Справа № 123/1885/14-а
Суддя: Тихопой О. О.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 123/1885/14-а
Номер провадження 2-а/123/78/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у
складі головуючого судді Тихопой О.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя в АР
Крим (далі Управління ПФ) про визнання
дій протиправними та зобов'язання до
певних дій щодо нарахування та виплати
грошової допомоги,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії Управління ПФ щодо відмови в
нарахуванні та виплаті їй грошової
допомоги в розмірі десяти місячних
пенсій станом на день призначення
відповідно до пункту 7-1 розділу XV
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», та зобов'язати
Управління ПФ нарахувати та виплатити
їй цю грошову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані
безпідставністю відмови у виплаті
зазначеної допомоги, оскільки спірний
час її роботи був не у вищому
навчальному закладі, а у закладі що
надає загальну середню освіту.

Представник відповідача надав до суду
заперечення, в яких із позовом не
погодився, посилаючись на перебування
позивачки в посаді вчителя вищого
навчального закладу, що не надає їй
право на отримання грошової допомоги.

Вивчивши матеріали справи та
з'ясувавши обставини, суд вважає
позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою
до управління Пенсійного фонду України
в Київському районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим про виплату
їй грошової допомоги в розмірі 10-ти
місячних пенсій, оскільки є
пенсіонером за віком, на день
досягнення пенсійного віку працювала
на посаді, робота на якій дає право на
призначення пенсії за вислугу років,
має спеціальний стаж понад 30 років,
іншої пенсії не отримувала, а тому має
право на нарахування та виплату
грошової допомоги відповідно до п.7-1
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Листом № 21/Х-08 від 04.02.2014 року
Управлінням ПФ їй було в цьому
відмовлено, так як відповідач вважає,
що підстав для заліку в стаж, що дає
право на призначення пенсії за вислугу
років і одноразовий грошовій допомозі,
періодів роботи з 01.09.1999 р. по 22.08.2001 р.
немає, оскільки на підставі наказу
№138-к від 01.09.1999 р. і №125-к від 30.08.2000 р.
був укладений терміновий трудовий
договір на посаді вчителя англійської
мови. Згідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 р. №909
затверджений перелік установ і
закладів освіти, охорони здоров'я і
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років. Посада вчителя у вищих учбових
закладах І-ІІ рівня акредитації,
професійно-технічних учбових закладів
не передбачена, таким чином для виплати
10 місячних пенсій станом на день її
призначення, законних підстав немає.

Проте, суд вважає відмову у виплаті
зазначеної грошової допомоги
неправомірною за таких підстав.

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п.п. «е»-«ж»
ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і мають страховий стаж
(для чоловіка-35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» визначено, що
право на пенсію за вислугу років мають,
зокрема, працівники освіти при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за Переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно з п.2 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги та її
виплати, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 року
№ 1191, передбачено, що до страхового
стажу, який визначає право на виплату
грошової допомоги, зараховуються
періоди роботи в закладах та установах
державної та комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п. «е», п.
«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що передбачені
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Разом з тим, Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року № 909 із змінами, внесеними
постановою цього органу № 1426 від 26.09.2002
року передбачена посада вчителя у
загальноосвітньому навчальному
закладі.

У період роботи з 01.09.1999 р. по 22.08.2001 р. на
підставі наказу №138-к від 01.09.1999 р. і
№125-к від 30.08.2000 р. ОСОБА_1 працювала на
посаді вчителя англійської мови у
медико-біологічному ліцею, який є
загальноосвітнім навчальним закладом.
Ці факти підтверджується записами у
трудової книжки, та архівною довідкою,
наданою до пенсійною справи.

Крім того, статус медико-біологічного
ліцею, як закладу, що надає загальну
середню освіту, а не являється вищим
навчальним закладом, підтверджується
статутом Кримського державного
медичного університету ім. С.І.
Георгієвського, де зазначено, що ліцей
є структурним підрозділом
університету, та ліцензією ліцею серії
АА № 190347, діючої на час роботи позивача,
де зазначено, що ліцей надає освітні
послуги з отримання базової та повної
загальної середньої освіти.

Таким чином, Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим помилково вважає, що позивачка в
період часу з 01.09.1999 р. по 22.08.2001 р.
працювала у вищому учбовому закладі
І-ІІ рівня акредитації,
професійно-технічному учбовому
закладі. Зазначений період роботи
ОСОБА_1 є спеціальним стажем, якій має
бути зарахований задля обчислення та
виплати їй спірної грошової допомоги.

У відповідності до п.6 вказаного
Порядку № 1191, для визначення розміру
грошової допомоги враховується
місячний розмір пенсії, обчислений
згідно із ст.ст. 27, 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», станом на день її
призначення. Приписами п.7 цього ж
Порядку визначено, що виплата грошової
допомоги здійснюється органами
Пенсійного фонду України одноразово у
розмірі десяти місячних пенсій за
рахунок коштів Державного бюджету
України одночасно з першою виплатою
пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові
витрати, понесені позивачем,
підлягають відшкодуванню за рахунок
Державного бюджету України.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 69, 88, 94, 159-163, 1832
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя в АР
Крим в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1
грошової допомоги в розмірі десяти
місячних пенсій станом на день
призначення відповідно до пункту 7-1
розділу XV «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя в АР
Крим нарахувати та виплатити їй цю
грошову допомогу.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73,08 грн. судових
витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому чи
скороченому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тихопой О. О.