Справа № 2а-15670/11
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 рокусправа № 2а-15670/11 Номер
провадження 6-а/404/69/13 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Мартиненка О.В.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточого В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області

на ухвалу Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 24 грудня 2013 року у
справі №2-а-15670/11 (номер провадження
6-а/404/69/13) за поданням старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Костяного О.Ю.
про зміну способу і порядку виконання
постанови Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 06.09.2011 року у справі
№2-а-15670/11 за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 06.09.2011 року, залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2013р., позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково: визнано
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді
Кіровоградської області щодо відмови в
нарахуванні ОСОБА_2 щомісячної
державної соціальної 30% надбавки до
пенсії як дитині війни, у відповідності
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», за період з 09.01.2011р.
по 22.07.2011р. - протиправною; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
щомісячну державну соціальну 30%
надбавку до пенсії як дитині війни, у
відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 09.01.2011р. по 22.07.2011р., з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Костяним О.Ю. від 16.09.2013 року
відкрито виконавче провадження та
надано строк для добровільного
виконання рішення суду - в строк до 7
днів з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

23.09.2013р. за вих. №7429/08.21 управління
Пенсійного фонду України у
м.Кіровограді Кіровоградської області
повідомило Начальника відділу
примусового виконання рішень
управління держаної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, що рішення
Кіровського районного м.Кіровограда по
виконавчому листу №2-а-15670/11 в частині
нарахування пенсії виконано у повному
обсязі. Щодо виконання рішення в
частині виплати, управління
запропонувало передати документи для
виконання до органів казначейства.

12.11.2013р. старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Костяний О.Ю.
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 24 грудня 2013 року
подання задоволено: змінено спосіб та
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого видано виконавчий лист
№2а-15670/11 від 12.09.2013 р. Кіровського
районного суду м.Кіровограда про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді
нарахувати та виплатити ОСОБА_2

щомісячну державну соціальну 30%
надбавку до пенсії як дитині війни, у
відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 09.01.2011р. по 22.07.2011р., з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період, шляхом стягнення з
УПФУэ в м.Кіровограді на користь ОСОБА_2
коштів в сумі 908,49грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України у м.Кіровограді
Кіровоградської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин
справи, просить скасувати ухвалу та
прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Кіровський районний суд м.Кіровограда
постановою від 06.09.2011 року задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_2, у тому числі й
стосовно зобов'язання відповідача
здійснити позивачу нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 09.01.2011р. по 22.07.2011р. та
провести відповідні виплати з
урахуванням фактично виплачених та
отриманих особою сум.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 06.09.2011р. та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин старший державний
виконавець просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Більш того, вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанцій встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне судове рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 24 грудня 2013 року у
справі №2-а-15670/11 (номер провадження
6-а/404/69/13) скасувати та прийняти нову.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Костяного О.Ю.
про зміну способу і порядку виконання
постанови Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 06.09.2011 року у справі
№2-а-15670/11 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов