Справа № 2а-479/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Справа
№ 842/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.,

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Перечинському районі
Закарпатської області на постанову
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 29.07.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Перечинському районі
Закарпатської області про перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В
И Л А:

20.07.2011р. позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила зобов'язати здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 20.01.2011р. по 17.06.2011р.

Постановою суду від 29.07.2011р. заявлений
позов задоволено. Зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 20.01.2011р. по 17.06.2011р. в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що встановлений ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач є дитиною війни
та відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» (у
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин) мала
право на отримання підвищення
виплачуваної їй пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії з 20.01.2011 року, колегія суддів
вважає, що такі підлягають задоволенню,
так як Законом України "Про Державний
бюджет на 2011 рік" дію ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей"
не зупинено. Розміри державних
соціальних гарантій, що визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
встановлюються відповідними законами
України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
відповідач повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі Управління
Пенсійного фонду України в
Перечинському районі Закарпатської
області, а також виходячи з вимог п.15
Положення про Пенсійний фонду України,
затв. постановою КМ України № 1261 від
24.10.2007р., відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Звідси, у разі недостатності бюджетних
коштів для покриття спірного
підвищення до пенсії, витрати на ці
виплати покриваються за рахунок
Пенсійного фонду України, який несе
обов'язок по їх виплаті.

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами лише
цього Закону, чинним законодавством
інший мінімальний розмір пенсії за
віком не визначений, тому слід
застосовувати цей розмір.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Перечинському районі Закарпатської
області - залишити без задоволення, а
постанову Перечинського районного
суду Закарпатської області від 29.07.2011р.
у справі № 2а - 479/11- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець