Справа № 320/375/14-а
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.03.2014
Справа № 320/375/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі
адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Мелітополя Юрченко
Віталія Володимировича про скасування
постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить скасувати постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП
України, вказуючи, що постанова
необґрунтована, незаконна та підлягає
скасуванню, оскільки він 14.01.2014 р. він
рухався на автомобілі ВАЗ 2108 по вул.
Дзержинського в м. Мелітополі та був
зупинений інспектором взводу ДПС
Юрченко В.В., який не відрекомендувався,
не назвав причини зупинки, але попросив
надати йому документи для перевірки, на
його запитання у зв'язку з чим
перевірки, йому відповіли: «Ходімо в
патрульну машину», чим порушив п. 14.7
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України № 111 від
27.03.2009 р., де зазначено, що під час
звернення до учасників дорожнього руху
працівник підрозділу ДПС повинен чітко
відрекомендуватися, назвавши свою
посаду, спеціальні звання, прізвище та
причину, суть звернення. Після чого
інспектор ДПС Юрченко В.В. вже в
патрульній машині почав йому
пропонувати якісь варіанти штрафу
невідомо за що, а потім коли він не
погодився він сказав, що потрібно їхати
до міського відділу міліції, на що він
погодився. Вже після того, як вони
приїхали до відділу міліції,
відповідач почав складати протокол
сказавши йому, що його зупинили нібито
за відсутність страхового полісу та
номерного знаку на причепі «Степок» з
яким він рухався, на що він його
повідомив, що страховий поліс в нього є,
оскільки він його зробив ще вчора, а
номерний знак знаходиться в багажнику
разом з заднім бампером причепу, який
довелося зняти оскільки відламалося
кріплення і він міг його загубити.
Вважає, що протокол складено
необґрунтовано, оскільки борг причепу
поламався по дорозі і аби його не
загубити він вжив належних заходів та
убрав борт, де прикручений номер до
багажнику машини, а страховий поліс був
у нього оформлений ще 13.01.2014 р. Не
вислухавши його пояснення інспектор
відмовився та навіть не надав йому
можливості належним чином відобразити
це в протоколі про адміністративне
правопорушення його пояснення з цього
приводу, сказавши, що там не має стільки
місця.

Від позивача надійшла заява з
проханням слухати справу у його
відсутність, на позові наполягає та
просить застосувати до нього ст. 22
КУпАП.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, не повідомив суд про причини
неявки, про час і дату судового
засідання був повідомлений належним
чином, про що свідчить його підпис в
поштовому повідомленні, заяви про
відкладення розгляду справи та про
розгляд справи за його відсутності від
нього не надходило, тому суд визнає
його неявку неповажною, та вважає
можливим ухвалити рішення за його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, з
урахування заяв сторін про розгляд
справи за їх відсутності, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задовольнити.

Постановою інспектора ДПС групи ДПС
ВДАІ Мелітопольського МВ Юрченко В.В.
від 14.01.2014 р. позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 126 ч. 1 КпАП України за те, що він
14.01.2014 р. о 12-30 год., керував автомобілем
ВАЗ 2108, д/з 147-13 НЕ, в м. Мелітополі по вул.
Дзержинського, буксирував причіп ЗАЗ
8101, д/н НОМЕР_1, на якому був відсутній
державний номерний знак та відсутній
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, чим допустив порушення п.п. 2.9
«в», 30.2, 2.1 «г» ПДР України, передбачене
ч. 1 ст. 126 КпАП України та на нього
накладено штраф в розмірі 425 грн., що
підтверджується копією постанови
серії АА2 № 886226 від 14.01.2014 р. по справі
про адміністративне правопорушення
/а.с. 6/.

В судовому засіданні судом був
оглянутий адміністративний матеріал
відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 1 КпАП
України.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил
дорожнього руху, водієві забороняється
керувати транспортним засобом, не
зареєстрованим у Державтоінспекції,
без номерного знака або з номерним
знаком, що: не належить цьому засобу; не
відповідає вимогам стандартів;
закріплений не в установленому для
цього місці; закритий іншими
предметами чи забруднений, що не дає
змоги чітко визначити символи
номерного знака з відстані 20 м;
неосвітлений (у темну пору доби або в
умовах недостатньої видимості) чи
перевернутий.

Згідно п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху,
водій механічного транспортного
засобу повинен мати при собі: поліс
(сертифікат) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Водії, які відповідно до
законодавства звільняються від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на території України, повинні
мати при собі відповідні підтвердні
документи (посвідчення).

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього
руху, на механічних транспортних
засобах (за винятком трамваїв і
тролейбусів) і причепах у передбачених
для цього місцях встановлюються
номерні знаки відповідного зразка. На
трамваях і тролейбусах наносяться
реєстраційні номери, що надаються
відповідними уповноваженими на те
органами. Забороняється змінювати
розміри, форму, позначення, колір і
розміщення номерних знаків, наносити
на них додаткові позначення або
закривати їх, вони повинні бути чистими
і достатньо освітленими.

Стаття 126 ч. 1 КпАП України передбачає
адміністративну відповідальність за
керування транспортними засобами
водіями, які не мають при собі або не
пред'явили чи не передали для перевірки
освідчення водія відповідної
категорії, талона до нього,
реєстраційних та інших документів, що
підтверджують право користування чи
розпорядження транспортним засобом, а
у випадках, передбачених
законодавством, належно оформленого
дорожнього (маршрутного) листа або
документів на вантаж, що перевозиться,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а так само поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
«Зелена картка»).

Страхування цивільно-правової
відповідальності відповідно до п.9 ст. 7
Закону України «Про страхування» є
обов'язковим та здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

13.01.2014 р. відповідно до Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» було укладено поліс № АС/9690386
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів з «Українською
охоронно-страховою компанією» /а.с. 8/.

При визначені виду і міри
адміністративного стягнення, згідно зі
ст. 33 КпАП України враховується
характер здійснених правопорушень,
особу правопорушника, ступень його
вини, майнове становище, обставини
пом'якшуючи і обтяжуючи
відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП
України, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
повинна містити найменування органу
(посадової особи), яка винесла
постанову; дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої
розглядається справа; опис обставин,
з'ясованих під час розгляду справи;
зазначення нормативно - правового акту,
яким передбачена відповідальність за
дане адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Відповідно п.3 ч. 1 ст. 288 КпАП України
постанова по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена, а саме, постанова
іншого органу (посадової особи) про
накладення адміністративного
стягнення - до вищестоящого органу
(вищестоящій посадовій особі) або до
районного, міського районного в місті,
міського або міськрайонного суду, в
порядку, визначеному КпАП України, з
особливостями, встановленими Кодексом
України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України,
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання противоправними рішень
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; стягнення з відповідача
коштів; тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян; примусовий
розпуск (ліквідацію) об'єднання
громадян; примусове видворення
іноземця чи особи без громадянства за
межі України; визнання наявності чи
відсутності компенсації (повноважень)
суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
суб'єкту владних повноважень.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 293 КпАП України
орган, (посадова особа), при розгляді
скарги на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність та
обґрунтованість винесеної постанови
та може скасувати постанову та закрити
справу, змінити міру стягнення в
рамках, передбачених нормативним актом
про відповідальність за
адміністративне правопорушення, але,
щоб стягнення не було посилене.

Згідно ст. 22 КпАП України при
малозначності скоєного
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважена
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Як встановлено в судовому засіданні
скоєне позивачем правопорушення не
потягло настання будь-яких негативних
наслідків, стан здоров'я ОСОБА_1, з
урахуванням характеру та обставин
правопорушення, суд визнає його
малозначним, та вважає можливим
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності та оголосити йому
усне зауваження.

Таким чином, суд вважає, що постанову по
справі про адміністративне
правопорушення відносно позивача слід
скасувати, звільнити ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності та
оголосити йому усне зауваження.
Провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 69, 71, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 22, 33, 122 ч.1, 287, 289, 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Правилами дорожнього
руху України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора
взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Мелітополя Юрченко Віталія
Володимировича про скасування
постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 №
886226 від 14.01.2014 р. винесену інспектором
ДПС групи ДПС ВДАІ Мелітопольського МВ
Юрченко Віталієм Володимировичем про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 126 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 звільнити від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч. 1 ст. 126 КпАП України,
оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
провадженням закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя: