Справа № 826/20663/13-а
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
«Софіт-Люкс»доКиївської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби у м. Києвіпро скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 03.10.2013 №
100250000/2013/600810/2 та стягнення надмірно
сплачених коштів у розмірі 39 568,55 грн.
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«СОФІТ-ЛЮКС» (далі - позивач або ТОВ
«СОФІТ-ЛЮКС») з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України (далі -
відповідач 1) та Головного управління
Державної казначейської служби у м.
Києві (далі - відповідач 2) про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
від 03.10.2013 № 100250000/2013/600810/2 та стягнення
надмірно сплачених коштів у розмірі 39
568,55 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що дії
відповідача щодо коригування
заявленої позивачем митної вартості
товарів є протиправними. Вимагаючи
додаткові документи, відповідач не
зазначив, які саме відомості вони
повинні підтвердити, проте, незважаючи
на дану обставину, позивачем були
надані усі документи. Незважаючи на
наявність у відповідача усіх
необхідних документів, які містили
відомості щодо підтвердження
задекларованої митної вартості
товарів за основним методом, органом
доходів і зборів застосовано метод 2В з
урахуванням вимог ст.60 Митного кодексу
України, в результаті чого митним
органом порушені положення ч.4 ст.57
Митного кодексу України щодо
проведення процедури консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом.

Відповідачі явку своїх представників
на судових засіданнях не забезпечили,
письмові заперечення подані також не
були.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи неявку в судове засідання
29.01.2014 представників відповідачів,
відсутність потреби заслухати свідків
чи експертів, суд вирішив розглянути
адміністративну справу № 826/20663/13-а в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно
дослідивши докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Між компанією «ZHJIANG FIRST GROUP CO., LTD» та ТОВ
«СОФІТ-ЛЮКС» укладено
зовнішньоекономічний контракт № SMA16
від 02.04.2012.

Відповідно до контракту інвойс -
означає невід'ємний документ до
контракту, в якому сторони погоджують
асортимент, кількість, ціну за одиницю
товару, загальну вартість та умови
поставки кожної поставки Товару, і має
силу специфікації.

Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2
контракту ціни на кожну конкретну
партію товару визначені в Інвойсі,
встановлені в доларах США.

За даними інвойсу від 21.08.2013 № 2013F03А69А
на адресу позивача постачався товар -
світильники, загальною вартістю 23 166,00
дол. США.

На виконання умов контракту
декларантом ОСОБА_1 подано 03.10.2013 для
митного контролю первинну електронну
митну декларацію (далі-ЕМД) №
100250000/2013/072651, за якою задекларовано в
режимі «ІМ-40» наступний товар -
світильники побутові електричні, які
підвішуються або закріплюються на
стелі, внутрішні, з комбінованих
матеріалів (метал. спл, полімерні м-ли,
скло), призначені для використання з
газорозрядними лампами, не для
вибухонебезпечних середовищ, без
телерадіопередавача та/або приймача:
PLF50 2*36W - 4050 шт. Країна виробництва CN.
Торговельна марка MAGNUM. Виробник «NINGBO
JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO., LTD» (код товару згідно
УКТЗЕД ).

Митна вартість товару задекларована за
основним методом, тобто за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) у
розмірі 23 166,00 дол. США (185 165,84 грн.).

Для підтвердження митної вартості
товарів позивачем подані наступні
документи: зовнішньоекономічний
контракт № SMA16 від 02.04.2012, додаткова
угода до нього № 1 від 18.02.2013, додаткова
угода до нього № 2 від 19.07.2013, інвойс №
2013F03А69А від 21.08.2013, довідка про
транспортні витрати від 27.09.2013 (з
посиланням, що вантаж додатково не
страхувався), договір про
транспортно-експедиторське
обслуговування № 08/01/2013 від 08.01.2013,
інвойс за транспортно-експдиційні
послуги HD Logistic Management Ltd. від 06.09.2013 № HK0981,
інвойс завірений ТПП країни
відправника від 21.08.2013, CMR 1615 від 02.10.2013,
коносамент ZENNLAQB334306 від 27.08.2013,
пакувальний лист № 2013F03А69А від 21.08.2013,
висновок про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією В-4962/3 від 26.09.2013, сторінки
каталогу виробника, калькуляція
виробника товару, прайс-листи від
виробника та продавця, виписка з
бухгалтерської документації на такі ж
товари, ввезені раніше від 03.10.2013.

У зв'язку із спрацюванням АСАУР за
напрямком - митна вартість у посадової
особи митного поста «Західний»
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
Мірошниченко В.О. виникли сумніви щодо
можливого заниження позивачем
заявленої митної вартості товарів.

Крім того, органом доходів і зборів у
рішенні про коригування митної
вартості товарів № 100250000/2013/600810/2 від
03.10.2013 зазначено, що документи надані
для підтвердження заявленої митної
вартості товару містять розбіжності, а
саме: додаткова угода № 1 до контракту
№ SMA16 від 02.04.2012 завірена печаткою
продавця, яка не співпадає з печаткою
продавця, якою безпосередньо завірено
контракт № SMA16 від 02.04.2012.

Крім того, відповідачем було здійснено
порівняння заявленої митної вартості
товарів із митною вартістю товарів за
МД №500060001/2013/28087 від 10.07.2013 та МД
№100250000/2013/65720 від 02.08.2013, митне
оформлення яких вже здійснено. Згідно
із рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів
від 03.10.2013 № 100250000/2013/600810/2 було
встановлено, що заявлена позивачем
митна вартість товару є значно нижчою
за митну вартість товарів, з якими
здійснювалось порівняння.

У зв'язку із зазначеним вище посадовою
особою відповідача 1 Мірошниченком В.О.
було витребувано у позивача додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, а саме: якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам не користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями: інші наявні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів (за власним бажанням).

03.10.2013 на вимогу відповідача 1 позивачем
повторно відправлено в електронному
вигляді наступні документи: контракт №
SMA16 від 02.04.2012 (у форматі PDF), попередню
угоду з продавцем від 28.03.2012 (де
обговорені зразки печаток, якими
продавець може завіряти документи).

Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів відповідачем 1 було
здійснено коригування митної вартості
товару, в результаті чого прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів від 03.10.2013 №
100250000/2013/600810/2 за другорядним методом на
основі віднімання.

Згідно із рішенням про коригування
митної вартості товарів від 03.10.2013 №
100250000/2013/600810/2 орган доходів і зборів
скоригував митну вартість товару з 23 166
дол. США (185 165,84 грн.) до 44 631,00 дол. США (356
735,58 грн.).

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення про коригування митної
вартості товарів, у митному оформленні
товарів за ЕМД № 100250000/2013/072651 було
відмовлено, що підтверджується карткою
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні, випуску чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 03.10.2013 №
100250000/2013/01797.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із
наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51
Кодексу відомості про митну вартість
товарів використовуються для
нарахування митних платежів.

Згідно із частиною 1 статті 52 Митного
кодексу України заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та главою 8 Кодексу.

Відповідно до підпункту 4.5.10 пункту 4.5
розділу 4 Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа (далі -
Порядок), затвердженого наказом
Мінфіну від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим
у Мін'юсті 10.08.2012 за № 1360/21672, перевірка
правильності визначення митної
вартості товарів належить до митних
формальностей, що виконуються при
митному оформленні МД.

Згідно із пунктом 29 статті 4 Митного
кодексу України митні формальності -
сукупність дій, що підлягають
виконанню відповідними особами і
органами доходів і зборів з метою
дотримання вимог законодавства
України з питань державної митної
справи.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу
України встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті
54 Митного кодексу України орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу
України встановлений перелік
документів, які підтверджують митну
вартість, а саме:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно із частинами 3, 4 статті 53 Митного
кодексу України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Позивачем подано відповідачу 1
обов'язкові документи для
підтвердження митної вартості товарів
та на вимогу органу доходів і зборів
усі додаткові документи.

Вартість товарів підтверджується
інвойсом від 21.08.2013 № 2013F03А69А,
прайс-листом ZHEJIANG FIRSD GROUP CO., LTD від 21.08.2013,
прайс-листом NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO., LTD від
20.08.2013, калькуляціями виробника товару,
декларацією країни відправлення. Крім
того, експертним висновком
Житомирської торгово-промислової
палати від 26.09.2013 № В-4962/3 підтверджено,
що ринкова вартість продукції
відповідає її контрактній ціні.

Транспортні витрати позивача
підтверджені наступними документами:
договором про
транспортно-експедиторське
обслуговування № 08/01/2013 від 08.01.2013 з
додатками, інвойсом на
транспортно-експдиційні послуги HD Logistic
Management Ltd. від 06.09.2013 № HK0981, довідкою HD
Logistic Management Ltd. від 27.09.2013.

Інших документів відповідач 1 не
витребував, що дає підстави для
висновку, що цих документів було
достатньо для підтвердження заявленої
позивачем митної вартості товарів.

У гр.33 оскаржуваного рішення Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів
посилається на неподання позивачем
додатково витребуваних документів на
підтвердження митної вартості товару,
проте позивачем надано суду
підтвердження надання таких
документів відповідачу 1 - роздруківку
електронного повідомлення, яким 03.10.2013
о 16:29:44 було надіслано запитувані
органом доходів і зборів документи,
крім документів, які не передбачені
умовами контракту № SMA16 від 02.04.2012. В
свою чергу відповідачем 1 не надано до
суду жодних пояснень з цього приводу.

Суд не бере до уваги те, що причиною для
витребування додаткових документів на
підтвердження митної вартості товару у
декларанта стала печатка продавця, яка
за припущенням органу доходів і зборів
відрізняється в контракті № SMA16 від
02.04.2012 та в додатковій угоді № 1 до
нього, оскільки документального
підтвердження даного твердження
відповідачем 1 не надано.

Відповідно до даних у гр. 20 ЕМД №
100250000/2013/072651, підпункту 4.9 пункту 4
контракту та інвойсу від 21.08.2013 №
2013F03А69A товари постачались на умовах FOB
Ningbo.

Згідно із Офіційними правилами
тлумачення торговельних термінів
(редакція 2000), прийнятих Міжнародною
торговельною палатою 01.01.2000 (далі
-Інкотермс 2000), термін «франко-борт»
означає, що поставка є здійсненою
продавцем, коли товар перейшов через
поручні судна в названому порту
відвантаження. Це означає, що з цього
моменту усі витрати й ризики втрати чи
пошкодження товару повинен нести
покупець.

Правилом Б.3 до терміну FOB Інкотермс 2000
встановлено:

а) Договір перевезення

Покупець зобов'язаний за власний
рахунок укласти договір перевезення
товару від названого порту
відвантаження.

б) Договір страхування.

Немає зобов'язань.

Крім того, у довідці HD Logistic Management Ltd. від
27.09.2013 зазначено, що вантаж додатково не
страхувався.

Загальна вартість товарів складає 23 166
дол. США (185 165,84 грн.), транспортні
витрати - 2 425 дол. США (19 383,02 грн.). Отже,
загальна митна вартість товарів
становить 25 591 дол. США (204 548,86 грн.).

Згідно із частиною 2 статті 58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

На підставі зазначеного вище, суд
приходить до висновку, що відповідачем
1 не доведено неможливість
застосування основного методу
визначення митної вартості товарів,
оскільки декларантом документально
підтверджена заявлена ним митна
вартість товарів, відомості є
об'єктивними та достовірними, а
заявлена митна вартість містить усі
необхідні складові, які повинна
містити згідно із умовами поставки та
вимогами Митного кодексу України.

У гр.33 оскаржуваного рішення орган
доходів і зборів посилається на
наявність у ціновій базі ЄАІС вищої
митної вартості товарів за МД
500060001/2013/28087 від 10.07.2013 та МД 100250000/2013/65720
від 02.08.2013, митне оформлення яких
здійснено у час максимально наближений
до часу ввезення позивачем оцінюваних
товарів. Однак, жодного обґрунтування
щодо застосування даного джерела
інформації при винесені рішення про
коригування митної вартості товарів
відповідачем 1 до суду не надано.

Крім того, у справі відсутні докази
проведення консультацій між
декларантом та Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів.

Вимоги до рішення про коригування
митної вартості товарів встановлені у
частині 2 статті 55 Митного кодексу
України.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої
ним особи на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої
ним особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
до органу вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до пункту 2.1 Розділу ІІ
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012
№598, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195,
посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

У випадку визначення митної вартості
оцінюваних товарів із застосуванням
методу на основі віднімання вартості
(стаття 62 Кодексу) зазначаються
докладна інформація та джерела, які
використовувалися митним органом при
її визначенні.

В порушення зазначених вище вимог
оскаржуване рішення не містить
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, пояснень щодо
зроблених коригувань.

Зважаючи на зазначене вище, суд
приходить до висновку, що заявлені
позивачем відомості є об'єктивними,
підтверджені документально та такими,
що піддаються обчисленню.

Відповідачем 1 не надано суду
переконливих доказів щодо законності
рішення про коригування митної
вартості товарів від 03.10.2013 №
100250000/2013/600810/2, в свою чергу позивачем
обґрунтовано та надано належні докази,
які підтверджують незаконність його
прийняття.

Відповідно до статті 27 Митного кодексу
України якщо задоволення скарги на
рішення, дії або бездіяльність органів
доходів і зборів або їх посадових осіб
пов'язане з виплатою грошових сум, їх
виплата здійснюється за рахунок
державного бюджету органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, на
підставі рішення суду, органу чи
посадової особи щодо задоволення
скарги повністю або частково в порядку,
визначеному законом.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т
А Н О В И В:

Позовні вимоги ТОВ «Софіт-Люкс»
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення про
коригування митної вартості від 03.10.2013
№100250000/2013/600810/2 Київської регіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
на користь ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно
сплачених коштів у розмірі 39 568,55 грн., з
яких: ввізного мита - 7 609,34 грн. та ПДВ - 31
959,21 грн.

Присудити на користь ТОВ «Софіт-Люкс»
суму судового збору у розмірі 182,70грн.,
та 73,08грн. з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Н.М. Клименчук