Справа № 241/224/14-а
Суддя: Трегубенко С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року
Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді
Трегубенко С.В.

при секретарі
Павлічевої А.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Мангуш адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
про визнання неправомірними дії
управління праці та соціального
захисту населення та зобов'язання
сплатити недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернулася до Першотравневого
районного суду з адміністративним
позовом вказавши на таке.

З 11.05.2011 року вона перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Першотравневої
райдержадміністрації як отримувач
допомоги по догляду за дитиною - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,до досягнення нею
трирічного віку.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від
21.11.1992 № 2811-ХІІ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.Розмір допомоги також
визначався цими
Законами.Зокрема,статтею 43 Закону «
2240-ІІІ було передбачено,що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надіється
застрахованій особі у розмірі,що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VІ
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-XIІ та Закону № 2240-ІН.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-XII його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-ІП
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VІ щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ..

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-/І було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року- статті 13, 15
Закону №2811-XIІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VІ "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154 VІ "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154 -VІ) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІII
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-XIІ (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-ІІІ на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

В подальшому, ані Законом України «Про
Державний бюджет на 2012 рік», а ні
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік», а ні іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-XIІ та №2240-ІП.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року в справі №21-410а12.

Приймаючи до уваги,що розмір
призначеної позивачці допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку складає 130грн.,тому
20.01.2014 року вона звернулась до
управління з заявою про здійснення
перерахунку і виплату їй допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,відповідно до норм ст.43
Закону України №2240-ІІІ.Однак,оскільки
в перерахунку допомоги позивачці було
безпідставно відмовлено,тому вона
змушена звернутися до суду з позовом
про визнання дій управління праці та
соціального захисту населення
неправомірними та зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Першотравневої
райдержадміністрації здійснити
нарахування та виплату їй,суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,за рахунок коштів державного
бюджету України за період з 11 травня 2011
року до дня набрання судового рішення
законної сили.

Крім того,позивачка просить поновити
процесуальний строк на пред*явлення
позовної заяви про визнання
неправомірними дій управління праці
та соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
та зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
сплатити недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,за рахунок коштів
державного бюджету України за період з
11 травня 2011 року ,оскільки вона
пропустила його з поважних причин.

В судове засідання позивачка не
з*явилася,надала до суду письмову заяву
про розгляд справи в її
відсутності,позов підтримує.

Представник відповідача позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнала з таких
підстав.

Так, дійсно позивачка ОСОБА_1 з 11.05.2011
року знаходиться на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Першотравневої
райдержадміністрації як отримувач
допомоги по догляду за дитиною-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку.

Даний вид допомоги призначено
позивачці на підставі Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№ 2811-XII від 21.11.1992 року в редакції Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік»,як непрацюючій жінці.

Управління вважає безпідставними
доводи позивача відносно не
встановлення строку звернення за
виплатою допомоги, оскільки оскарження
рішення суб'єкта владних повноважень є
сферою публічно-правових відносин.
Даний спір є публічно - правовим і є
справою адміністративної юрисдикції,
яка регулюється Кодексом
адміністративного судочинства
України. Даний кодекс встановлює також
порядок звернення до
адміністративного суду.

Відповідно до ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав. Спірні
виплати носять систематичний характер,
і правовідносини закінчуються на день
проведення таких виплат, тобто про своє
порушено право ( яким вважає його
позивач) ОСОБА_1знала після отримання
неповної на її думку суми виплати,
тобто кожний місяць, а до суду
звернулася у лютому 2014 року, та
недовела переконливих підстав (тяжке
захворювання, знаходження за межами
України та інші), які напрацьовані в
судовій практиці та можуть бути
враховані для визнання поважною
причини щодо пропущення строку
звернення до суду за захистом своїх
інтересів, а статтею 57 Конституції
України кожному гарантується право
знати свої права.

Таким чином у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду ОСОБА_1за
період з 11.05.2011 року - по 31.08.2013 року
управління вважає, що такі вимоги
взагалі не підлягають розгляду на
підставі ст.99,100 КАС України.

Даний вид допомоги призначено
позивачці на підставі Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№ 2811-XII від 21.11.1992 року в редакції Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік»,як непрацюючій жінці.При
зверненні до управління в травні 2011
року ОСОБА_1не надавався наказ
роботодавця про надання відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

В своїй заяві від 20.01.2014 року до
управлінні праці та соціального
захисту населення Першотравневої
райдержадміністрації про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
ОСОБА_1просила здійснити його в розмірі
передбаченому ст.43 ЗУ «Про
загальнообов*язкове державне
соціальне страхування у зв*язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами,зумовленими народженням та
похованням»,тому і отримала відповідь
А-05-5.1-6.2 від 20.01.2014 року про відмову в
такому перерахунку,так як знаходиться
на обліку в управлінні,як непрацююча
жінка.

При зверненні з позовною заявою до суду
позивачка оскаржує рішення суб*єкта
владних повноважень по відмові їй в
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі передбаченому ст.43 ЗУ
«Про загальнообов*язкове державне
соціальне страхування у зв*язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами,зумовленими народженням та
похованням»,але не надає жодного
доказу про те,що вона є особою
застрахованою в системі
загальнообов*язкового державного
соціального страхування:наказ
роботодавця про надання відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,або свідоцтво про
загальнообов*язкове державне
соціальне страхування ,що підтверджує
право застрахованої особи на одержання
послуг та матеріальне забезпечення за
загальнообов*язковим державним
соціальним страхуванням.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення,такі обставини позивачкою
не доведені.

Суд,вислухавши представника
відповідача, дослідивши матеріали
адміністративної справи, приходить до
наступного.

Так, дійсно позивачка ОСОБА_1 з 11.05.2011
року є матір*ю
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.9),у зв*язку з чим
перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
як не застрахована в системі
загального соціального страхування
особа і отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн. щомісяця, виплату
якої здійснює управління.

Відповідачем допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку позивачу була нарахована та
виплачена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" та внесених
Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" змін до
ст.ст.13,15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від
21.11.1992 № 2811-ХІІ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону №
2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ
Закону № 107-VIбули внесені відповідні
зміни до Закону № 2811-ХІІ та
Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до
статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону № 2240-III було виключено статті
40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811-ХІІ.

Доводи відповідача, про те, що
положення пункту 23 розділу ІІ Закону
№ 107-VI, яким внесено зміни до статей 13,
15 Закону № 2811-XII, залишаються чинними, є
неправильним, адже свою дію відновили
редакції цих статей до внесення в них
змін Законом № 107-VI.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позивачка, як не застрахована особа в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог
статті 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 18.08.2013 року по день
винесення постанови.

Крім того,Рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
визначено право Кабінету Міністрів
України встановлювати розміри
соціальних виплат, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України на основі і на виконання Закону
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, однак, що а ні
Законом України "Про державний бюджет
України на 2012 рік", ані Законом України
"Про державний бюджет України на 2013 рік"
не було встановлено, що положення
статті 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідні роки. Відповідно і Кабінет
Міністрів України відповідних
постанов з цього питання на 2012 та 2013
роки не приймав.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми",
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

В той же час, відповідно до ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановлено
цим Кодекском або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
очислюється з дня, коли особа дізналась
або повинна була дізнатись про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї документів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду.

Підстав для поновлення процесуальних
строків на пред*явлення позовної заяви
про визнання неправомірними дій
управління праці та соціального
захисту населення Першотравневої
райдержадміністрації та зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Першотравневої
райдержадміністрації сплатити
недоплачену суму допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,за рахунок коштів
державного бюджету України за період з
11 травня 2011 рок, суд не вбачає.

Беручи до уваги,що частина позовних
вимог знаходиться за межами строку на
звернення до суду, суд приходить до
висновку, що позов позивачки підлягає
частковому задоволенню.

Так,позовні вимоги ОСОБА_1.щодо
зобов*язання управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1суми недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,за рахунок коштів
державного бюджету з 11 травня 2011 року
до дня набрання судового рішення
законної сили, підлягають
задоволенню,однак цей перерахунок та
виплату необхідно здійснювати з 18
серпня 2013 року (до суду звернулася
18.02.2014 року,строк звернення до суду 6
місяців) і до винесення постанови.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1щодо
стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
судових витрат,задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.8-11,69-72,86,99-100,158-163,167,186
Кодексу адміністративного судочинства
України,Законом України « Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управлінні
праці та соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
-задовольнити частково.

Зобов*язати управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої райдержадміністрації
здійснити ОСОБА_1 нарахування та
виплату суми недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,за рахунок коштів
державного бюджету за період з 18.08.2013
року до 18.03.2014 року, з урахуванням
проведених виплат.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
Першотравневого районного суду
Донецької області може бути подана до
Апеляційного Адміністративного суду
Донецької області, через
Першотравневий районний суд Донецької
області, протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Суддя:
С.В. Трегубенко