Справа № 9101/4837/2011
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2013 рокусправа № 2а-3203/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Шлай А.В.
Проценко О.А.

за участю секретаря - Кязимовій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.08.2010 р.

у справі № 2а-3203/10/0870

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України у Пологівському районі
Запорізької області

про скасування вимоги про сплату
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі-суд) із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Пологівському районі Запорізької
області (далі УПФУ в Пологівському
районі, відповідач), у якому просить:
визнати незаконною з моменту прийняття
вимогу відповідача від 06.05.2010 №Ф-139 про
сплату боргу про необхідність сплати
позивачем недоїмки зі страхових
внесків у розмірі 1204,28грн. (далі -
вимога); скасувати вимогу з моменту
прийняття.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
серпня 2010 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
дії управління Пенсійного фонду
України в Пологівському районі
Запорізької області при прийнятті та
направленні вимоги № Ф-139 від 06.05.2010
року про сплату боргу, здійсненні в
межі наданих Управлінню повноважень та
відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Не погодившись із вказаною
постановою суду, позивач подав
апеляційну скаргу, у якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу,
якою адміністративний позов
задовольнити.

Заявник апеляційної скарги зазначив,
що спірна вимога є незаконною, оскільки
підставою для її прийняття є постанова
Кабінету Міністрів України «Про сплату
внесків на загальнообовязкове
державне пенсійне страхування
фізичними особами субєктами
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування» від
14.04.2009 №366 (далі Постанова № 366), яка
визнана незаконною та скасована з
моменту її прийняття постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28.09.2009 №2а-4456/09/2670.

Крім того, позивач вказує, що
відповідно до листа Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва від 13.04.2010
№4579, доплата сум внесків до скасування
Постанови №366 здійснюється у
добровільному порядку.

Відповідач заперечень на апеляційну
скаргу не надав.

Представники сторін до суду не
з'явилися. Про день, місце та час
розгляду справи сторони повідомлені
належним чином, про що в матеріалах
справи є належний доказ, що дає судові
підстави для застосування положень
частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування
судового засідання не здійснювалось,
відповідно ч.1 ст. 41 КАС України у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) є
фізичною особою-підприємцем та
зареєстрована Пологівською районною
державною адміністрацією Запорізької
області 14.03.2005, про що видане свідоцтво
про державну реєстрацію В01 №030322.

29.03.2010 позивач надала до УПФУ в
Пологівському районі звіт про
нарахування та сплату суми страхових
внесків на загальнообовязкове
державне пенсійне страхування за 2009
рік, у якому самостійно визначила суму
страхових внесків за період з травня 2009
по жовтень 2009 у розмірі 1 258,28грн.

Оскільки у встановлені законодавством
строки самостійно визначена сума
страхових внесків позивачкою у повному
обсязі сплачена не була, відповідачем
прийнято вимогу від 06.05.2010 № Ф-139 про
сплату недоїмки із внесків у розмірі
1204,28грн.

Не погодившись із вимогою, позивач
звернулася до відповідача із заявою
від 21.05.2010 про узгодження вимоги про
сплату боргу, у якій просила її
скасувати, проте рішенням відповідача
від 27.05.2010 №3311/02 заява позивача
залишена без задоволення.

Згідно ст.11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( далі Закон №1058-ІV)
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають:
громадяни України, іноземці (якщо інше
не встановлено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України) та
особи без громадянства, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств та організацій, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
та інших осіб (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент) на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством,
або виконують роботи на зазначених
підприємствах, в установах,
організаціях чи у фізичних осіб за
договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно ст.14 наведеного Закону
страхувальниками відповідно є
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону;

Пунктом 4, п.6 ч.2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що
страхувальник зобов'язаний: подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом; нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідно п.п. 5.3.1 п.5.3 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України визначення
сум страхових внесків здійснюється на
підставі: даних річних розрахунків про
нараховані та сплачені суми
фіксованого розміру страхових внесків,
отриманих від фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування своїх
доходів.

Згідно п.п.5.3.4 п.5.3. наведеної
Інструкції страхові внески платниками,
визначеними підпунктом 2.1.3 пункту 2.1
цієї Інструкції, які обрали особливий
спосіб оподаткування, сплачуються ними
за себе та членів своїх сімей, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності (підпункт
2.1.4 пункту 2.1 цієї Інструкції), до 20
числа поточного місяця за попередній у
фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 8.2 п.8 Інструкції органи
Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки зокрема в таких випадках: якщо
страхувальник має на кінець звітного
базового періоду недоїмку зі сплати
страхових внесків.

Ставки, механізм справляння та пільги
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлені
Законом України від 26 червня 1997 року N
400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", де, як і в Законі
№1058-ІV, не передбачена така пільга, як
звільнення від сплати цього збору для
суб'єктів підприємницької діяльності,
які перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Колегія суддів вважає, що
враховуючи наведені законодавчі норми
суд першої інстанції прийшов до
правильних висновків про
відповідність оскаржуваної вимоги
відповідача законодавчим нормам та
наявність підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення. Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
серпня 2010року - без змін.

Керуючись ст. ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 серпня
2010року - без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай

Суддя:
О.А. Проценко