Справа № 185/2606/14-а
Суддя: Бабій С. О.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2606/14-а
У Х В А Л А

11 березня 2014 року
м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області Бабій
С.О., перевіривши виконання вимог ст.ст.
105, 106 КАС України за позовною заявою
ОСОБА_1 до Павлоградської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання дій щодо відмови в укладені
договору оренди земельної ділянки
неправомірними, визнання виключного
права та надання в оренду земельної
ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, у якому просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в укладені договору оренди
земельної ділянки та визнати за
позивачем виключне право та надати в
оренду землі водного фонду об'єкта
розташованого у балці Дубова басейну р.
Вовча на території Привовчанської
сільської ради, кадастровий №
:01:002:0065 та на території Троїцької
сільської ради, кадастровий
№:01:002:0120.

У позовній заяві посилається на те, що
18.03.2013 року позивач подав відповідачу
заяву для укладення договору оренди
вказаної земельної ділянки, так як
орендар даної земельної ділянки ОСОБА_2
помер. 15.05.2013 року отримав від
відповідача відмову. 17.01.2014 року,
позивач повторно звернувся до
відповідача з проханням укласти
договір оренди, на що 19.02.2014 року знов
отримав відмову. Вважає дану відмову
безпідставною, зважаючи на те, що
позивач використовув вказану земельну
ділянку разом з орендарем на підставі
договору про сумісну діяльність від
05.03.2012 року та довіреності від 05.03.2012
року, сплатив за оренду даного водного
об'єкту за рік в сумі 3050,00 грн. Вказує, що
згідно ч.1. ст.7 Закону України «Про
оренду землі» право на оренду
земельної ділянки переходить після
смерті фізичної особи-орендаря, якщо
інше не передбачено договором оренди,
до спадкоємців, а в разі їх відмови чи
відсутності таких спадкоємців - до
осіб, які використовували цю земельну
ділянку разом з орендарем і виявили
бажання стати орендарями в разі, якщо
це не суперечить вимогам Земельного
кодексу України та цього Закону.
Позивач виявив бажання стати
орендарем, а спадкоємці не прийняли в
спадщину дану земельну ділянку.

Відповідно до ч.2 ст.4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

При визначенні юрисдикції справи,
необхідно виходити з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач,
суб'єктного складу сторін, предмету
спірних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 7 статті 3 КАС
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.17 КАС
України, компетенція адміністративних
судів поширюється, зокрема, на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Основними критеріями відмежування
справ підсудних адміністративним
судам є суб'єктний склад та характер
спірних правовідносин, тобто
обов'язковим учасником
публічно-правового спору має бути
суб'єкт владних повноважень, а
предметом судового розгляду у
адміністративному проваджені має бути
публічно-правовий спір.

Необхідною ознакою суб'єкта владних
повноважень є здійснення ним
управлінських функцій у тих
правовідносинах, щодо яких виник спір.
Суб'єкт владних повноважень, до якого
заявлено позов, повинен здійснювати
владні управлінські функції щодо
позивача.

Так, відповідно до змісту
адміністративного позову та доданих до
нього матеріалів, вбачається що 01.04.2004
р. між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_2 як орендарем та відповідачем як
орендодавцем було укладено договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 17, 37 га, яка розташована на
території Троїцької сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області, строком на
10 років.

Суть позовних вимог зводиться до
зобов'язання відповідача вчинити з
позивачем правочин, тобто спрямований
на зміну речово-правових відносин, що
регулюються нормами приватного права.
У таких правовідносинах позивач та
відповідач є рівноправними суб'єктами
договірних відносин, дії яких
спрямовані на реалізацію права
володіння, користування та
розпорядження об'єктами права
державної власності на землю. У цих
відносинах відповідач виступає як
особа, яка представляє власника,
реалізуючи його цивільну
(господарську) правосуб'єктність, та не
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, а відтак не є
суб'єктом владних повноважень
відповідно до ст.17 КАС України.
Наявність при цьому у відповідача
статусу місцевого органу виконавчої
влади не змінює правову природу
спірних відносин та не робить даний
спір публічно-правовим, як і заявлені
вимоги.

Наведене свідчить про підвідомчість
спору суду цивільної юрисдикції. Як
вбачається з інформаційного листа
Верховного суду України від 26.12.2005 року
№3.2.-2005 у випадку, якщо суб'єкт (у тому
числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
КАС України ознак справи
адміністративної юрисдикції, і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про визнання дій щодо відмови в
укладені договору оренди земельної
ділянки неправомірними, визнання
виключного права та надання в оренду
земельної ділянки.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Роз'яснити позивачу право на звернення
до суду на загальних підставах у
порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили в строк та
в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, шляхом
подачі в 5-денний строк з дня отримання
копії ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: С. О. Бабій