Справа № 119/9737/13-а
Суддя: Щепанська Ольга Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 119/9737/13-а

03.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської О.А.,

суддів Воробйової С.О. ,

Єланської О.Е.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Феодосія Автономної Республіки
Крим на постанову Феодосійського
міського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Микитюк О.А. ) від 20.01.14 у
справі № 119/9737/13-а,

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в місті Феодосія Автономної Республіки
Крим (вул. Українська, буд.44, місто
Феодосія, Автономна Республіка Крим,
98100)

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
20.01.14 у справі № 119/9737/13 за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Феодосія Автономної
Республіки Крим про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії адміністративний позов
задоволено.

Визнано відмову управління ПФУ в місті
Феодосія Автономної Республіки Крим
щодо не включення сум матеріальної
допомоги, інфляції в розрахунок
розміру пенсійного забезпечення
ОСОБА_2 з моменту її призначення
неправомірною.

Зобов'язано управління ПФУ в місті
Феодосія Автономної Республіки Крим
провести перерахунок розміру
пенсійного забезпечення ОСОБА_2 з
моменту її призначення з урахуванням
сум матеріальної допомоги та суми
індексації в сумі 5856,71 грн.

Не погодившись з даним
рішенням суду, Управління Пенсійного
фонду України в місті Феодосія
Автономної Республіки Крим звернулось
з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
20.01.2014 скасувати та прийняти рішення,
яким у задоволені позову відмовити у
повному обсязі.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2014 відкрито апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
місті Феодосія Автономної Республіки
Крим, проведено необхідні підготовчі
дії, передбачені статтею 190 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які достатні для закінчення
підготовки та призначення справи до
апеляційного розгляду.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2014 закінчено підготовку та
призначено справу до апеляційного
розгляду.

Розпорядженням голови суду від 03.03.2014
року відбулася заміна складу колегії
суддів Кондрак Н.Й. та Горошко Н.П.
здійснена заміна на суддів Воробйову
С.О. та Єланську О.Е.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 03.03.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач звернулася до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Феодосія
АР Крим про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації.

Свої позовні вимоги позивач мотивував
тим, що з 25 липня 2012 року їй призначена
пенсія на підставі довідки про
заробітну плату. Однак, при нарахуванні
пенсії відповідачем не були враховані:
матеріальна допомога та індексація в
розмірі 5856,71 гри. Вона звернулася до
управління пенсійного фонду з заявою
про перерахування пенсії з урахуванням
усіх доплат до заробітної плати, однак,
отримала відмову, у зв'язку з чим
звернулася до суду і просить суд
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок пенсії з моменту її
призначення з урахуванням вище
вказаних доплат. Вона звернулася до
управління пенсійного фонду з заявою
про перерахування пенсії з урахуванням
усіх доплат до заробітної плати, однак
отримала відмову, у зв'язку з чим
звернулася до суду і просить суд
визнати відмову неправомірною,
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок пенсії з моменту її
призначення з урахуванням вище
вказаних доплат.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Встановлено, що позивач з 25 липня 2012
року перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в м. Феодосія
АР Крим та одержує пенсію відповідно до
ст.37 Закону України «Про державну
службу».

Судовим розглядом встановлено, що
позивач отримує пенсію державного
службовця в розмірі 2798,63 грн. - 80% від
заробітної плати виходячи зі стажу 37
років 8 місяців 18 днів державної служби,
з яких 16 років 8 місяців 25 днів
державної служби.

При нарахуванні пенсії для розрахунку
суми пенсійної виплати не враховано
суму матеріальну допомогу та
індексації в розмірі 5876,71 грн. Позивач 06
листопада 2013 року звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням усіх вище
вказаних доплат, однак 12 листопада 2013
року отримала відповідь з відмовою у
вчиненні вказаних дій.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Встановлено, що правовідносини, що
склалися між сторонами пов'язані з
проходженням державної служби та
призначенням пенсії, врегульовано
Законом України "Про державну службу",
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія, державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата. - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

У статті 2 цього Закону визначена
структура заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України ,,Про пенсійне
забезпечення" до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтєю 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 10584У "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначаються виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії,
незалежно від того, чи входять вони до
структури заробітної плати.

Також згідно із постановою від 20 лютого
2012 року, прийнятою по справі №21-430а11
Верховним Судом України було зроблено
висновок про те, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати, який є обов'язковим
для всіх суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції, що оскільки отримані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі матеріальна
допомога позивача, сума інфляції та
доплата за роботу з секретними
документами повинна враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи,
тобто позивача для обчислення пенсії,
незалежно від того, чи входять вони до
структури заробітної плати, який є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень то вимоги позивача про
визнання відмови управління ПФУ в м.
Феодосія АРК по неврахуванню
вищезазначених сум у розрахунок
розміру його пенсійного забезпечення,
зобов'язання відповідача провести
перерахунок розміру пенсійного
забезпечення позивача з моменту його
призначення засновані на законі та
підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись Законом України "Про
державну службу", Законом України "Про
пенсійне забезпечення", Законом
України "Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування",
статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Феодосія Автономної Республіки Крим -
залишити без задоволення.

2. Постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Микитюк О.А. ) від 20.01.14 у справі №
119/9737/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
О.А.Щепанська

Судді підпис С.О.
Воробйова

підпис О.Е.Єланська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.А.Щепанська