Справа № 764/11693/13-а
Суддя: Горошко Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 764/11693/13-а

04.03.14 м. Севастополь

Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Горошко Н.П.,

суддів: Ілюхіної Г.П.,

Курапової З.І.,

секретар судового засідання
Бєлоглазова Ю.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду
міста Севастополя (суддя Рубан М.В. )
від 19.12.2013 у справі № 764/11693/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Головного Управління Державної
казначейської служби України в місті
Севастополі (вул. Балаклавська, 9,
м.Севастополь,99011)

про визнання незаконним
неперерахування коштів у тримісячний
строк, зобов'язання перерахувати кошти
із додатковою виплатою компенсації за
кожен день не виплати коштів,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
міста Севастополя від 19.12.2013 в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Головного управління
Державної казначейської служби
України в місті Севастополі про
визнання незаконним не перерахування
частини разової грошової допомоги за
2011 рік "до 5 травня" в сумі 4838,00 грн. у
тримісячний строк, зобов'язання
перерахувати частину разової грошової
допомоги за 2011 рік "до 5 травня" в сумі
4838,00 грн. із додатковою виплатою
компенсації за кожен день не виплати
коштів в сумі 0,40 грн. за кожен день не
виплати коштів, починаючи з 20 жовтня 2013
року - відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду,
позивач - ОСОБА_2, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, та прийняти нову, якою
задовольнити у повному обсязі заявлені
в суді першої інстанції позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що оскаржувана постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

У судове засідання 04.03.2014 сторони не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені у встановленому законом
порядку.

Від позивача до канцелярії суду
надійшло клопотання про розгляд справи
у його відсутність.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

05.11.2013 ОСОБА_2 звернувся до Ленінського
районного суду міста Севастополя з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати незаконним
неперерахування відповідачем коштів
позивачу у тримісячний строк,
зобов'язати відповідача перерахувати
кошти в сумі 4838,00 грн. із додатковою
виплатою компенсації у розмірі 0,40
грн. за кожен день не виплати коштів,
починаючи з 20.10.2013. Позовні вимоги
мотивовані тим, що рішенням
Ленінського районного суду міста
Севастополя від 23.06.2011 стягнуто з
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
державної адміністрації міста
Севастополя на користь позивача
частину разової грошової допомоги за
2011 рік "до 5 травня" у розмірі 4838,00 грн. На
підставі вказаного судового рішення
26.10.2011 позивачу був виданий виконавчий
лист, якій він пред'явив до виконання
17.07.2013 до відповідача, оскільки
відповідно до Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган (бюджетна установа),
здійснюється Державною
казначейською службою України у
тримісячний строк з дня надходження
необхідних для цього документів та
відомостей. Однак після спливу
тримісячного строку після пред'явлення
позивачем необхідних документів для
виконання судового рішення, відповідач
вказану суму коштів не перерахував
позивачу, тому на підставі положень
вказаного Закону позивач має право на
виплату додаткової компенсації в
розмірі трьох процентів річних, яка
складає в день приблизно 0,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Ленінського районного суду
міста Севастополя від 23.06.2011 у справі №
2а-2569/11 стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя на
користь ОСОБА_2 частину разової
грошової допомоги за 2011 рік "до 5 травня"
у розмірі 4838,00 грн. Виконавчий лист у
справі видано 26.10.2011.

28.10.2011 постановою відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в місті Севастополі
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-2569/11.

Постановою від 02.07.2013 виконавчий лист №
2а-2569/11 був повернутий позивачу
(стягувачу) для пред'явлення його до
виконання до Державної казначейської
служби України.

17.07.2013 року позивач звернувся до
Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Севастополі із заявою про виконання
виконавчого листа № 2а-2569/11.

Також, матеріалами справи
підтверджується, що 18.07.2013 Управлінням
державної казначейської служби
України в Ленінському районі міста
Севастополя згідно з пунктом 33 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845, були передані Головному управлінню
Державної казначейської служби
України в місті Севастополі матеріали
виконавчого провадження про стягнення
на користь позивача за судовими
рішенням суми в розмірі 4838,00 грн.

19.07.2013 позивач уточнив свою заяву,
подану до Головного управління
Державної казначейської служби
України в місті Севастополі, вказав
більш уточнені реквізити банківської
установи, на які слід перерахувати
стягнуту суму коштів за рішенням суду.

Листом щодо надання інформації від
24.07.2013 на заяви які надійшли від ОСОБА_2
Головним управлінням Державної
казначейської служби України в місті
Севастополі, відповідно до підпункту 3
пункту 8 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 № 845, було
повідомлено позивача про те, що :

-17 липня 2013 року, заява
зареєстрована за вхідним номером № 8-307,
документи розглянуті та передані до
подальшого виконання відповідно до
вимог пункту 33 Порядку № 845 до
Державної казначейської служби за
вихідним № 13-53/6511 від 22.07.2013;

- 18 липня 2013 року, заява зареєстрована
за вхідним номером № 8-309, документи
розглянуті та передані до подальшого
виконання відповідно до вимог пункту 33
Порядку № 845 до Державної
казначейської служби за вихідним №
13-53/6517 від 22.07.2013;

- 19 липня 2013 року, заява зареєстрована
за вхідним номером № 8-315, документи

розглянуті та передані до подальшого
виконання відповідно до вимог пункту 33
Порядку № 845 до Державної
казначейської служби за вихідним №
13-53/6594 від 24.07.2013;

- 22 липня 2013 року, заява зареєстрована
за вхідним номером № 8-325, документи

розглянуті та передані до подальшого
виконання відповідно до вимог пункту 33
Порядку до Державної казначейської
служби за вихідним № 13-53/6594 від 24.07.2013.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VI (в
редакції що діяла на момент звернення
позивача до відповідача), виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду. Стягувач за
рішенням суду про стягнення коштів з
державного органу звертається до
Державної казначейської служби
України у строки, встановлені Законом
України "Про виконавче провадження", із
заявою про виконання рішення суду.
Перерахування коштів стягувачу
здійснюється у тримісячний строк з дня
надходження до Державної
казначейської служби України
необхідних для цього документів та
відомостей.

Порядок виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845, визначає механізм виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.
Рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Відповідно до пунктів 24, 25 вказаного
Порядку стягувачі, на користь яких
прийняті рішення про стягнення коштів
з рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку. Безспірне списання
коштів з рахунка боржника здійснюється
в першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

Згідно пункту 33 Порядку № 845 у разі коли
судове рішення стосується спорів
фізичних осіб із суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг або судове
рішення неможливо виконати протягом
двох місяців з дня надходження
документів, зазначених у пункті 6 цього
Порядку, орган Казначейства для
виконання рішення про стягнення
передає до Казначейства документи та
відомості згідно з підпунктом 1 пункту
47 цього Порядку. При цьому органом
Казначейства відновлюється проведення
платежів боржника.

Відповідно до підпункту 1 пункту 47
цього Порядку від 03.08.2011 № 845, безспірне
списання коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання судових рішень та виконавчих
документів, здійснюється
Казначейством на підставі поданих
органом Казначейства документів та
відомостей, надісланих стягувачами та
боржником, інформації про неможливість
виконання безспірного списання коштів
з рахунків боржника.

Положенням про державну казначейську
службу України, затвердженого Указом
Президента України 13 квітня 2011 року №
460, встановлено, що Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України.
Основними завданнями Казначейства
України є внесення пропозицій щодо
формування державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів; реалізація
державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Казначейство України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення).

Згідно з Положенням про управління
(відділення) Державної казначейської
служби України у районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського значення,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України 12.10.2011 № 1280,
Управління Державної казначейської
служби України та відділення Державної
казначейської служби України у
районах, районах у містах, містах
обласного, республіканського значення
(далі - управління (відділення)
Казначейства) є територіальними
органами Державної казначейської
служби України.

З пункту 2 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників від
03.08.2011 № 845, вбачається, що безспірне
списання - операції з коштами
державного та місцевих бюджетів, що
здійснюються з метою виконання
Казначейством та його територіальними
органами (далі - органи Казначейства)
рішень про стягнення коштів без згоди
(подання) органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

Отже цей нормативний акт розрізняє
поняття Казначейство та його
територіальні органи (органи
Казначейства).

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що в пункті 33 Порядку № 845 під поняттям
Казначейство мається на увазі Державна
казначейська служба України, що
відповідає пункту 1 Положення про
державну казначейську службу України,
а органами Казначейства в розумінні
цього Порядку є територіальні органи
Казначейської служби, що узгоджується
із структурою територіальних органів
Державної казначейської служби
України, визначеної у пункті 1
Положення про управління (відділення)
Державної казначейської служби
України у районах, районах у містах,
містах обласного, республіканського
значення.

Також, враховуючи аналіз наведених
норм права у сукупності, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про відсутність протиправних
дій зі сторони відповідача щодо
передання виконавчого документу
позивача до подальшого виконання до
Державної казначейської служби
України, вказані дії вчинені
відповідачем відповідно до положень
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" та
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників від 03.08.2011 № 845, отже,
немає підстав для визнання незаконним
неперерахування відповідачем коштів
позивачу у тримісячний строк, та
зобов'язання відповідача перерахувати
на рахунок позивача кошти у розмірі
4838,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" у разі якщо
Державна казначейська служба України
протягом трьох місяців не перерахувала
кошти за рішенням суду про стягнення
коштів, крім випадку, зазначеного в
частині четвертій статті 4 цього
Закону, стягувачу виплачується
компенсація в розмірі трьох відсотків
річних від несплаченої суми за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Компенсація за порушення
строку перерахування коштів за
рішенням суду про стягнення коштів з
державного органу нараховується
Державною казначейською службою
України.

Враховуючи наведене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога позивача до
Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Севастополі про виплату йому
додаткової компенсації є
безпідставною, оскільки нарахування та
виплата такої компенсації
здійснюється Державною казначейською
службою України.

Стосовно вимоги позивача зазначеної в
апеляційній скарзі про прийняття
додаткової ухвали щодо порушень
частини 5 статті 124 Конституції України,
частини 4 статті 3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" з боку посадової особи
відповідача - начальника Головного
управління Державної казначейської
служби України в місті Севастополі
Полєвої М.П., суд зазначає наступне.

Статтею 166 Кодексу адміністративного
судочинства, встановлено, що суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного
місяця після надходження окремої
ухвали.

У разі необхідності суд може
постановити окрему ухвалу про
наявність підстав для розгляду питання
щодо притягнення до відповідальності
осіб, рішення, дії чи бездіяльність
яких визнаються протиправними.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд
реагує на виявлені під час розгляду
справи порушення закону і причини та
умови, що сприяли вчиненню порушення .
Окрема ухвала є формою профілактичного
впливу судів на правопорушення.
Підставою для окремої ухвали є
виявлення порушення закону і
встановлення причин та умов, що сприяли
вчиненню порушення.

Під час розгляду апеляційної скарги,
судом не встановлено склад
правопорушення з боку посадової особи
відповідача - начальника Головного
управління Державної казначейської
служби України в місті Севастополі
Полєвої М.П. Якщо суд не встановив
такого порушення, підстав для окремої
ухвали немає.

Таким чином, враховуючи обставини
справи, постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
підстав для скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесене законне і
обґрунтоване рішення, постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись статтями195, 197, пунктом 1
частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1
частини 1 статті 205, статтею 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду
міста Севастополя від 19.12.13 у справі №
764/11693/13-а - залишити без задоволення.

2. Постанову Ленінського районного суду
міста Севастополя від 19.12.2013 у справі №
764/11693/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 11 березня 2014 року.

Головуючий суддя підпис
Н.П.Горошко

Судді
підпис Г.П. Ілюхіна

підпис З.І.
Курапова

З оригіналом згідно.

Головуючий суддя
Н.П.
Горошко