Справа № 2а-8301/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Справа № 60561/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Держкомзему в
Чортківському районі на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 19.05.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Держкомзему в
Чортківському районі про визнання
протиправними дії та зобов'язання
видати Державні акти на право
власності на землю, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 04.04.2011 року звернулась в суд з
позовом про визнання протиправними дії
Управління Держкомзему в
Чортківському районі Тернопільської
області стосовно відмови у видачі
Державних актів на право власності на
землю та зобов'язання видати Державні
акти на право власності на землю
посилаючись на те,що відповідно до
договору дарування від 26 листопада 2003
року вона отримала в дар від гр. ОСОБА_2
житловий будинок по АДРЕСА_1. Будівля
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,4601 га. Вказана земельна ділянка
була виділена попередньому власнику
будинку й рішенням
Горішньовигнанської сільської ради №70
від 15 травня 1996 року її було передано
безоплатно у приватну власність гр.
ОСОБА_2

Оскаржуваною постановою Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 19.05.2011 року позов заяву задоволено.
Визнано протиправними дії Управління
Держкомзему в Чортківському районі
Тернопільської області стосовно
відмови ОСОБА_1 в погодженні технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку по АДРЕСА_1
площею 0,4601 га , в тому числі: 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, та 0, 210 га і для
ведення особистого селянського
господарства. Зобов'язано Управління
Держкомзему в Чортківському районі
Тернопільської області виготовити,
зареєструвати та видати ОСОБА_1
Державні акти на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,4601
га , в тому числі: 0,25 га - для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та 0,
2101 га - для ведення особистого
селянського господарства.

У поданій апеляційній скарзі
управління Держкомзему в
Чортківському районі просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволення
позовних вимог відмовити в повному
обсязі, покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що в частині виготовлення та видачі
Державного акту на земельну ділянку
площею 0,2101 га для ведення особистого
селянського господарства. В решті
позовних вимог не визнає з наступних
підстав. Відповідно до ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі:
а)приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;
б)одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;
в)одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.
Стаття 118 Земельного кодексу України
встановлює порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами. Громадянин, зацікавлений
у приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Враховуючи ст. 56 Закону України «Про
землеустрій» яка зазначає, що технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає: а)пояснювальну записку;
б)технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну

ділянку; в)копії заяв фізичних або
клопотання юридичних осіб; г)матеріали
польових геодезичних робіт і план
земельної ділянки, складений за

результатами кадастрової зйомки; г)
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про
надання або передачу земельної ділянки
у власність або надання в користування,
у тому числі на умовах оренди; д)акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; є) акт перенесення в натуру
(на місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності; є)
кадастровий план земельної ділянки; ж)
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Документами, що посвідчують право на
земельну ділянку відповідно до ст. 126
Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:
а)цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в

порядку, встановленому законом, у разі
набуття права власності на земельну
ділянку за

такою угодою; б)свідоцтвом про право на
спадщину.

При набутті права власності на
земельну ділянку на підставі
документів, визначених частиною другою
цієї статті, державний акт на право
власності на земельну ділянку, що
відчужується, долучається до
документа, на підставі якого відбувся
перехід права власності на земельну
ділянку, в кожному такому випадку
відчуження земельної ділянки.

Враховуючи вище наведене, а також той
факт, що позивачці не одноразово
рекомендувалося звернутися до органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування за місцем розташування,
земельної ділянки для передачі її у
власність було проігноровано, немає
проекту встановлення меж населеного
пункту, тому просить в цій частині
позову відмовити.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до договору дарування від 26
листопада 2003 року позивачка отримала в
дар від гр. ОСОБА_2 житловий будинок по
АДРЕСА_1. Будівля знаходиться на
земельній ділянці площею 0,4601 га.
Вказана земельна ділянка була виділена
попередньому власнику будинку й
рішенням Горішньовигнанської
сільської ради №70 від 15 травня 1996 року
її було передано безоплатно у приватну
власність гр. ОСОБА_2.

Рішенням Чортківського районного суду
Тернопільської області від 27 жовтня 2010
року визнано за ОСОБА_1, право власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею
0,4601 га, в тому числі: 0,25 га. - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, 0,2101 га - для ведення
особистого селянського господарства.
Рішення набрало законної сили.

Однак, відповідач не виконав рішення
суду і відмовляється виконувати,
посилаючись на відсутність та
неможливість виготовлення , із-за
необхідності значних коштів, проекту
встановлення меж населеного пункту.

В даному випадку відповідачем порушені
права позивачки передбачені нормами
земельного законодавства, а саме ч.3
ст.116,120,126 ЗК України, які підлягають
поновленню шляхом задоволення позову.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_1 04.04.2011 року звернулась в суд з
позовом про визнання протиправними дії
Управління Держкомзему в
Чортківському районі Тернопільської
області стосовно відмови у видачі
Державних актів на право власності на
землю та зобов'язання видати Державні
акти на право власності на землю
посилаючись на те,що відповідно до
договору дарування від 26 листопада 2003
року вона отримала в дар від гр. ОСОБА_2
житловий будинок по АДРЕСА_1. Будівля
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,4601 га. Вказана земельна ділянка
була виділена попередньому власнику
будинку й рішенням
Горішньовигнанської сільської ради №70
від 15 травня 1996 року її було передано
безоплатно у приватну власність гр.
ОСОБА_2

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 2 статті 14
Конституції України право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно до ч.1 ст. 9 Земельного Кодексу
України (який діяв на час прийняття
рішення про надання земельної ділянки)
передача земельних ділянок у власність
належала до відання сільських,
селищних і міських районного
підпорядкування Рад народних
депутатів у галузі регулювання
земельних відносин на їх території.

Статтею 17 цього Кодексу було
встановлено, що передача земельних
ділянок у колективну та приватну
власність, провадиться Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Частиною 2 статті 78 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності на землю набувається та
реалізується на підставі Конституції
України, цього Кодексу, а також інших
законів, що видаються відповідно до
них.

У частині першій статті 116 Земельного
кодексу України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
комунальної власності за рішенням
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 65 ЗК України до земель
сільського населеного пункту належать
усі землі, що знаходяться в межах,
установлених для цього пункту в
порядку землеустрою. Землі сільського
населеного пункту перебувають у
віданні сільської ради. Межі сільських
населених пунктів встановлюються і
змінюються районною, міською в
адміністративному підпорядкуванні
якої є район, Радою народних депутатів.
Використання земель сільського
населеного пункту здійснюється
відповідно до проектів планування та
забудови даного населеного пункту.

Таким чином, судом встановлено, що
рішенням уповноваженого органу
місцевого самоврядування, яке
залишається чинним і не скасованим, в
установленому порядку надано
безоплатно у власність земельну
ділянку в с. Переходи
Горішньовигнанської сільської ради
Чортківського району Тернопільської
області. Будівля знаходиться на
земельній ділянці площею 0,4601 га.
Вказана земельна ділянка була виділена
попередньому власнику будинку й
рішенням Горішньовигнанської
сільської ради №70 від 15 травня 1996 року
її було передано безоплатно у приватну
власність гр. ОСОБА_2

Рішенням Чортківського районного суду
Тернопільської області від 27 жовтня 2010
року визнано за ОСОБА_1, право власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею
0,4601 га, в тому числі: 0,25 га. - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, 0,2101 га - для ведення
особистого селянського господарства.
Рішення набрало законної сили.

Статтею 29 Закону України «Про
землеустрій» визначено, що
документація із землеустрою включає в
себе текстові та графічні матеріали і
містить обов'язкові положення,
встановлені завданням на розробку
відповідного виду документації.
Документація із землеустрою
розробляється на основі завдання на
розробку відповідного виду
документації, затвердженого
замовником.

Отже, проектна документація із
землеустрою розробляється на підставі
затвердженого відповідачем технічного
завдання на складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
а тому відповідач відмовивши позивачу
у видачі такого завдання порушує його
право на приватизацію земельної
ділянки, яка в установленому порядку
надана йому у власність.

Відповідно ст.1 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
виконавчу владу в областях, районах,
районах Автономної Республіки Крим, у
містах Києві та Севастополі здійснюють
обласні, районні, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації. Місцева державна
адміністрація є місцевим органом
виконавчої влади і входить до системи
органів виконавчої влади. Місцева
державна адміністрація в межах своїх
повноважень здійснює виконавчу владу
на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
Кодексом України, та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 17 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених
Земельним кодексом України.

Згідно абзацу 1 п.12 Перехідних положень
ЗК України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади. Однак застосувати
вказаних норм при вирішенні даної
справи колегія суддів не вбачає
правильним, оскільки згідно матеріалів
справи не вбачається порушення межі
виділення земельної ділянки сільською
радою і не встановлено порушення нею
законодавства при видачі спірної
земельної ділянки будь-якого рішення
оскарженого до компетентних органів чи
суду в межах повноважень контролюючим
органом державної влади. Відсутність
доказів свідчить про невстановлений
механізм порушення права на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,25 га,що оспорює відповідач.

Відповідно до приписів чинного
законодавства, Державний комітет із
земельних ресурсів України
(Держкомзем) є центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, забезпечує реалізацію
державної політики та управління у
сфері регулювання земельних відносин,
використання, охорони та проведення
моніторингу земель, ведення державного
земельного кадастру, та здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Держава делегувала Держкомзему
України та його структурними
підрозділам виконання передбачених
Земельним кодексом України та іншими
законами і нормативними актами
повноважень по землеустрою,
землевпорядкуванню, державній системі
земельно-кадастрових робіт, та інші
повноваження по земельним
правовідносинам

Згідно з п.1.15. Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої Наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
N 43 від 04.05.1999р. (у редакції чинній на час
виникнення спірних відносин), розробку
технічної документації зі складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою здійснюють суб'єкти
господарювання, які отримали ліцензії
на провадження господарської
діяльності щодо проведення
землевпорядних робіт, або
територіальні органи земельних
ресурсів.

Технічна документація зі складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою згідно з п.1.16 вказаної
Інструкції включає: - виписку з рішення
відповідної ради або державної
адміністрації про надання у постійне
користування, передачу у власність або
продаж земельної ділянки, договір
відчуження земельної ділянки (договір
купівлі-продажу, дарування, міни, інші
цивільно-правові угоди), рішення суду; -
технічне завдання на розробку
технічної документації зі складання
державного акта),- журнал польових
вимірювань (крім випадків відчуження
земельної ділянки із земель приватної
власності); - кадастровий план
земельної ділянки, складений за
результатами зйомки; - збірний
кадастровий план суміжних
землевласників і землекористувачів -
відомість обчислення площі земельної
ділянки; - відомість обробки
теодолітного ходу та вирахування
координат поворотних точок меж
земельної ділянки - експлікація
земельних угідь згідно з формою 6-зем.

Положення вказаної Інструкції не
містять вимог про надання при подачі
заяви на розробку технічної
документації зі складання державного
акта документів, через відсутність
яких відповідач відмовляв позивачу.
Також в даному положенні відсутній
механізм відмови від видачі Державного
акту, у зв'язку із розташуванням
ділянки за межами населеного пункту, що
позбавляє можливості належним чином
виготовити державний акт на право
власності на землю.

Відповідно до пункт 1 розділу Х
Перехідних положень Земельного
кодексу України від 25.10.2001 року,
рішення про передачу громадянам
України безоплатно у приватну
власність земельних ділянок, прийняті
органами місцевого самоврядування
відповідно до Декрету Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
"Про приватизацію земельних ділянок", є
підставою для виготовлення та видачі
цим громадянам або їх спадкоємцям
державних актів на право власності на
земельну ділянку за технічною
документацією щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

З урахуванням встановлених судом
фактичних обставин справи колегія
суддів дійшла до висновку, що
відповідачем при розгляді заяви
позивача щодо видачі і оформлення
права власності на спірну земельну
ділянку вказані положення не
дотримані, що в свою чергу зумовило
звернення позивача за захистом
порушеного права до суду.

Відтак, з огляду на викладені норми
законодавства та встановлені фактичні
обставини справи, колегія суддів
дійшла до висновку, що для повного
захисту прав позивача на житловий
будинок по АДРЕСА_1. Будівля
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,4601 га. Вказана земельна ділянка
була виділена попередньому власнику
будинку і рішенням
Горішньовигнанської сільської ради №70
від 15 травня 1996 року її було передано
безоплатно у приватну власність гр.
ОСОБА_2, що також підтверджене рішенням
суду, яке набуло законної сили від
27.10.2010 року Чортківського районного
суду Тернопільської області. Однак,
відповідач не виконав рішення суду і
відмовляється виконувати, посилаючись
на відсутність та неможливість
виготовлення оспорюваних актів, із-за
необхідності значних коштів, проекту
встановлення меж населеного пункту, що
не впливає на можливість виготовлення
Державного акту про право власності на
земельну ділянку.

З урахуванням вищенаведених норм
матеріального та процесуального права,
судом встановлено порушення
відповідачем прав позивача, позовні
вимоги є підставними та обґрунтованими
доведеними належними та допустимими
засобами доказування та підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні справи, у яких однією зі
сторін є орган державної влади, інший
державний орган.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, постанова суду прийнята з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст.
202 КАС України постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4
ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Держкомзему в Чортківському районі -
задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 19.05.2011
року у справі № 2а-8301/11 - скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 до управління Держкомзему в
Чортківському районі про визнання
протиправними дії та зобов'язання
видати Державні акти на право
власності на землю задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Держкомзему в Чортківському районі
Тернопільської області стосовно
відмови ОСОБА_1 в погодженні технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку по АДРЕСА_1
площею 0,4601 га , в тому числі: 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, та 0, 210 га і для
ведення особистого селянського
господарства.

Зобов'язати Управління Держкомзему в
Чортківському районі Тернопільської
області розглянути документацію та
вирішити питання щодо виготовлення,
зареєстрування та видачі ОСОБА_1
Державні акти на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,4601
га , в тому числі: 0,25 га - для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та 0,
2101 га - для ведення особистого
селянського господарства.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар