Справа № 702/104/14-а
Суддя: Бурлака М. В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 702/104/14- а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без
розгляду

13 березня2013 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді:
Бурлаки М.В.

при секретарі:
Шмунь Л.І.

позивача:
не з'явився

представник
відповідача : не з'явився

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Монастирище в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Монастирищенському районі Черкаської
області про визнання протиправною
відмову УПФ в Монастирищенському
районі Черкаської області
протиправною, нечинним розпорядження
про перерахунок призначеної пенсії у
розмірі 80 відсотків від суми заробітку,
зобов'язання перерахувати пенсію у
розмірі 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку та виплатити
різницю між фактично отриманою та
належною до сплати суми пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.02.2014 року звернувся в
суд з адміністративним позовом до
відповідача про визнання нечинним
розпорядження по перерахунок
призначеної пенсії у розмірі 80
відсотків від суми заробітку,
зобов'язання перерахувати пенсію у
розмірі 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку та виплатити
різницю між фактично отриманою та
належною до сплати суми пенсії.

Згідно протоколу 1138 від 29 липня 2002 року
йому призначено пенсію за вислугою
років відповідно до Закону України
«Про прокуратуру» в редакції, що діяла
на час призначення пенсії, з розрахунку
90 відсотків від суми місячної
заробітної плати.

Відповідно до частини 18 статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії, і з урахуванням
фактично отримуваних працівником
виплат і умов оплати праці, що існували
на день звільнення з роботи.

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову №505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», якою підвищені посадові
оклади працівникам органів
прокуратури.

У зв'язку з підвищенням посадових
окладів та на підставі ч. 18 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» він,
отримавши 08 серпня 2012 року довідку
прокуратури Черкаської області про
розмір заробітку станом на 16 червня 2012
року, звернувся до відповідача з заявою
про проведення перерахунку пенсії.

Розпорядженням відповідача 118943
від 14 серпня 2012 року йому перераховано
пенсію станом на 01 липня 2012 року з
розрахунку 80% від заробітку, тобто
відповідно до вимог ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
Закону України №3668-УІ від 08 липня 2011
року «Про заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, він звернувся з заявою
про поновлення його порушеного права.

Відповідач відмовив йому у поновленні
порушеного права, посилаючись на пункт
2 розділу II «Прикінцевих та перехідних
положень» Закону України №3668-УІ від
08.07.2011 року, про що надіслав письмове
повідомлення, копія якого додається до
позову.

Вважає, що розпорядження відповідача
118943 від 14 серпня 2012 року є незаконним,
виходячи з того, що воно суперечить
частині 2 ст.22 Конституції України,
згідно з якою при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод, а також ст.58 Конституції
України, яка гарантує, що закони та інші
нормативно - правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні N
1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі за
конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) роз'яснив, що за
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Застосоване при проведенні йому
перерахунку пенсії правило,
встановлене ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції Закону №3668-VI
від 08.07.2011 року, згідно з яким пенсія
прокурорсько - слідчим працівникам
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, не підлягало
застосуванню для регулювання
правовідносин щодо перерахунку пенсії,
оскільки дія цієї норми права
поширюється на факти, події, що виникли
після набрання чинності Законом
України №3668-УІ «Про заходи щодо
законодавчого реформування пенсійної
системи», тобто при вирішенні питання
пенсійного забезпечення прокурорських
працівників, яким пенсія призначається
вперше після 01 жовтня 2011 року.

Виходячи зі змісту ч.18 ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
Закону №2663 -111 (2663-14) від 12 липня 2001 року,
перерахунок уже призначеної мені
пенсії повинен бути проведений з
розміру 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку, оскільки для
перерахунку пенсії визначальними є
збільшені показники підвищеної
заробітної плати, а не процент
середньомісячного заробітку, розмір
якого йому визначено у максимальних
показниках на час призначення пенсії і
жодний нормативний акт в Україні не
передбачає можливості його зменшення.

Тобто відповідач фактично обмежив
його право на отримання пенсії в
розмірі 90 відсотків і безпідставно
зменшив розмір призначеної йому у 2002
році пенсії з 90 до 80 відсотків.

Окрім того, відмовляючи йому у
відновленні порушеного права,
відповідач посилився на пункт 2 розділу
II «Прикінцевих і перехідних положень»
Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року, зі
змісту якого жодним чином не
вбачається, що при проведенні
перерахунку раніше призначених пенсій
закон №3668-УІ має зворотну дію в часі,
тому змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Позивач позовні вимоги підтримав
повністю, просить суд справу
розглянути без його участі в порядку
письмового провадження, визнати
нечинним розпорядження управління
Пенсійного фонду України в
Монастирищенському районі Черкаської
області 118943 від 10 січня 2014 року про
перерахунок призначеної пенсії у
розмірі 80% від суми місячного
заробітку. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Монастирищенському районі
перерахувати з 01 липня 2012 року
призначену йому пенсію у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівниками прокуратури відповідно
до вимог ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» у розмірі 90% місячного
заробітку та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
виплати суми пенсії, починаючи з 01
липня 2012 року по день проведення
перерахунку на виконання рішення суду.

Під час проведення слухання справи
представник відповідач в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення, в якому зазначили, що
згідно з документами пенсійної справи,
позивач з 03.06.2002 отримує пенсію за
вислугою років, відповідно до Закону
України «Про прокуратуру».

При обчисленні пенсії врахований
страховий стаж 28 років 5 місяців 10 днів,
з них 23 роки 8 місяців 20 днів - період
роботи на посадах державної служби та в
органах прокуратури.

Пенсія обчислена в розмірі 90%
заробітної плати.

У зв'язку зі збільшенням заробітної
плати та згідно з наданими заявами
позивачу проводилися перерахунки
пенсії з 01.10.2003 року, 01.02.2005 року, 01.05.2006
року, 01.06.2007 року, 01.03.2008 року. Після
проведення останнього перерахунку,
розмір пенсії з 01.03.2008 року склав 4814,06
грн.

За період з 01.05.2004 року по 01.12.2004 року, у
зв'язку з перебуванням позивача на
посаді прокурора - пенсія не
виплачувалась.

Пенсійне забезпечення прокурорів
здійснюється відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», та з
урахуванням п.2 розділу II «Прикінцевих
та перехідних положень» Закону України
від 08.07.2011 №3668- V "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", якими
передбачено, що пенсія прокурорам
призначається в розмірі 80% суми їх
заробітної плати.

У зв'язку із збільшенням заробітної
плати, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 505 від
31.05.2012 року, за заявою позивача було
проведено перерахунок пенсії з 01.07.2012
року. Після чого розмір пенсії
збільшився на 817,29 грн.

Пенсію обчислено із заробітної плати
7039,19 грн., у тому числі: 2080,00 грн. -
посадовий оклад; 135,00 грн. - надбавка за
класний чин; 886,00 грн. - надбавка за
вислугу років (40%); інші виплати - 3938,19
грн.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про
Прокуратуру", розмір пенсії, станом на
01.01.2014 року становить 5631,35 грн. (7039,19 грн.
х 80%).

Отже, пенсія позивачу перерахована, з
дотриманням норм чинного
законодавства та матеріалів пенсійної
справи.

Керуючись ст.19 Конституції України,
ст.ст.49, 51, 167, Кодексу адміністративного
судочинства України, ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», п.2 розділу II
«Прикінцевих та перехідних положень»
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи".

Просять відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача по справі
повністю, справу розглянути в порядку
письмового провадження.

Визнати розпорядження управління
ПФУ в Монастирищенському районі
Черкаської області від 10.01.2014 р. за №118943
чинним, та таким, що винесене у
відповідності до норм чинного
законодавства України.

Визнати неправомірною вимогу
позивача перерахувати йому пенсію з
01.07.2012 року по день проведення
перерахунку у розмірі 90% з посиланням
на норму ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру".

При розгляді справи прошу
застосувати норми ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Також просять про розгляд справи
на всіх судових етапах розглядати за
відсутності сторони відповідача по
справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в частині позовних вимог
позовна заява повинна бути залишена
без розгляду і виходить з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, відповідно до ст. 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В постанові Верховного Суду
України від 16.04.2011р. по справі № 21-29а11
викладено наступну, обов'язкову для
застосування всіма судами України,
правову позицію : "Відповідно
до ст. 99 КАС України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Як "інші закони" не можуть
розумітися положення Глави 19 ЦК
України, оскільки позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу, а
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах. Виходячи
зі змісту ст. 99 КАС України, інші закони
- це закони, які встановлюють строки
звернення до адміністративного суду з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір. Загальний шестимісячний строк
застосовується в усіх випадках, коли
законом не встановлені спеціальні
(інші) строки звернення з
адміністративним позовом.

За таких умов при визначенні строку
звернення до суду з відповідним
позовом слід керуватися загальними
правилами, передбаченими КАС України.

Згідно з позицією Вищого
адміністративного суду України, суд
першої інстанції повинен
встановлювати обставини у справі
навіть, якщо сторона заявить про
пропущення строку і суд не визнає
поважними причини такого пропущення.
Зокрема, суд має з'ясувати, чи не було
порушено прав, свобод чи інтересів
позивача, і навіть у разі встановлення
такого порушення відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з
порушення строку звернення до
адміністративного суду (п. 14 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України "Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" від 6 березня
2008 року N 2).

Згідно приписів частини 2 статті 5
КАС України, провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк.

Позивачем ставляться позовні вимоги
про скасування розпорядження УПФ №118943
від 14 серпня 2012 року, тобто, позивач
звернулася до суду з пропуском
встановленого ст. 99 КАС України, строку.

До позовної заяви, заяву про
поновлення строку звернення із
позовом, та доказів поважності його
пропуску, позивачем суду не надано.

Відповідачем навпаки заявляється
вимога про застосування строків
передбачених ст. 99 КАС України.

Разом з тим, з матеріалів справи
випливає, що позивач звернувся до УПФУ
в Монастирищенському районі про
неправильне застосування органами ПФУ
закону України № 3668-У1 від 8 липня 2011
року, який набрав чинності 1 жовтня 2011
року.

Строк звернення до адміністративного
суду - це проміжок часу після
виникнення спору у публічно правових
відносинах, протягом якого особа має
право звернутися до адміністративного
суду із її заявою за вирішенням цього
спору і захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними,
передбачених КАС України, певних
процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному
процесі сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

При визначенні початку строку
звернення до суду з позовом передусім
до уваги береться момент, коли особа
фактично дізналася про наявність
відповідного порушення. Йдеться не про
те, коли особа з'ясувала для себе, що
певні рішення, дії чи бездіяльність
стосовно неї є порушенням, а про те,
коли вона дізналася про ці рішення, дії
чи бездіяльність.

Шестимісячний строк визнано
законодавцем достатнім для того, щоб
особа, яка вважає, що її права, свободи
чи інтереси було порушено, визначилася,
чи буде вона звертатися до
адміністративного суду із відповідним
позовом.

З матеріалів справи випливає, що
позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок йому пенсії у
зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального права 26 грудня 2013
року.

З відповіді УПФ в Монастирищенському
районі за № 33/03 від 3 січня 2014 року, яку
він отримав випливає, що позивачу
відмовлено в перерахуванні пенсії.

Таким чином, суд вважає, що позивач
оскаржує не тільки розпорядження про
перерахунок пенсії від 14.08.2012 року, а й
протиправність дій органів ПФУ про
перерахунок пенсії відповідно до
чинного законодавства, які неправильно
застосували норми матеріального права
при перерахунку йому пенсії і строк
оскарження саме цих дій позивачем не
пропущено.

Разом з тим, відповідно ч. 18 ст. 50-1
Закону України № 1789-Х11 призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку підвищенням
заробітної плати відповідних
категорій прокурорсько-слідчих
працівників. Перерахнок призначених
пенсій проводить з першого числа
місяця, що йде за місяцем, у якому
настали обставини, що тягнуть за собою
зміну розміру пенсій. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більше як
за 12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи. (Постанова
Верховного суду України від 17 грудня 2013
року).

Таким чином, суд вважає, що позивачем
пропущено строк позовної давності по
перерахунку йому пенсії за період з 1
липня 2012 року і в цій частині позовні
вимоги позивача підлягають залишенню
без розгляду, а стягненню підлягає
тільки різниця у фактично отримуваних
позивачем виплат і умов оплати праці,
що існували на день його звільнення з
роботи, тобто з 10 лютого 2013 року по день
звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 5, 72, 99, 100, 107, 165, 244-2 КАС України (із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України "Про
судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010
№2453-VI ), ст. ст. 116,118, 140-141, 155, 158, ЗК
України, ст. 268 ЦК України, Постановою
Пленуму Вищого адміністративного суду
України "Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" від 06.03.2008 року
N 2, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до УПФ України в
Монастирищенському району в частині
виплати йому недоплаченої пенсії у
період з 1 липня 2012 року по 10 лютого 2013
року залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може
бути подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Монастирищенський районний суд
протягом 5 днів з дня отримання копії
повного тексту ухвали.

Суддя:
М.Бурлака