Справа № 752/548/14-а
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/548/14-а
Провадження №: 2-а/752/99/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року Голосіївський районний суд
м.Києва у складі:

головуючого судді
Плахотнюк К.Г.

при секретарі
Короткій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Київського міського центру зайнятості
про визнання дій суб»єкта владних
повноважень протиправними і
зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

03.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася в
суд з адміністративним позовом до
Київського міського центру зайнятості
про визнання дій суб»єкта владних
повноважень протиправними і
зобов»язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначила, що 26 березня
2013 року була звільнена з ТОВ «Ді Ел Ей
Пайпер Україна» за угодою сторін. 12.09.2013
року за зверненням до Солом»янського
районного центру зайнятості, який є
структурним підрозділом Київського
міського центру зайнятості їй було
надано статус безробітної. До
Київського міського центру зайнято ті
нею також було надано довідку з
основного (останнього) місця роботи про
середню заробітну плату. За даними
довідки про зарплату, розмір
заробітної плати, що враховується для
розрахунку середньої заробітної плати
з вересня по лютий 2013 року становив від
9 818, 30 грн. до 19 006, 00 грн., розмір
сплачених страхових внесків становив
від 353, 46 грн. до 701, 96 грн. 10.10.2013 року
працівники Солом»янського районного
центру зайнятості усно повідомили про
те, що їй буде призначена допомога по
безробіттю біля восьмиста гривень, а
згідно відповіді на запит, допомога по
безробіттю призначена у мінімальному
розмірі - 882, 00 грн. Не погоджуючись із
рішенням Солом»янського районного
центру зайнятості, подала скаргу до
Державного центру зайнятості про
визнання неправомірними дій (рішення)
Солом»янського районного центру
зайнятості. Проте, за наслідками
розгляду, скарга не була задоволена.
Посилаючись на те, що відповідно до ст.
22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 року,
положень Закону України «Про
зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012
року, має право на допомогу по
безробіттю залежно від страхового
стажу. Враховуючи положення чинного
законодавства просила визнати
неправомірними дії (рішення)
Київського міського центру зайнятості
в особі Солом»янського районного
центру зайнятості щодо призначення
допомоги по безробіттю у мінімальному
розмірі, зобов»язати Київський міський
центр зайнятості визначити розмір
допомоги по безробіттю на основі
середньої заробітної плати з
розрахунковим періодом за останні
шість календарних місяців, зобов»язати
Київський міський центр зайнятості
компенсувати розмір допомоги по
безробіттю, яка не була виплачена у
зв»язку із неправомірним призначенням
допомоги по безробіттю у мінімальному
розмірі шляхом перерахування,
присудити з Державного бюджету України
на її користь здійснені нею витрати по
сплату судового збору.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просила суд позов задовольнити.

Представник Київського міського
центру зайнятості у судовому засіданні
проти позовних вимог заперечувала у
повному обсязі, просила у задоволенні
позову відмовити. Заперечуючи проти
позову, представник відповідача
пояснила, що за заявою ОСОБА_1 від
12.09.2013 року Солом»янським центром
зайнятості їй було надано статус
безробітного, а з 19.09.2013 року
призначено виплату допомоги по
безробіттю як застрахованій особі з
урахуванням страхового стажу. При
відвідуванні центру зайнятості 18.09.2013
року ОСОБА_1 подала довідку з
останнього місця роботи про середню
заробітну плату, видану ТОВ «Ді ЕЛ ЕЙ
Пайпер Україна» за №6251 TS SO від 20.08.2013
року та копію повідомлення від 10.09.2013
року про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 з 10.09.2013 року. Відповідно до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для застрахованих осіб
(включаючи осіб, які працюють неповний
робочий день (робочий тиждень) та
добровільно застрахованих осіб), є
останні шість календарних місяців (з
першого до першого числа), що передують
місяцю, в якому настав страховий
випадок (для страхування на випадок
безробіття - в якому припинено дію
трудового договору або особу знято з
обліку у державного реєстратора як
суб»єкта підприємницької діяльності,
припинення адвокатської,
нотаріальної, творчої або іншої
діяльності, закінчення проходження
служби …). Оскільки, ОСОБА_1 знято з
обліку у державного реєстратора як
суб»єкта підприємницької діяльності
10.09.2013 року, то розрахунковим періодом
для обчислення середньої заробітної
плати (доходу) для визначення розміру
допомоги по безробіттю є
березень-серпень 2013 року. Оскільки
ОСОБА_1 не подала довідки про дохід від
підприємницької діяльності та сплату
страхових внесків у цей же період,
відповідно їй призначено допомогу по
безробіттю у мінімальному розмірі з
врахуванням страхового стажу,
встановлену правлінням Фонду
загальнообов»язковго державного
соціального страхування України на
випадок безробіття у відповідності
до ч. 1,3,4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що заявлені вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
з 10.01.2011 року перебувала у трудових
відносинах із ТОВ «ДІ ЕЛ ЕЙ Пайпер
Україна», де обіймала посаду юриста, а
наказом №655-К від 26.03.2013 року звільнена
за угодою сторін (а.с.6-9).

За даними листа Солом»янського
районного центру зайнятості від 18.09.2013
року №6576, останнім повідомлено ОСОБА_1,
що Солом»янським районним центром
зайнятості розглянуто її заяву від
12.09.2013 року та прийнято рішення про
надання їй статусу безробітного з
12.09.2013 року відповідно до ч.1 ст. 43
Закону України «Про зайнятість
населення» (а.с.10).

На запит ОСОБА_1 від 10.10.2013 року
Солом»янським районним центром
зайнятості 15.10.2013 року направлено на
адресу позивача листа №7125 яким
повідомлено останню, що вона з 12.09.2013
року зареєстрована в Солом»янському
районному центрі зайнятості як
безробітна 12.09.2013 року, виплата
допомоги по безробіттю призначена з
19.09.2013 року як застрахованій особі з
урахуванням страхового стажу. Також
повідомлено, що у зв»язку з тим, що вона
припинила свою підприємницьку
діяльність як фізична особа -
підприємець 10.09.2013 року розрахунковим
періодом, за який обчислюється
середньоденна заробітна плата (дохід) є
березень 2013 року - серпень 2013 року. У
зв»зку з відсутністю підтвердження
про сплату єдиного внеску з квітня по
серпень 2013 року допомога по безробіттю
призначена відповідно до порядку №307 у
мінімальному розмірі, встановленому
постановою правління Фонду
загальнообов»язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття (882, 00 грн.) (а.с.14).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 року,
право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу мають
застраховані особи, визнані в
установленому порядку безробітніми,
страховий стаж яких протягом 12 місяців,
що передували реєстрації особи як
безробітної, становить не менше ніж
шість місяців за даними Державного
реєстру загальнообов»язкового
державного соціального страхування.
При цьому допомога по безробіттю
виплачується з 8 дня після реєстрації
застрахованої особи в установленому
порядку в державній службі зайнятості.
Статтею 23 цього ж Закону визначено, що
застрахованим особам, зазначеним у
частині першій статті 22 даного Закону,
розмір допомоги по безробіттю
визначається у відсотках від їх
середньої заробітної плати (доходу),
визначеної відповідно до порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов»язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, зокрема від 2 до 6 років - 55%; від
6 до 10 років - 60 %.

Відповідно до п. 2.1. Наказу Мінпраці № 307
від 20.11.2000 року, застрахованим особам,
на користь яких здійснюється
страхування на випадок безробіття, які
втратили роботу з не залежних від них
обставин і визнані в установленому
порядку безробітними та протягом 12
місяців, що передували початку
безробіття, працювали в умовах повного
або неповного робочого дня (тижня),
проходили службу або виконували роботу
(надавали послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами
здійснювали підприємницьку або іншу
діяльність не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески
та/або єдиний внесок на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування, допомога по
безробіттю визначається у відсотках до
їх середньої заробітної плати (доходу)
або середнього грошового забезпечення
залежно від страхового стажу, в тому
числі: від 2 до 6 років - 55 %; від 6 до 10
років - 60 %.

Судом також встановлено, що
звернувшись до Солом»янського
районного центру зайнятості з заявою
про надання статусу безробітного та
для призначення допомоги по безробіттю
позивач надала довідку про середню
заробітну плату, видану ТОВ «Ді ЕЛ ЕЙ
Пайпер Україна» за №6251 TS SO від 20.08.2013
року та копію повідомлення від 10.09.2013
року про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 з 10.09.2013 року (а.с.11-12,24).

Відповідно до п.п. 1 п. 4 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов»язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року №1266,
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення) для
застрахованих осіб (включаючи осіб,
які працюють неповний робочий день
(робочий тиждень) та добровільно
застрахованих осіб), є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок (для
страхування на випадок безробіття - в
якому припинено дію трудового
договору або особу знято з обліку у
державного реєстратора як суб»єкта
підприємницької діяльності,
припинення адвокатської,
нотаріальної, творчої або іншої
діяльності, закінчення проходження
служби).

Солом»янський районний центр
зайнятості, при вирішенні питання щодо
призначення позивачу допомоги по
безробіттю, посилаючись на те, що
ОСОБА_1 знято з обліку у державного
реєстратора як суб»єкта
підприємницької діяльності 10.09.2013 року,
розрахунковим періодом для обчислення
середньої заробітної плати (доходу)
для визначення розміру допомоги по
безробіттю взяв період з березня по
серпень 2013 року.

Такі дії Солом»янського районного
центру зайнятості є правильними,
оскільки відповідають вимогам ч. 3 ст. 3
Закону України «Про зайнятість
населення», правилами якої визначено,
що зайнятість населення
забезпечується шляхом встановлення
відносин, що регламентуються
трудовими договорами, провадження
підприємницької та інших видів
діяльності , не заборонених законом, а
п.5 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що
вільно обрана зайнятість - реалізація
права громадянина вільно обирати вид
діяльності, не заборонений законом
(зокрема такий, що не пов»язаний з
виконанням оплачуваної роботи), а також
професію та місце роботи відповідно
до своїх здібностей і потреб.

Пунктом 3 Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов»язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року №1266
встановлено, що для страхування на
випадок безробіття розрахунковим
періодом, за який обчислюється середня
заробітна плата (дохід, грошове
забезпечення), є період (періоди) роботи
за основним місцем роботи (проходження
служби), а у разі його відсутності -
період (періоди) зайняття
підприємницькою, адвокатською,
нотаріальною, творчою або іншою
діяльністю, пов»язаною з одержанням
доходу безпосередньо від такої
діяльності, виконання робіт (надання
послуг) згідно з цивільно-правовими
договорами перед настанням страхового
випадку (реєстрація особи в державній
службі зайнятості як безробітної),
протягом якого сплачено страхові
внески.

Однак, ОСОБА_1 не подала до
Солом»янського районного центру
зайнятості довідки про дохід від
підприємницької діяльності та сплату
страхових внесків за період з березня
по серпень 2013 року, що передував
припиненню здійснення нею ж
підприємницької діяльності , як
фізичної особи та зняття з обліку у
державного реєстратора як суб»єкта
підприємницької діяльності .

Відтак, за відсутності даних, які
підтверджували б дохід від
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та
сплату останньою страхових внесків у
зазначений період, їй призначено
допомогу по безробіттю у мінімальному
розмірі з врахуванням страхового
стажу, встановленому правлінням Фонду
загальнообов»язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття у розмірі 882, 00 грн..

Такі дії Солом»янського районного
центру зайнятості відповідають
вимогам частин 1,3,4 ст. 22 та частини 1
ст. 23 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

З огляду на викладене, суд не приймає до
уваги твердження позивача, що основним
її місцем роботи було ТОВ «ДІ ЕЛ Ей
Пайпер Україна» з тих підстав, що вона
не здійснювала підприємницьку
діяльність та не отримувала від неї
доходу, а тому для розрахунку виплати
допомоги по безробіттю має передувати
період з вересня 2012 року по лютий 2013
року, що передував її звільненню 26.03.2013
року з ТОВ «ДІ ЕЛ Ей Пайпер Україна» за
угодою сторін, як такі, що суперечать
правилам ст.ст. 1,3 Закону України «Про
зайнятість населення».

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до
Київського міського центру зайнятості
в особі Солом»янського районного
центру зайнятості не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні, а
звідси задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», законом України «Про
зайнятість населення», ст.ст. 18,158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до Київського
міського центру зайнятості про
визнання дій суб»єкта владних
повноважень протиправними і
зобов»язання вчинити дії, залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної
сили відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції через
Голосіївський районний суд м. Києва з
одночасним направленням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, складеної в повному
обсязі.

Якщо суб»єкта владних
повноважень у випадках та в порядку,
передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу,
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п»ятиденного строку з моменту
отримання суб»єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
К.Г.
Плахотнюк