Справа № 814/4591/13-а
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

23 грудня 2013 року
Справа № 814/4591/13-а

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Марич Є. В.
розглянув у порядку письмового
провадження справу за

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54000

доЦентрального відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції, вул. Декабристів, 41/23, м.
Миколаїв, 54020 провизнання
неправомірними дій, скасування
постанови, В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до відповідача, Центрального
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції, про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 15.10. 2013 р. № 40227047.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач
пропустив строк для пред'явлення
виконавчого документу до виконання,
крім того позивач взагалі не отримував
постанову Державтоінспекції, яка стала
підставою для відкриття виконавчого
провадження.

Відповідач подав письмові заперечення
проти позову, в яких зазначив, що
стягувач неодноразово пред'являв
виконавчий документ до виконання і
строк не пропустив (а. с. 19-20).

В судове засідання прибув позивач,
відповідач у судове засідання не
прибув, подав клопотання про розгляд
справи за його відсутності.

Згідно ст. 128 ч. 4 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 128 ч. 6 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Враховуючи те, що в судове
засідання прибув тільки позивач, а
відповідач належним чином
повідомлений про дату і час судового
засідання, суд вважає, що маються
підстави для розгляду справи у
письмовому провадженні.

Суд дослідив матеріали і обставини
справи, якими обґрунтовані позовні
вимоги та заперечення, і встановив
наступне.

На підставі постанови
Державтоінспекції Миколаївського
міського управління УМВС від 27.02.2012 р.,
постановою відповідача від 15.10.2013 р.
відкрито виконавче провадження
№ 40227047 про стягнення з позивача
штрафу в сумі 510,00 грн. (а. с. 5).

Позивач не отримував постанову
Державтоінспекції, однак даний факт не
має юридичного значення для розгляду
даної справи.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
підлягають виконанню державною
виконавчою службою постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 25
вказаного закону державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Позивач наполягає на тому, що строк
пред'явлення до виконання постанови
про накладення штрафу закінчився.
Відповідач в обґрунтування заперечень
зазначив, що постанова пред'являлася до
виконання тричі, однак жодних доказів
цього суду не надано. Крім того, навіть
у запереченнях містяться неточності в
датах. Так, вказано про повторне
пред'явлення виконавчого документу
27.07.2012 р., у той час як сама постанова про
стягнення штрафу набрала законної сили
07.08.2012 р.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
відповідно до вимог ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст.. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про
виконавче провадження" постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення можуть бути пред'явлені
до виконання протягом трьох місяців.

При цьому, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 22
Закону, зазначений строк
встановлюються з наступного дня після
набрання постановою юридичної сили,
якщо інше не передбачено законом.

З постанови про відкриття виконавчого
провадження вбачається, що постанова
Державтоінспекції набрала законної
сили 07.08.2012 р. За правилами ст. 22 Закону
України "Про виконавче провадження"
строк пред'явлення постанови до
виконання закінчився 07.11.2012 р.
Відповідач не надав доказів того, що
постанова про накладення на позивача
штрафу пред'являлася до виконання до
14.10.2013 р., у зв'язку з чим суд виходить з
матеріалів, що надані сторонами.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Позивач
надав квитанцію про сплату судового
збору в сумі 68,82 грн. (а. с. 3), що й
підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 122, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії
Центрального відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції.

3. Скасувати постанову Центрального
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції від 15.10. 2013 р. № 40227047
про відкриття виконавчого провадження.

4. Присудити ОСОБА_1 судовий збір у сумі
68,82 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є. В. Марич