Справа № 9101/32758/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 2а-2897/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання:
Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 червня 2011 року

у адміністративній справі № 2а-2897/11 за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська про
протиправність дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 червня 2011 року
відмовлено у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_2 щодо
протиправності відмови Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська в
переведенні її з 11 лютого 2011 року на
пенсію померлого чоловіка - ОСОБА_3, та
зобов'язання відповідача перевести її
з вказаної дати на нову пенсію чоловіка
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який на день
смерті отримував пенсію згідно Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як учасник ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи першої
категорії інвалід 2 групи у розмірі,
перерахованому йому відповідно до
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2010 року з розрахунку державної
пенсії у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком для непрацездатних
осіб та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю з розрахунку 75%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачка подала
апеляційну скаргу в якій зазначає, що
вказана постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка вимоги
апеляційної скарги підтримала та
наполягала на її задоволені,
представник пенсійного органу
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, вказуючи на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та заперечень проти неї з урахуванням
наявних в матеріалах справи письмових
доказів, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
позивачки не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонеркою, та
має статус вдови учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС першої
категорії інваліда 2 групи. Чоловік
позивачки - ОСОБА_3, на день смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_2 отримував пенсію, що була
призначена йому відповідно до ч.4 ст.54
та ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-XII (далі - Закон №796-XII)
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС першої категорії
інваліда 2 групи, і яка була йому
перерахована розпорядженням
пенсійного органу № 149884 від 03.08.2010 року
(а.с.32) відповідно до постанови
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 15.07.2009 року
(а.с.15-16) з розрахунку державної пенсії у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком для непрацездатних осіб та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з розрахунку 75% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням вимог
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Пенсійним органом не заперечується
факт перебування позивачки на
утриманні її чоловіка ОСОБА_3 на момент
його смерті, та не спростовується право
позивачки на отримання пенсії
померлого годувальника, але не у
розмірі 50% пенсії по інвалідності
померлого чоловіка, чи будь-якого
іншого розміру, як того вимагає
позивачка у цій справі, а у розмірі 50%
страхових виплат, визначених із
середньомісячного заробітку
потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відмовляючи у задоволені позову,
районний суд виходив з визначеного у
ст.54 Закону №796-XII правила про те, що
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, і на час виникнення спірних
правовідносин діяли положення
постанови КМУ від 30.05.1997 року № 523 «Про
затвердження нового Порядку
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи», який не
містить положень, які суперечать чи по
іншому регулюють вимоги статті 54
Закону №796-ХІІ, та які й були
застосовані пенсійним органом при
проведенні розрахунку пенсії по втраті
годувальника за заявою позивачки від
29.11.2010 року задля вирішення доцільності
переведення з одного виду пенсії на
інший (а.с.14)

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно відсутності правових підстав
для задоволення вимог позивачки у цій
справі про протиправність дій
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
по відмові в переведенні її з 11 лютого
2011 року на пенсію померлого чоловіка -
ОСОБА_3, оскільки позивачка маючи право
одночасно на різні державні пенсії та
отримуючи пенсію за Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" повинна була
звернутися до відповідача з заявою
встановленого взірця, бланк якої
виготовляється машинописним текстом,
про перехід з пенсії за віком на новий
вид пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи за Законом №796-XII, як це
передбачено Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року N 22-1 (надалі
Порядок).

Позивачка по справі 11 лютого 2011 року
подала до пенсійного органу заяву
(а.с.11-12), яка не відповідає визначеній
Порядком формі, та не долучала до
вказаної заяви документи, що
підтверджуються її право за переліком,
визначеним в підпунктах "б"-"в" пункту 7
та п.10 цього Порядку, отже у відповідача
були відсутні підстави для переведення
позивачки на інший вид пенсії.

Погоджується також судова колегія з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для зобов'язання
пенсійного органу перевести позивачку
з 11.02.2012 року на нову пенсію чоловіка
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який на день
смерті отримував пенсію згідно Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як учасник ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи першої
категорії інвалід 2 групи у розмірі, та
яка була перерахованому йому
відповідно до постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2010 року,
оскільки позивачка по справі згідно ч.4
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право саме на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
порядок обчислення якої згідно ч.7 ст.54
цього закону, визначається саме
Кабінетом Міністрів України.

Доводи позивачки про обов'язок
пенсійного органу обчислювати їй та
виплачувати пенсію у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2010 року,
згідно якої її чоловіку було
перераховану державну пенсію виходячи
із розміру восьми мінімальних пенсій
за віком для непрацездатних осіб та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю виходячи із розрахунку 75%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» - судова колегія
не може взяти до уваги, як підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції та для задоволення вимог
позивачки у цій справі, оскільки
вказане судове рішення було прийнято
стосовного конкретно визначеної особи
(якою не є позивачка), та з урахуванням
дії закону у часі в період 2008-2009 р.р.

Враховуючи зазначене вище, та зміст
чинної на час виникнення спірних
правовідносин статті 54 Закону №796-XII,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні вимог позивачки.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення

Постанову Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 червня 2011 року
- залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський