Справа № 823/2945/13-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Холод Р. В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч.1 ст. 41
КАС України справу за апеляційною
скаргою відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
про визнання незаконним та скасування
вимог про сплату недоїмки з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Черкаського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської, в якому просила:

- визнати протиправною (нечинною) та
скасувати вимогу управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
від 09.08.2013р. №Ф-363 про необхідність
сплати фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3 недоїмки з мінімального
страхового внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ІІ квартал 2013
року в сумі 1194,03грн;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 114,7 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено:

- визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі від 09.08.2013р. №Ф-363 щодо сплати
недоїмки з мінімального страхового
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ІІ квартал 2013
року в сумі 1194,03грн;

- стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
відповідачам подано апеляційну скаргу,
в якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти по
справі нову постанову, якою у
задоволені позовних вимог відмовити в
повному обсязі, у зв?язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач - ОСОБА_3
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності є фізичною
особою-підприємцем та згідно
свідоцтва серії НОМЕР_4 з 01 січня 2012
року перебуває на спрощеній системі
оподаткування (а. с.12 ).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_3
є громадянкою, яка постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю з 1986-1992 р.
(категорія 4) (а. с. 10).

В матеріалах справи також наявна копія
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3,
за яким позивач перебуває на обліку в
Пенсійному фонді України як пенсіонер
за віком з 2010 року (а. с. 10).

09 серпня 2013 року відповідачем
сформована вимога про сплату недоїмки
№Ф-363, в якій зазначено, що станом на 22
липня 2013 року заборгованість зі сплати
єдиного внеску фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 за ІІ-й квартал 2013
року становить 1194,03 грн (а. с. 21).

15 серпня 2013 року позивач подав до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області заяву, в якій просив
прийняти рішення про скасування вимоги
№Ф-363 від 09.08.2013 року у звязку з тим, що
позивач є пенсіонером за віком (а. с.
18-19).

За результатом розгляду заяви, 15.08.2013
року Управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області повідомило
позивача, що положення частини 4 стаття
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
поширюється на тих осіб, яким
призначено пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які перебувають на спрощеній системі
оподаткування, та отримують пенсію,
призначену відповідно до інших законів
України, сплачують єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальних
підставах.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.4 ст. 4 зазначеного вище
Закону, особи зазначені у пункті 4
частини 1 цієї стані, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено
пільги для пенсіонерів за віком у
вигляді звільнення сплати за себе
єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 призначена пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В частині 1 статті 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зазначено, що відповідно
до цього Закону за рахунок коштів
Пенсійного

фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 вищевказаного Закону
передбачено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Проте, ст. 55 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждли внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено категорії
осіб, яким знижено пенсійний вік.

Дослідивши матеріали та фактичні
обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку, що надання позивачу
законодавчо визначеної пільги
вираженої у заниженні віку,
необхідного для призначення пенсії, не
змінює виду пенсійного забезпечення та
не позбавляє права особи на
призначення пенсії (пенсії за віком)
передбаченої законом. Тому пенсію, яку
отримує позивач, є пенсія за віком.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів того, що позивач у
відповідності до ст. 12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» уклав з органами
Пенсійного фонду договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідно до ч. 4 ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
позивач звільнений від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, внаслідок чого
сплачувати єдиний внесок не
зобов'язаний, а тому позовні вимоги
щодо визнання протиправною та
скасування вимоги №Ф-363 від 09.08.2013 року
про сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ІІ квартал 2013
року в сумі 1194,03грн. є обґрунтованими.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу скаргою відповідача
- Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Л.В.Бєлова

Судді:
Л. М. Гром,

М.С. Міщук

.

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.