Справа № 808/1619/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

07 березня 2014 року (09 год. 50 хв.) Справа №
808/1619/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Киселя Р.В.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної екологічної
інспекції у Запорізькій області до
Відділу державної виконавчої служби
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови.

03.03.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області (далі - позивач) до
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області (далі -
відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправними дії відповідача
та скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№41911242 від 06.02.2014; зобов'язати
відповідача відкрити виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа №808/7395/13-а
від 26.12.2013, виданого Запорізьким
окружним адміністративним судом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
дії державного виконавця з прийняття
рішення щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження є
протиправними, а постанова ВП №41911242
від 06.02.2014 про відмову у відкритті
виконавчого провадження є такою, що
прийнята з порушеннями норм чинного
законодавства. Зазначає, що висновки
відповідача щодо відсутності у
виконавчому документі заходів
примусового виконання, що покладаються
Законом України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі -
Закон №606-XIV) на відповідача є не
обґрунтованими, а тому просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 04.03.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 07.03.2014.

07.03.2014 від відповідача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі, проти задоволення позову
заперечує в повному обсязі.

07.03.2014 від позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів в
порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2013 постановою Запорізького
окружного адміністративного суду по
справі №808/7395/13-а за позовом Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області до Публічного акціонерного
товариства «Вільнянський маслозавод»
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю),
адміністративний позов було
задоволено в повному обсязі, а саме
постановлено: зупинити виконання робіт
ПАТ «Вільнянський маслозавод»
пов'язаних зі здійсненням викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря зі стаціонарних джерел до
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря; зупинити виконання робіт ПАТ
«Вільнянський маслозавод» пов'язаних
зі здійсненням скиду забруднюючих
речовин у зворотні води до отримання
дозволу на спеціальне
водокористування.

26.12.2013 Запорізьким окружним
адміністративним судом позивачу був
виданий виконавчий лист №808/7395/13-а.

05.02.2014 зазначений виконавчий лист було
пред'явлено до примусового виконання
до відповідача.

06.02.2014 старшим державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області
Владиченко В.О., керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26
Закону №606-XIV, було винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження. Зазначена відмова була
вмотивована тим, що виконавчий
документ не містить заходів
примусового виконання, що покладаються
Законом України «Про виконавче
провадження» на відповідача.

Вважаючи дії відповідача з винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №41911242 від
06.02.2014, а також постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№41911242 від 06.02.2014 протиправними, позивач
звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону №606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 2 вказаного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені ч. 2 ст. 2
Закону №606-XIV.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 та 2 ст. 17 Закону №606-XIV
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, серед іншого, ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №606-XIV
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст. 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Судом встановлено, що позивачем 05.02.2014
виконавчий лист №808/7395/13-а, виданий
Запорізьким окружним адміністративним
судом, був пред'явлений до примусового
виконання до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту спірної
постанови, державний виконавець
відмовив у відкритті виконавчого
провадження, керуючись приписами п. 8 ч.
1 ст. 26 Закону №606-XIV, оскільки
виконавчий документ не містить заходів
примусового виконання, що покладаються
Законом України «Про виконавче
провадження» на відповідача.

За приписами ст. 32 Закону №606-XIV
заходами примусового виконання рішень
є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Отже, заходами примусового виконання
рішень є, серед іншого, заходи, що
передбачені судовим рішенням.

Суд зазначає, що постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 по
справі №808/7395/13-а, а також виконавчий
лист, що виданий Запорізьким окружним
адміністративним судом на підставі
зазначеного рішення, чітко визначили
перелік заходів примусового виконання,
які необхідно виконати, а саме:

- зупинити виконання робіт ПАТ
«Вільнянський маслозавод» пов'язаних
зі здійсненням викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря зі
стаціонарних джерел до отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря;

- зупинити виконання робіт ПАТ
«Вільнянський маслозавод» пов'язаних
зі здійсненням скиду забруднюючих
речовин у зворотні води до отримання
дозволу на спеціальне
водокористування.

Із зазначеного вбачається, що
виконавчий лист, виданий Запорізьким
окружним адміністративним судом,
містить перелік заходів примусового
виконання.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 31
Закону №606-XIV копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону №606-XIV про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Судом встановлено, що постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №41911242 була прийнята
06.02.2014, а отже мала бути направлена
сторонам виконавчого провадження не
пізніше наступного дня - 07.02.2014. Проте,
згідно штампу поштового відділення,
наявного на конверті, зазначена
постанова була прийнята до пересилання
18.02.2014, що свідчить про надіслання
постанови сторонам виконавчого
провадження із затримкою на 12 днів.

Таким чином, відповідачем порушено
вимоги ст. 26 Закону №606-XIV, якою чітко
визначено строки надіслання постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження сторонам та іншим
учасникам виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є такими, що підлягають задоволенню.

Доданою до матеріалів справи
квитанцією від 27.02.2014 документально
підтверджується факт сплати позивачем
судового збору в сумі 73,08 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області до Відділу державної
виконавчої служби Вільнянського
районного управління юстиції
Запорізької області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
задовольнити.

Визнати протиправними дії відділу
державної виконавчої служби
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області та
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№41911242 від 06.02.2014.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Вільнянського
районного управління юстиції
Запорізької області відкрити
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа №808/7395/13-а від 26.12.2013, виданого
Запорізьким окружним адміністративним
судом.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державної екологічної
інспекції у Запорізькій області (, місцезнаходження: 69035, м.
Запоріжжя, вул.40 Років Радянської
України, 72-а) суму сплаченого судового
збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль