Справа № 817/4518/13-а
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4518/13-а

06 березня 2014 року 12год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковської Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача: представник Чучаліна К.В.,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Дочірнього підприємства
"Рівненський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України"

до Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Рівненський
облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні
дороги України" (далі - ДП "Рівненський
облавтодор") звернулося з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" до Сарненської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області (далі- Сарненська
ОДПІ) № 2 від 21.06.2013 року про
збільшення податкового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб в сумі
130080,12 грн., в т.ч. 51695,64 грн. основного
платежу та 61384,48 грн. застосованих
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування адміністративного
позову позивач зазначає , що податкові
розрахунки форми 1 ДФ було вчасно
подано до податкового органу, проте
задекларовані суми податку на доходи
фізичних осіб вчасно сплачені не були,
у зв'язку з відсутністю коштів. Вказує,
що спірним податковим
повідомленням-рішенням податковий
орган повторно визначив позивачу суму
податкового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, яка була
самостійно задекларована. Із
посиланням на ст. 58, ст.59 Податкового
кодексу України, стверджує, що
податковим органом було не правомірно
прийняте податкове
повідомлення-рішення за несвоєчасне
перерахування до бюджету узгодженого
податкового зобов'язання.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримала повністю з підстав
викладених у позовній заяві. Просила
суд позов задоволити.

Сарненська ОДПІ адміністративний
позов не визнала, про що подала
письмові заперечення.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив суду, що під час
проведення документальної перевірки
Філії "Сарненська ДЕД" ДП "Рівненський
облавтодор" встановлено, що позивачем
за 2012 рік утриманий, але не
перерахований повністю до бюджету
податок на доходи фізичних осіб по
терміну сплати до 31.12.2012 року в сумі у
сумі 51201,99 грн., тому вказану суму
податковим органом визначено як
грошове зобов'язання з ПДФО. Просив суд
відмовити в задоволенні позову ДП
"Рівненський облавтодор" про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
прийшов до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Сарненською
об'єднанню державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Рівненській області була
проведена виїзна планова перевірка
Філії "Сарненська ДЕД" дочірнього
підприємства "Рівненський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р., по
результатам якої був складений акт №
2/22/26206555 від 12.06.2013 року.

На підставі акта перевірки
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення № 2 від
21.06.2013 року про збільшення податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб в сумі 130080,12 грн., в т.ч.
51695,64 грн. основного платежу та 61384,48
грн. застосованих штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів).

Відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковим агентом щодо податку на
доходи фізичних осіб є юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або не грошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність податковим органам та нести
відповідальність за порушення його
норм в порядку, передбаченому статтею 18
та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового
кодексу України, податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Базою оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, відповідно до п.164.1 ст.164
Податкового кодексу України, є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. А загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового
кодексу України, крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п.54.2 ст.54 Податкового кодексу
України, грошове зобов'язання щодо суми
податкових зобов'язань з податку, що
підлягає утриманню та сплаті
(перерахуванню) до бюджету в разі
нарахування/виплати доходу на користь
платника податку - фізичної особи,
вважається узгодженим податковим
агентом або платником податку, який
отримує доходи не від податкового
агента, в момент виникнення
податкового зобов'язання, який
визначається за календарною датою,
встановленою розділом IV цього Кодексу
для граничного строку сплати податку
до відповідного бюджету.

Відповідно до п.п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового
кодексу України встановлено, що
податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Згідно п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового
кодексу України, якщо оподатковуваний
дохід нараховується податковим
агентом, але не виплачується (не
надається) платнику податку, то
податок, який підлягає утриманню з
такого нарахованого доходу, підлягає
перерахуванню до бюджету податковим
агентом у строки, встановлені цим
Кодексом для місячного податкового
періоду.

Судом встановлено, що за період 01.01.2012
року по 31.12.2012 року, згідно самостійно
поданих податкових розрахунків форми
№ 1ДФ за 1-4 квартали 2012 року, Філією
"Сарненська ДЕД" ДП "Рівненський
облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні
дороги України" було утримано
(нараховано) податок з доходів фізичних
осіб в розмірі 297012,50 грн. Таким чином,
вказана сума податкових зобов'язань
була задекларована податковим агентом
і є узгодженою.

На момент проведення перевірки (станом
на 01.06.2013 року) у позивача перед
бюджетом обліковувалася
заборгованість з ПДФО на рівні 51201,99
грн. (без врахування суми ПДФО за
грудень 2012 року (строк сплати якого
станом на 31.12.2012 року не настав) та з
врахуванням суми заборгованості за
ПДФО станом на 01.01.2012 року на рівні 66186,19
грн.). За період з 01.01.2013 року по 01.06.2013
року позивачем було перераховано ПДФО
в сумі 286351,88 грн., згідно платіжних
доручень: № 9 від 17.01.2012 року на суму 3000,00
грн.; № 24 від 20.01.2012 року на суму 3000,00
грн.; № 55 від 26.01.2012 року на суму 26458,45
грн.; № 88 від 07.02.2012 року на суму 18213,22
грн.; № 89 від 07.02.2012 року на суму 2245,23
грн.; № 114 від 24.02.2012 року на суму 3992,08
грн.; № 134 від 05.03.2012 року на суму 18837,53
грн.; № 185 від 30.03.2012 року на суму 100,00
грн.; № 194 від 06.04.2012 року на суму 31125,83
грн.; № 215 від 07.05.2012 року на суму 14063,99
грн.; № 256 від 07.06.2012 року на суму 25580,87
грн.; № 267 від 27.06.2012 року на суму 300,00
грн.; № 291 від 19.07.2012 року на суму 6884,00
грн.; № 341 від 30.07.2012 року на суму 11200,00
грн.; № 323 від 06.08.2012 року на суму 13870,00
грн.; № 343 від 20.08.2012 року на суму 8149,00
грн.; № 374 від 27.09.2012 року на суму 3438,22
грн..; № 381 від 28.09.2012 року на суму 18600,00
грн.; № 388 від 12.10.2012 року на суму 3155,00
грн.; № 449 від 07.12.2012 року на суму 2838,30
грн.; № 469 від 26.12.2012 року на суму 1000,00
грн.; № 474 від 14.03.2013 року на суму 1800,00
грн.; № 484 від 20.03.2013 року на суму 24478,87
грн.; № 486 від 21.03.2013 року на суму 169,64
грн.; № 510 від 26.03.2013 року на суму 11440,00
грн.; № 556 від 24.04.2013 року на суму 11900,00
грн.; № 563 від 30.04.2013 року на суму 1724,36
грн.; № 584 від 22.05.2013 року на суму 650,00
грн.; № 501 від 22.05.2013 року на суму 8900,00
грн.; № 509 від 28.05.2013 року на суму 71,22 грн.;
№ 511 від 01.06.2013 року на суму 9166,07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами станом на
11.12.2013 року вся сума заборгованості з
ПДФО за 2012 рік була погашена, що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 534 від 04.07.2013 року на суму
4944,79 грн.; № 542 від 09.07.2013 року на суму 180,00
грн.; № 553 від 22.07.2013 року на суму 1200,00
грн.; № 559 від 30.07.2013 року на суму 17890,00
грн.; № 582 від 28.08.2013 року на суму 1531,77
грн.; № 590 від 19.09.2013 року на суму 1165,25
грн.; № 594 від 30.10.2013 року на суму 1886,22
грн.; № 605 від 31.10.2013 року на суму 17750,70
грн.; № 637 від 06.11.2013 року на суму 1043,86
грн.; № 646 від 25.11.2013 року на суму 847,00
грн.; № 665 від 03.12.2013 року на суму 762,37
грн.; № 691 від 11.12.2013 року на суму 303,54
грн.; № 694 від 11.12.2013 року на суму 5962,19
грн.

З наведеного вбачається, що суми
податку на доходи фізичних осіб, що
визначені ДП "Рівненський облавтодор" у
поданих до податкового органу
податкових розрахунках форми 1ДФ, є
узгодженими та підлягали сплаті до
бюджету у строки, встановлені для
місячного податкового періоду.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий борг це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, податкова вимога -
письмова вимога органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.п.14.1.157 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, податкове
повідомлення-рішення є письмовим
повідомленням контролюючого органу
(рішенням) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Згідно ст.58 Податкового кодексу
України, у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми
податку на додану вартість; граничні
строки сплати грошового зобов'язання
та/або строки виправлення платником
податків показників податкової
звітності; попередження про
наслідки несплати грошового
зобов'язання або внесення виправлень
до показників податкової звітності в
установлений строк; граничні строки,
передбачені цим Кодексом для
оскарження податкового
повідомлення-рішення.

У п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України
встановлене наступне застереження.
Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий
орган, та/або пенею за порушення
строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу
України, у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового
кодексу України, у разі, якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків
на підставах, визначених
підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -
тягне за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування - тягне за собою
накладення на платника податків
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Згідно п.127.1 ст.127 Податкового кодексу
України, ненарахування, неутримання
та/або несплата (неперерахування)
податків платником податків, у тому
числі податковим агентом, до або під
час виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету. Дії, передбачені
абзацом першим цього пункту, вчинені
протягом 1095 днів втретє та більше, -
тягнуть за собою накладення штрафу у
розмірі 75 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень сторін, податковим органом не
було встановлено фактів ненарахування,
неутримання та/або несплата
(неперерахування) податків платником
податків, у тому числі податковим
агентом, до або під час виплати
доходу на користь працівників
позивача. Так, заборгованість щодо
сплати ПДФО виникла у зв'язку із тим, що
ПДФО перераховувалося одночасно із
отриманням працівниками позивача
доходів (заробітної плати).

Враховуючи узгодженість податкових
зобов'язань позивача у зв'язку з
підтвердженим перевіркою своєчасним
поданням податкових розрахунків форми
1ДФ за 2012 рік, несвоєчасно та не в
повному обсязі перераховані до бюджету
суми податку на доходи фізичних осіб
відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України мають
статус податкового боргу, щодо
погашення якого платнику податків
підлягала до надіслання податкова
вимога.

Суд не бере до уваги посилання
представника відповідача на те, що у
позивача наявний постійний борг, а
податкова вимога вже була надіслана
платнику податків до проведення
перевірки, оскільки відповідач повинен
був звернутися до суду щодо стягнення
коштів за податковим боргом.

Щодо відповідальності позивача, як
податкового агента з ПДФО, за
несвоєчасне перерахування податку до
бюджету, то він повинен нести
відповідальність у межах, ст.126 ПК
України, якою передбачено, що у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Суд зазначає таке. Згідно п.п.2.1 п.2
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
за № 1236 від 28.11.2012 року, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 20
грудня 2012 р. за № 2135/22447 (Порядок № 1236 -
по тексту постанови) орган державної
податкової служби визначає суму
нарахування (зменшення) грошового
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість та складає податкове
повідомлення-рішення у випадках, якщо:
а) платник податків не подає в
установлені строки податкову
декларацію; б) дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових деклараціях, уточнюючих
розрахунках; в) згідно з податковим та
іншим законодавством особою,
відповідальною за нарахування сум
податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
орган державної податкової служби; г)
рішенням суду, що набрало законної
сили, особу визнано винною в ухиленні
від сплати податків; ґ) дані перевірок
щодо утримання податків у джерела
виплати, в тому числі податкового
агента, свідчать про порушення правил
нарахування, утримання та сплати до
відповідних бюджетів податків і
зборів, передбачених Кодексом, у тому
числі податку на доходи фізичних осіб,
таким податковим агентом; д) в інших
випадках, коли здійснення такого
розрахунку передбачено статтею 58 глави
4 розділу ІІ Кодексу.

Відповідно п.п.2.2. п.2 Порядку № 1236, у
випадках, зазначених у пункті 2.1 цього
розділу, відповідний структурний
підрозділ органу державної податкової
служби складає податкове
повідомлення-рішення: за формою згідно
з додатком 2 за наслідками перевірок
(форма „Р"); за формою згідно з додатком
3 за порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (форма „Ш").

За даних обставин суд приходить до
висновку, що прийняття до позивача
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" № 2 від 21.06.2013 року є
неправомірним.

Щодо збільшення податку на доходи
фізичних осіб на суму 493,65 грн., у зв'язку
із неправильним визначенням позивачем
сум нарахованого податку, суд зазначає
таке.

Сарненською об'єднанною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області було прийняте податкове
повідомлення-рішення № 2 від
21.06.2013 року про збільшення податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб в сумі 130080,12 грн., в т.ч.
51695,64 грн. основного платежу та 61384,48
грн. застосованих штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів). Сума основного
платежу складається з суми ПДФО
несвоєчасно перерахованої до бюджету
та з суми ПДФО, збільшеної
(донарахованої) у зв'язку із
неправильним визначенням позивачем
сум нарахованого податку. Відповідно
до наведених вище положень Порядку №
1236, податковий орган повинен був
застосувати до позивача два податкові
повідомлення-рішення форми „Р" - на
суму ПДФО, збільшеної у зв'язку із
неправильним визначенням позивачем
сум нарахованого податку та форми „Ш" -
на суму штрафу, передбаченого ст. 126
Податкового кодексу України.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області №
від 21.06.2013 року.

Присудити на користь позивача
Дочірнього підприємства "Рівненський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 1720, 50 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.