Справа № 2а-16642/12/2670
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/800/41070/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Тимченко В.В.,
довіреність №18650/06/10-13 від 31.12.2013 року,

від відповідача - Константинов С.А.,
довіреність №1044210/20-13 від 11.11.2013 року,

третя особа - ФОП ОСОБА_6,

від третьої особи - ОСОБА_7, довіреність
б/н від 08.07.2013 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Міністерства екології та природних
ресурсів України

на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 березня 2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2013
року

у справі №2а-16642/12/2670

за позовом Міністерства екології та
природних ресурсів України

до Державної служби України
з питань регуляторної політики

та розвитку підприємництва,

третя особа фізична особа-підприємець
ОСОБА_6,

про визнання протиправним
та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2012 року Міністерство екології
та природних ресурсів України (далі по
тексту Міністерство екології)
звернулось до суду з позовом до
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва (далі по тексту
Державна служба), яким, з урахування
уточнень позовних вимог, просило
визнання протиправними та скасувати
розпорядження відповідача №51 від
24.07.2012 року та №112 від 30.08.2012 року.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 березня 2013 року у справі №2а-16642/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 липня 2013 року у зазначеній справі,
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Міністерство
екології звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить скасувати вказані вище
судові рішення, ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Державна служба подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, судові рішення
- без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні
представників сторін, третьої особи та
її представника, розглянувши і
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Міністерством екології
проведена планова перевірка
додержання ліцензіатами Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності із збирання, заготівлі
окремих видів відходів як вторинної
сировини та із здійснення операцій у
сфері поводження з небезпечними
відходами на І квартал 2012 року комісією
згідно затвердженому переліку. Зокрема
проведена перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6.

В ході проведення перевірки виявлені
порушення третьою особою у справі
Ліцензійних умов та вимог чинного
законодавства та складений акт від
06.02.2012 року №2. Крім того, позивачем того
ж дня був складений акт №1 про
неможливість ліцензіата забезпечити
виконання Ліцензійних умов,
встановлених для певного виду
господарської діяльності.

На підставі вищезазначених актів
Міністерством екології прийнятий
наказ №60 від 15.02.2012 року «Про
анулювання ліцензії фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 серії НОМЕР_1
від 18.06.2010 року на операції у сфері
поводження з небезпечними відходами
(збирання, зберігання, утилізація)».

ФОП ОСОБА_6 оскаржив наказ до Державної
служби.

Експертно-апеляційна рада при
Державній службі дійшла висновку про
порушення органом ліцензування ч. 2 ст. 8
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та ч. 2 ст. 21
Закону України «Про ліцензування
певних видів господарської
діяльності».

Згідно розпорядження Державної служби
від 24.07.2012 року №51 Міністерство
екології зобов'язано скасувати наказ
від 15.02.2012 року № 60 в частині анулювання
ліцензії ФОП ОСОБА_6 від 18.06.2010 року на
операції у сфері поводження з
небезпечними відходами (збирання,
перевезення, зберігання).

Згідно розпорядження Державної служби
від 30.08.2012 року №112 Міністерство
екології зобов'язано скасувати наказ
від 15.02.2012 року № 60 в частині анулювання
ліцензії ФОП ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від
18.06.2010 року на операції у сфері
поводження з небезпечними відходами
(збирання, зберігання, утилізація)».

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Положенням про Державну службу України
з питань регуляторної політики та
розвитку підприємництва,
затвердженого Указом Президента
України від 30.03.2012 року №237/2012
визначено, що Державна служба України з
питань регуляторної політики та
розвитку підприємництва є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України.

Державна служба є спеціально
уповноваженим органом виконавчої
влади з питань реалізації державної
регуляторної політики, дозвільної
системи та ліцензування у сфері
господарської діяльності

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності»
встановлено, що експертно-апеляційна
рада є колегіальним органом, створеним
при спеціально уповноваженому органі з
питань ліцензування. У своїй
діяльності експертно-апеляційна рада
керується Конституцією України,
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України.
Рішення експертно-апеляційної ради
мають характер експертних висновків і
є обов'язковими для розгляду
спеціально уповноваженим органом з
питань ліцензування.

Експертно-апеляційна рада є постійно
діючим колегіальним органом з питань
ліцензування при Державній службі до
компетенції якої належить, зокрема,
розгляд заяв, претензій та скарг
суб'єктів господарювання на рішення
органів ліцензування щодо порушення
цими органами законодавства у сфері
ліцензування.

Рішення експертно-апеляційної ради з
питань звернень (апеляцій) є підставою
для видання спеціально уповноваженим
органом з питань ліцензування
розпорядження про усунення порушень
законодавства у сфері ліцензування,
допущених органом ліцензування.

Згідно статті 5 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності»,
розпорядження спеціально
уповноваженого органу з питань
ліцензування, прийняті у межах його
компетенції, є обов'язковими до
виконання органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування,
юридичними особами всіх форм
власності, а також фізичними
особами-підприємцями.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу, що судами попередніх
інстанцій дана вірна правова оцінка
щодо законності прийняття
експертно-апеляційною радою при
Державній службі розпоряджень,
визначених компетенцією ради.

Також в процесі розгляду справи судами
встановлені порушення вимог
законодавства при прийнятті
Міністерством екології наказу від
15.02.2012 року №60.

Посилання в касаційній скарзі на
неможливість ФОП ОСОБА_6 усунути
порушення, виявлені в ході проведення
перевірки Ліцензійних умов та вимог
чинного законодавства, є помилковими,
оскільки за висновками акту
позапланової перевірки Міністерства
екології №20 від 06.09.2012 року встановлено
дотримання ФОП ОСОБА_6 Ліцензійних умов
провадження ним діяльності зі
здійснення операцій у сфері поводження
з небезпечними відходами.

Міністерство екології в касаційній
скарзі також вказує на недослідження
судами строків, в які Державною службою
видано оскаржені розпорядження. Суд
касаційної інстанції наголошує, що
законодавством не визначено строків
для прийняття розпоряджень про
усунення порушень у сфері
ліцензування.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з правовою
позицією судів попередніх інстанцій і
наголошує, що анулювання ліцензії ФОП
ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 18.06.2010 року на
операції у сфері поводження з
небезпечними відходами (збирання,
зберігання, утилізація) не є законним
та обґрунтованим.

Вищий адміністративний суд України
вважає, що судами правозастосування
відбулось із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
- залишити без задоволення.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 березня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2013
року у справі №2а-16642/12/2670 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: