Справа № 569/22068/13-а
Суддя: Наумов С.В. С. В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року

м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Литвинюк
Л.Ш.,

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Рибалко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 Грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Рівненського міського суду із
адміністративним позовом про визнання
протиправними дій управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне та
зобов'язання здійснити певні дії.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначив,
що 05.03.2013 року ним було подано заяву до
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне разом із довідкою про
заробітну плату №17/93-13 з проханням
обчислити пенсію із урахуванням сум
заробітної плати, викладених у ній.
Листом відповідача від 01.04.2013 року за
№133/13 йому було відмовлено у такому
перерахунку із посиланням на те, що
Пенсійним фондом подано запит для
перевірки достовірності видачі
довідки і повідомлено, що додатково
буде проінформовано про результати.
Фактично перерахунок пенсії по
інвалідності відповідачем було
здійснено лише з 01.06.2013 року, а на заяву
ОСОБА_1 від 05.09.2013 року з проханням
виплатити заборгованість
недонарахованої пенсії, він отримав
відмову. Вважає такі дії відповідача
неправомірними та такими, що грубо
порушують норми чинного законодавства.

Ухвалою Рівненського міського суду від
12.12.2013 року було відкрито провадження у
справі. Копія ухвали про відкриття
провадження разом з копією позовної
заяви та доданих до неї документів була
надіслана відповідачу.

У встановлений законом строк від
відповідача надійшли письмові
заперечення, з огляду яких він просить
відмовити в задоволені
адміністративного позову в повному
обсязі за безпідставністю позовних
вимог, вказує, що відсутній табель
обліку робочого часу за жовтень 1986
року, який би свідчив про кількість
відпрацьованого часу в зоні відчуження
та документи, які би вказували про
виплату підвищеного розміру
заробітної плати.

В судовому засіданні ОСОБА_1
адміністративний позов підтримав,
просив задовольнити його вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заперечення проти
адміністративного позову, просив суд
відмовити в задоволенні вимог позивача
їх за безпідставністю та
недоведеністю.

Заслухавши думки сторін, дослідивши
усі матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

По справі встановлено, та не
заперечується сторонами, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Рівне та
отримує пенсію по інвалідності згідно
із Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В період із 22.09.1986 року по
02.10.1986 року позивач брав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Кабінету міністрів України
від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що набула чинності з 1
січня 2012 року, затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи (далі Порядок).

Згідно із цим Порядком пенсії, за
бажанням осіб, можуть призначатися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

В урядовій постанові № 1210 закладено
принцип осучаснення заробітку за 1986-1990
роки, відповідно той же принцип, який з
2004 року діє в Україні відносно трудових
пенсій. Тобто розмір пенсії прив'язаний
до заробітку.

Підпунктами 1, 4 пункту 3 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №
1210 передбачено, що цей порядок визначає
механізм обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України « Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися, виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків; у
разі коли особа пропрацювала в зоні
відчуження менше календарного місяця в
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час в одному з неповних
календарних місяців роботи протягом
цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Статтею 15 Закону України ''Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи'' визначено, що видача
довідок про заробіток за роботи
(службу) в зоні відчуження , а також на
територіях радіоактивного забруднення
здійснюється підприємствами
(військкоматами) за основним місцем
роботи працівників того часу.

Тобто у відповідності до ст.15 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
довідки про період роботи з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення, про
заробітну плату за цей період видають
підприємства, установи й організації,
де працювала людина на момент
відрядження в зону відчуження.

Згідно із довідкою від 18.02.2013 року вих.
№ 212-814 №17/93-13, що видана ДСП
«Чорнобильський спецкомбінат»,
позивач працював та одержав заробітну
плату за роботу в зоні відчуження за
період з 22.09.1986 року по 02.10.1986 року в сумі
358, 51 крб.

Як вбачається із матеріалів справи, у
квітні 2013 року позивач звернувся до
Рівненської обласної комісії з
визначення даних про заробітну плату
працівників за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, яка входить до
складу Департаменту соціального
захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації з
проханням видати довідку про заробітну
плату за роботу в зоні відчуження.

Протоколом №3 від 29.05.2013 року (додаток 8)
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такої
довідки, разом з тим було зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне обчислити пенсію у розмірі
відшкодування фактичних збитків із
заробітної плати за період з 22.09.1986 року
по 02.10.1986 року, виходячи із суми
заробітної плати 358, 51 крб.

Із 05.06.2013 року відповідачем проведено
перерахунок пенсії згідно із довідкою
№17/93-13, виходячи із розміру заробітної
плати 358, 51 крб., проте пенсія за період
із 01.03.2013 року по 31.05.2013 року УПФ в м.
Рівне не відшкодувало.

Посилання відповідача на відсутність
табелів обліку робочого часу за
жовтень 1986 року є безпідставним та
спростовується наступним.

Відповідно до наказу Головного
архівного управління при Кабінеті
Міністрів України від 20 липня 1998 року №
41 Про затвердження Переліку типових
документів Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 17 вересня
1998 р. за № 576/3016, строк зберігання
табелів обліку робочого часу становить
3 роки. Суд вважає, що відповідати за
зберігання зазначеного документу
повинно підприємство або ж архівна
установа, а не пенсіонер, який не є
спеціалістом ні в сфері трудового
законодавства, ні в сфері пенсійного
забезпечення.

Довідка про заробітну плату згідно з
пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року №22-1 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за
№1566/11846 довідка видається на підставі
особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Первинними документами про
нарахування заробітної плати в зоні
відчуження є розрахункові відомості по
заробітній платі, які містяться в
матеріалах пенсійної справи.

Станом на час ухвалення постанови суду,
довідка про заробітну плату №17/93-13,
відповідає вимогам, які встановлені
щодо форми і порядку видачі таких
довідок, не скасована, не визнана
недійсною, підтверджена підписами
відповідних посадових осіб, дії яких не
оскаржувались, затверджена печаткою
підприємства, а відтак
відповідальність за достовірність
викладених у такій довідці даних несе
підприємство, та посадові особи, які
видали означену довідку.

Вказаний факт підтверджується і
нормами ч. 18 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зокрема посадові особи
суб'єктів солідарної системи та
накопичувальної системи пенсійного
страхування, винні в порушенні
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного
закону, суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Суд бере до уваги, що із 01.06.2013 року
відповідачем здійснено перерахунок
пенсії позивача згідно спірної
довідки, виходячи із розміру
заробітної плати 358, 51 крб., проте не
відшкодовано заборгованість за
попередні місяці.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Управління Пенсійного фонду України як
територіальний представницький орган
Пенсійного фонду України зобов'язано
керуватися у своїй діяльності лише
виключно діючим законодавством
України в межах своїх повноважень.

Статтею 64 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу 11 Конституції
України право на соціальний захист
віднесено до соновоположних прав і
свобод. Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням і
забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані (частина друга), при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод (частина третя).
Скасування конституційних прав і
свобод - це їх офіційна (юридична або
фактична) ліквідація. Звуження змісту
та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію у листі-відмові та у
запереченнях не доказав та не
обґрунтував її.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням листа-відповіді та
заперечень на адміністративний позов
відповідачем не надано суду жодних
доказів стосовно правомірності
прийнятого ним рішення.

Ч. 4 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що
Перерахунок призначеної пенсії
провадиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що заяву про перерахунок
пенсії разом із довідкою про заробітну
плату від 18.02.2013 року вих. №212-814 №17/93-13
позивачем подано 05.03.2013 року, відтак
перерахунок пенсії слід було здійснити
починаючи із 01.03.2013 року.

Таким чином, з вищевказаного
вбачається, що право позивача на
пільгове пенсійне забезпечення у
вірному розмірі не було реалізоване
через відмову відповідача у
перерахунку пенсії із 01.03.2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 3, 4, 11, 14, 122, 159-163, 167, 170, 181 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне, які
полягали у відмові здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
починаючи із 01.03.2013 року із урахуванням
заробітної плати за роботу в зоні
відчуження за період із 22.09.1986 року по
02.10.1986 року з розрахунку 358, 51 крб.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
починаючи із 01.03.2013 року із урахуванням
заробітної плати за роботу в зоні
відчуження за період із 22.09.1986 року по
02.10.1986 року з розрахунку 358, 51 крб. з
урахуванням виплачених сум.

Постанову суду допустити до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова може бути оскаржено до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський міський суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду

Наумов С.В.