.1 статті 51, підпункту "б" пункт
у176.2 статті 176 Податкового кодексу
України, підприємством до податкових
розрахунків по ф. 1-ДФ за 2 квартал 2012
року зведення про суми доходів, які
отримані фізичними
особами-підприємцями включені не в
повному обсязі (ознака 157) та за 2
квартал 2011 року, 2 квартал 2012 року не
включені суми позики (ознака 153).

По результатам акту перевірки винесені
податкові повідомлення-рішення:

1)від 03.02.2014 № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на загальну суму
271513,50 грн., у тому числі 256103,00 грн. за
основним платежем та 15410,50 грн. за
штрафними санкціями;

2) від 03.02.2014 № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 343032,00
грн., у тому числі 246859,00 грн. за основним
платежем та 96173,00 грн. за штрафними
санкціями;

Не погодившись з даними податковими
повідомленнями-рішеннями, позивачем
було оскаржено у судовому порядку до
Окружного адміністративного суду АР
Крим.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підстава, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Податковим кодексом України
вимагається від платників податків
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податки та
збори, своєчасно подавати у строки
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів та усувати
самостійно виявлені помилки.

Для цілей оподаткування платники
податків відповідно до пункту 44.1
статті 44 Податкового кодексу України
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 200 Податкового
кодексу сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені розділом
V Кодексу (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3 статті
200 Кодексу).

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Кодексу,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
статті 200 Кодексу, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

6) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Пунктом 200.5 статті 200 Кодексу визначено
перелік осіб та умови, за яких такі
особи не мають права на отримання
бюджетного відшкодування.

Разом з тим Кодексом не передбачено
можливості позбавлення права таких
осіб на формування податкового кредиту
на підставі відсутності у них права на
бюджетне відшкодування.

Стаття 109 Кодексу визначає податкове
правопорушення як підставу юридичної
відповідальності, передбаченої цим
Кодексом та іншими законами України за
таке правопорушення. Податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Протиправність податкового
правопорушення є діянням, яке призвело
до невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених ПК
України, контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе
неправдивість, недостовірність або
суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Порядок заповнення і подання
податкової звітності, затверджений
наказом Міністерства фінансів України
25.11.2011 N 1492 "Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності" (далі - Порядок
№1492), який зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за N
1490/20228, за підпунктом 4.6.2 пункту 4
розділу V Порядку N1492, якщо в результаті
розрахунку значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Згідно пункту 4.6.4. Порядку №1492, якщо в
наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2).

Згідно статті 202 Податкового кодексу
України звітним (податковим) періодом є
один календарний місяць.

Відповідно до статті 134 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;
дохід (прибуток) нерезидента, що
підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Пунктами 138.1, 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України встановлено, що
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового
кодексу України встановлено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Статтею 198 Податкового кодексу України
передбачено право платників податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, яким є сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду
(підпункт 14.1.181 пункт 14.1 стаття 14
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (пункт 198.3 стаття 198
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункт 198.6 стаття 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 стаття 201
Податкового кодексу України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку
до податкового кредиту податкова
накладна, виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду (підпункт 201.8-201.9
статті 201 Податкового кодексу України).

Вищевикладені положення свідчать, що
до податкового кредиту відносяться
суми податку на додану вартість,
сплачені за наслідками господарської
операції з придбанням товарів, що
фактично мала місце, в результаті якої
платник податку використовує придбані
товари у власній господарській
діяльності.

Відповідно до Постанови Верховного
Суду України від 27.03.2012 № 21-737во10,
надання податковому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковий орган не
встановив та не довів, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Таким чином, докази, на які послалися
суди на обґрунтування своїх рішень, є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самої господарської операції (поставки
товару), а відтак і обґрунтованість
визначення податкового кредиту
позивача.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, котрі беруть участь у справі, та
інших обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Виконавчим комітетом Сімферопольської
міської ради АР Крим 12.04.1996
зареєстровано в якості юридичної особи
Публічного акціонерного товариства
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим", що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України №683037.

Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію:95047,
Автономна Республіка Крим, місто
Сімферополь, ГЕРОЇВ СТАЛІНГРАДУ,
будинок 12.

Платником податків здійснюються
наступні види господарської
діяльності:

Код КВЕД 11.01 Дистиляція, ректифікація
та змішування спиртних напоїв;

Код КВЕД 11.05 Виробництво пива
(основний);

Код КВЕД 11.07 Виробництво
безалкогольних напоїв; виробництво
мінеральних вод та інших вод, розлитих
у пляшки;

Код КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями;

Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами;

Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах.

У періоді з 01.04.2011 по 31.12.2012 Публічне
акціонерне товариство
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим"
мало господарським стосунки з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Техпромінвестторг",
Товариством з обмеженою
відповідальністю "СВХ-Інвест",
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АСТРА-Флекс",
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтертехнолоджі
компані", Товариством з обмеженою
відповідальністю "Топрол", Товариством
з обмеженою відповідальністю
"ТОП-ЛІГА", Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТД Дніпро Пласт".

Згідно статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність). Сферу господарських
відносин становлять
господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.
Господарсько-виробничими є майнові та
інші відносини, що виникають між
суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.

Між Публічним акціонерним товариством
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим"
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "АСТРА-Флекс"
(продавець) укладений договір
купівлі-продажу від 20.04.2011 №19
відповідно до якого, продавець передає,
а покупець приймає і оплачує на умовах
і в порядку, визначених цим договором
товару (солод житній в зерні, солод
житній ферментований зерно), перелік
якого, ціна і кількість обумовлено
специфікаціями.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 656 Цивільного кодексу України,
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Інші договори купівлі-продажу, що не є
предметом регулювання коментованої
статті, можуть укладатися в усній (
стаття 206 ЦК та коментар до неї) чи
письмовій формі (статті 207 - 208 ЦК). Однак
слід зауважити, що на вимогу особи, яка
виступає стороною в договорі
купівлі-продажу, навіть і такі
правочини можуть бути нотаріально
посвідчені (частина 4 статті 209 ЦК).

Згідно до доданих специфікацій до
Договору, постачальник зобов'язується
зробити поставки в наступному
асортименті, а саме:

-специфікація від 20.04.2011 №1
(найменування товару- солод житній в
зерні);

-специфікація від 20.05.2011 №2
(найменування товару- солод житній
ферментований зерно).

На підтвердження проведення
господарських операцій платнику
податків видані:

-видаткова накладна від 26.04.2011 №124 на
загальну суму 77154,00 грн., у тому числі
ПДВ- 12859,00 грн.;

-видаткова накладна від 20.05.2011 №152 на
загальну суму 76500,00 грн., у тому числі
ПДВ- 12750,00 грн..

На підтвердження отриманих товарів
позивач надав до матеріалів справи
копії накладних, в яких зазначено
найменування та відповідні банківські
реквізити постачальника, існує
посилання на договір на підставі якого
проводиться поставка, порядковий номер
накладної та дата її виписки,
найменування товару, одиниця виміру,
кількість товару, ціна, сума, ПДВ,
вартість з урахуванням ПДВ, підпис
особи та печатка постачальника, підпис
особи з вказівкою на довіреність -
замовника.

Судом зазначається, що надані
позивачем на підтвердження здійснення
відповідних господарських операцій
накладні, оформлені належним чином,
містять усі необхідні реквізити,
відтиски мокрих печаток, підписи
уповноважених осіб, тобто, оформлені у
відповідності до норм Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV,
зокрема, містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.

На підставі наведеного суд робить
висновок про наявність належним чином
оформлених документів первинного
бухгалтерського обліку в позивача.

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) дата анулювання ПДВ-
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АСТРА-Флекс" 24.10.2013
(причина анулювання - до ЄДР внесено
запис про вiдсутнiсть пiдтвердження).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

26.04.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №36 на суму 77154,00
грн., у тому числі ПДВ у сумі 12859,00 грн.;

20.05.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №18 на суму 76500,00
грн., у тому числі ПДВ у сумі 12750,00 грн..

Судом зазначається, що надані
позивачем на підтвердження здійснення
відповідних господарських операцій
податкова накладна, видаткова
накладна, платіжне доручення, які
оформлені належним чином, містять усі
необхідні реквізити, відтиски мокрих
печаток, підписи уповноважених осіб,
тобто, оформлені у відповідності до
норм Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV,
зокрема, містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.

Податкові накладні відповідають
вимогам пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України та наказу
Державної податкової адміністрації
України від 21.12.2010 №969 "Про затвердження
форми Податкової накладної та Порядку
її заповнення", і в ході проведення
перевірки та в судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

Оплата була проведена позивачем
безготівковим шляхом - через
розрахунковий рахунок у банку філія
ПАТ "ПУМБ" в м. Севастополі, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 26.04.2011 №715, від 20.05.2011
№899.

З огляду на приписи Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" від 05.04.2001 №2346-Ш та Закону
України "Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом" від 28.11.2002
№249-ІУ суд надходить висновку про те, що
операції суб'єктів права з
перерахування саме безготівкових
грошових коштів є прозорими для
контролю з боку Держави, так як
здійснюються виключно у встановлений
самою ж Державою спосіб - через
банківські установи. Наявні у справі
документи засвідчують, що безготівкові
кошти були списані з рахунків позивача,
тобто вибули з його власності. Доказів
повернення цих коштів до позивача,
наявності у позивача та вказаних в акті
перевірки контрагентів позивача
спільного інтересу щодо їх отримання
(що могло б мати місце в разі
пов'язаності цих осіб), в матеріалах
справи немає. За правилами Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
операція по списанню коштів з
банківських рахунків платника податку
призводить до зміни стану та структури
активів і зобов'язань такого платника.
Отже, приєднані до справи документи про
рух безготівкових коштів є належними
та допустимими доказами реальності
вчинених між позивачем та контрагентом
позивача господарських операцій.

Транспортування товару
підтверджується подорожними листами
від 25-29 квітня 2011 року №0002812, від 18-22
травня 2011 року №0000402.

Враховуючи той факт, що у позивача на
момент розгляду даної справи були в
наявності всі податкові накладні та
інші первинні документи (їх копії
наявні в матеріалах справи), суд вважає
даний висновок податкового органу
необґрунтованим.

Між Публічним акціонерним товариством
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим"
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "СВХ-Інвест"
(постачальник) укладений договір від
22.04.2009 №306/209.

Згідно даного договору, постачальник
зобов'язується передати, а покупець
прийняти та оплатити на умовах
передбачених даним Договором товар
(лакофарбову продукцію) в кількості,
асортименті та по цінах вказаних в
рахунку або специфікаціях.

На виконання умов вказаного договору
сторонами підписані видаткові
накладні:

від 27.02.2012 №РН-0000001 на загальну суму 2700,00
грн., у тому числі ПДВ-450,00 грн.;

від 20.10.2011 №РН-0000017 на загальну суму 2518,80
грн., у тому числі ПДВ-419,80 грн.;

від 20.04.2011 №РН-0000005 на загальну суму 432,00
грн., у тому числі ПДВ-72,00 грн.;

від 20.07.2011 №РН-0000009 на загальну суму 1248,00
грн., у тому числі ПДВ-208,00 грн..

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) дата анулювання ПДВ-
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВХ-Інвест" 17.04.2013
(причина анулювання- до ЄДР внесено
запис про вiдсутнiсть пiдтвердження).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

20.04.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №6 на суму 432,00 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 72,00 грн.;

09.06.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №10 на суму 1248,00 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 208,00 грн.;

13.10.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №17 на суму 2518,80 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 419,80 грн.;

22.02.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №1 на суму 2700,00 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 450,00 грн..

Оплата була проведена позивачем
безготівковим шляхом - через
розрахунковий рахунок у банку філія
ПАТ "ПУМБ" в м. Севастополі, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 21.02.2012 №291, від 13.10.2011
№2432, від 09.06.2011 №1090, від 18.04.2011 №642.

Враховуючи той факт, що у позивача на
момент розгляду даної справи були в
наявності всі податкові накладні та
інші первинні документи (їх копії
наявні в матеріалах справи), суд вважає
даний висновок податкового органу
необґрунтованим.

Між Публічним акціонерним товариством
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим"
(рекламодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ТОП-ЛІГА"
(рекламіст) укладений договір на
виготовлення зовнішньої реклами від
13.05.2011 №б/н. В порядку та на умовах,
визначених цим договором, рекламіст
бере на себе зобов'язання з розробки,
узгодження виготовленню зовнішньої
реклами в кафе-бар "Усмішка".Рекламіст
розробляє ескізи зовнішньої реклами та
надає х рекламодавцеві на затвердження

Судом встановлено виконання робіт з
боку Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОП-ЛІГА" на
підставі:

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 07.09.2011 №ОУ-0000039;

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 27.10.2011 №ОУ-0000040.

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) дата анулювання ПДВ-
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОП-ЛІГА"19.08.2013
(причина анулювання-до ЄДР внесено
запис про вiдсутнiсть пiдтвердження).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

12.07.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №30 на суму 22750,56
грн., у тому числі ПДВ у сумі 3791,76 грн.;

31.08.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №36 на суму 2880,00 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 480,00 грн.;

07.09.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №42 на суму 9749,44 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 1624,91 грн..

Оплата була проведена позивачем
безготівковим шляхом - через
розрахунковий рахунок у банку філія
ПАТ "ПУМБ" в м. Севастополі, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 06.12.2011 №2833, від 12.07.2011
№1465, від 31.08.2011 №2060.

Враховуючи той факт, що у позивача на
момент розгляду даної справи були в
наявності всі податкові накладні та
інші первинні документи (їх копії
наявні в матеріалах справи), суд вважає
даний висновок податкового органу
необґрунтованим.

Між Публічним акціонерним товариством
"Пивобезалкогольний комбінат "Крим"
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтер Технолоджі
Компані" (постачальник) укладений
договір від 15.02.2011 №15028/2011, відповідно
до якого постачальник зобов'язується
передати, а покупець прийняти та
оплатити на умовах передбачених даним
Договором товар (фільтри і картриджі
для води) в кількості, асортименті та по
цінах вказаних в рахунку.

На виконання умов вказаного договору
сторонами підписані видаткові
накладні:

від 29.04.2011 №РН-0000176 на загальну суму
12373,62 грн., у тому числі ПДВ-2062,27 грн.;від
31.05.2011 №РН-0000231 на загальну суму 1328,26
грн., у тому числі ПДВ-221,38 грн.;від 30.06.2011
№РН-0000304 на загальну суму 30689,04 грн., у
тому числі ПДВ-5114,84 грн.;від 30.06.2011
№РН-0000305 на загальну суму 8205,60 грн., у
тому числі ПДВ-1367,60 грн.;від 02.08.2011
№РН-0000366 на загальну суму 3750,94 грн., у
тому числі ПДВ-625,16 грн.;від 03.10.2011
№РН-0000487 на загальну суму 67118,10 грн., у
тому числі ПДВ-11186,35 грн.;від 03.10.2011
№РН-0000486 на загальну суму 12603,36 грн., у
тому числі ПДВ-2100,56 грн.;від 15.12.2011
№РН-0000589 на загальну суму 121443,00 грн., у
тому числі ПДВ-20240,50 грн.;від 29.12.2011
№РН-0000616 на загальну суму 417770,16 грн., у
тому числі ПДВ-69628,36 грн.;від 20.04.2012
№РН-0000173 на загальну суму 7729,20 грн., у
тому числі ПДВ- 1288,20 грн.;від 24.04.2012
№РН-0000177 на загальну суму 6756,00 грн., у
тому числі ПДВ-1126,00 грн.;від 28.05.2012
№РН-0000246 на загальну суму 32350,74 грн., у
тому числі ПДВ-5391,79 грн.;від 16.08.2012
№РН-0000440 на загальну суму 26933,94 грн., у
тому числі ПДВ-4488,99 грн.;від 12.11.2012
№РН-0000566 на загальну суму 12729,83 грн., у
тому числі ПДВ-2121,64 грн.;від 18.12.2012
№РН-0000629 на загальну суму 4521,13 грн., у
тому числі ПДВ-753,52 грн.;від 18.12.2012
№РН-0000630 на загальну суму 14410,26 грн., у
тому числі ПДВ-2401,71 грн.;

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/reestr) дата реєстрації
платником ПДВ- ТОВ "Інтер Технолоджі
Компані" 06.01.2005.

29.04.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №58 на суму 12373,62
грн., у тому числі ПДВ у сумі 2062,27 грн.;

31.05.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №56 на суму 1328,26 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 221,38 грн.;

30.06.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №77 на суму 30689,04
грн., у тому числі ПДВ у сумі 5114,84 грн.;

30.06.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №78 на суму 8205,60 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 1367,60 грн.;

02.08.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №8 на суму 3750,94 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 625,16 грн.;

03.10.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №3 на суму 67118,10 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 11186,35 грн.;

03.10.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №2 на суму 12603,36 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 2100,56 грн.;

15.12.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №18 на суму 121443,00
грн., у тому числі ПДВ у сумі 20240,50 грн.;

29.12.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №44 на суму 417770,16
грн., у тому числі ПДВ у сумі 69628,36 грн.;

20.04.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №56 на суму 7729,20 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 1288,20 грн.;

24.04.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №59 на суму 6756,00 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 1126,00 грн.;

29.05.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №56 на суму 32350,74
грн., у тому числі ПДВ у сумі 5391,79 грн.;

16.08.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №63 на суму 26933,94
грн., у тому числі ПДВ у сумі 4488,99 грн.;

12.11.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №27 на суму 12729,83
грн., у тому числі ПДВ у сумі 2121,64 грн.;

18.12.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №39 на суму 4521,13 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 753,52 грн.;

18.12.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №40 на суму 14410,26
грн., у тому числі ПДВ у сумі 2401,71 грн..

Оплата була проведена позивачем
безготівковим шляхом - через
розрахунковий рахунок у банку філія
ПАТ "ПУМБ" в м. Севастополі, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 17.01.2013 №50, від 24.09.2012
№2273, від 10.10.2012 №2406, від 12.09.2012 №2189, від
17.09.2012 №2224, від 18.07.2012 №1628, від 10.09.2012
№2150, від 13.08.2012 №1924, від 11.07.2012 №1528, від
11.06.2012 №1192, від 23.07.2012 №1671, від 17.05.2012 №923,
від 07.05.2012 №825, від 18.10.2011 №2455, від 09.02.2012
№209, від 13.10.2011 №2423, від 18.08.2011 №1927, від
19.07.2011 №1569, від 12.07.2011 №1473, від 21.02.2012
№291, від 13.10.2011 №2432, від 09.06.2011 №1090, від
18.04.2011 №642.

Крім того, між Публічним акціонерним
товариством "Пивобезалкогольний
комбінат "Крим" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтер Технолоджі
Компані" (підрядник) укладений договір
підряду від 23.01.2012 №2610/11, відповідно до
якого, підрядник зобов'язується на свій
ризик виконати за завданням замовника
роботи з діагностики несправностей
кізельгурового фільтра виробництва
PallSeitzSchenk, а також навчання персоналу по
експлуатації фільтра замовника.
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити дану роботу.

Судом встановлено виконання підрядних
робіт з боку ТОВ "Інтер Технолоджі
Компані" на підставі:

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 02.03.2012.

02.03.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №4 на суму 27877,31 грн.,
у тому числі ПДВ-4646,22 грн.;

09.02.2012 на адресу позивача виписана
податкова накладна №10 на суму 38683,50
грн., у тому числі ПДВ-6447,25 грн..

Оплата була проведена позивачем
безготівковим шляхом - через
розрахунковий рахунок у банку філія
ПАТ "ПУМБ" в м. Севастополі, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 13.10.2011 №2423, від 09.02.2012
№209.

Відповідно до частини 2 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд звертає увагу на положення
інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 № 1112/11/13-10 щодо принципу
персональної податкової
відповідальності в спорах про податок
на додану вартість та принципу
добросовісності платника податків,
якими визначено, що сама по собі
несплата податку продавцем (серед
іншого й внаслідок ухилення від сплати)
у разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
відшкодування. Відповідальна за сплату
податку на додану вартість особа, що
формує дані податкового обліку з цього
податку, а не контрагент такої особи.
Якщо дії платника податку свідчать про
його добросовісність, а вчинені ним
господарські операції реальні та
відповідають дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних. Не
будуть підставою для відмови у праві на
податковий кредит та бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість порушення податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
припинення чи анулювання статусу
платника податку на додану вартість,
припинення юридичної особи.

Усі дані, наведені в податкових
деклараціях по податку на прибуток та
податку на додану вартість за період,
який перевірявся, підтверджені
первинними документами, які свідчать
про фактично здійснену господарську
операційну діяльність. Витрати,
понесені Товариством у зв'язку з
необхідністю встановлення зовнішнього
освітлення під'їзних шляхів до
торгівельного комплексу, відповідно до
винесеного Управлінням
Державтоінспекції ГУ МВС України в АР
Крим припису, відносяться до валових
витрат, оскільки є фактично
використанням в господарській
діяльності позивача.

Частиною 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

Законом України "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод людини 1950,
Першого протоколу та протоколів №2,4,7
та 11 до Конвенції" (пункт 1) України
визнала обов'язковою юрисдикцію
Європейського суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення та
застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини
розкриває принцип верховенства права
через формулювання вимог, які він
виводить з цього принципу.

Так у справі "БУЛВЕС"АД проти Болгарії"
(заява №3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Відповідно до мирової угоди між
позивачем ті відповідачем від 24.02.2014,
Державна податкова інспекція у м.
Сімферополі Головного управління
Міністерства доходів та зборів в АР
Крим погодилась з Публічним
акціонерним товариством
«Пивобезалкогольний комбінат «Крим»,
що встановлені актом перевірки від
22.01.2014р. № 57/22-10/05513847 порушення, які
стали підставою для донарахування
податкового зобов'язання з податку на
прибуток ПАТ «ПБК «Крим» частково
спростовуються матеріалами справи
наданими під час укладення Мирової
угоди, а саме: на суму 213337,50 грн. (197927,00 -
за основним платежем та 15 410,50 грн. - за
штрафними санкціями); встановлені
актом перевірки від 22.01.2014 № 57/22-10/05513847
порушення, які стали підставою для
донарахування податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість ПАТ «ПБК «Крим» частково
спростовуються матеріалами справи
наданими під час укладення Мирової
угоди, а саме: на суму 267150,00 грн. (в тому
числі: 196271,00 грн.- за основним платежем
та 70879,00 грн. - за штрафними санкціями).

гідно з частинами першою та третьою
статті 136 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач може
відмовитися від адміністративного
позову, а відповідач - визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи. Судове
рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Таким чином, у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
та у випадку, якщо зазначені дії
відповідача не суперечать закону та не
порушують чиї-небудь права, свободи або
інтереси, суд приймає постанову про
задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, а також
враховуючи те, що дії відповідача щодо
визнання адміністративного позову не
суперечать закону та не порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
колегія суддів дійшла висновку про
можливість прийняття визнання
відповідачем адміністративного
позову.

На підставі викладеного суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, а саме податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим від 03.02.2014 № в сумі 213337,50 грн.
(основного платежу у розмірі 197927,00 грн.
та в частині штрафних санкцій у розмірі
15410,50 грн.) та від 03.02.2014 № в сумі
267150,00 грн. (основного платежу у розмірі
196271,00 грн. та в частині штрафних санкцій
у розмірі 70879,00 грн.) є протиправними та
підлягають скасуванню.

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (стаття 161
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Під час судового засідання, яке
відбулось 06.03.2014 були оголошені вступна
та резолютивна частини постанови.
Відповідно до статті 163 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанову складено 12.03.2014.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Прийняти визнання позову
відповідачем.

2.Адміністративний позов задовольнити
частково.

3.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим від 03.02.2014 № в
сумі 213337,50 грн., основного платежу у
розмірі 197927,00 грн. та в частині штрафних
санкцій у розмірі 15410,50 грн..

4.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим від 03.02.2014 № в
сумі 267150,00 грн., основного платежу у
розмірі 196271,00 грн. та в частині штрафних
санкцій у розмірі 70879,00 грн..

5.Стягнути на користь позивача з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 106,28 грн..

6.В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Т.С. Ольшанська