Справа № 119/8124/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 березня 2014 року м.
Київ К/800/12880/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосії Автономної Республіки Крим
на постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 13
листопада 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосії Автономної Республіки Крим
про визнання протиправною
бездіяльності, рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Феодосійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 13 листопада 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року, позов задоволено
частково: визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Феодосії щодо
невиплати ОСОБА_2 з 01.01.2012 р. довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до вимог Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»;
визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосії від 12.08.2013 р. про відмову у
виплаті ОСОБА_2 з 01.01.2012 р. довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до вимог Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Феодосії з 01.01.2012 р. по
02.06.2013 р. здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 щомісячного грошового
утримання судді у відставці, виходячи
із розрахунку грошового утримання
судді, працюючого на відповідній
посаді; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосії
з 03.06.2013 р. по 31.12.2013 р. здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
щомісячного грошового утримання судді
у відставці відповідно до статті 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», виходячи із розрахунку
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді, з урахуванням
стажу роботи на посаді судді більш 20
років та без обмеження граничного
розміру.

Судові рішення в частині задоволення
позову за період з 01.01.2012 р. по 02.06.2013 р.
мотивовані тим, що у зв'язку з
підвищенням посадових окладів суддів
відповідно до статті 129 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
відповідач зобов'язаний був провести
позивачу перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
виходячи з розміру 80% грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, встановленого частиною
третьою статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.
Водночас, задовольняючи позов за
період з 03.06.2013 р. по 31.12.2013 р., суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що рішенням Конституційного Суду
України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" у редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи". У
зв'язку з цим право судді у відставці на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в разі зміни
грошового утримання працюючого судді
передбачено частиною третьою статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" та визначається у відсотковому
(від 80% до 90%) розмірі грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.Феодосії
Автономної Республіки Крим зазначає,
що згідно з частиною четвертою статті
138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
проводиться виключно суддям
Конституційного Суду України, а відтак,
з огляду на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
судові рішення та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосії Автономної Республіки Крим
на постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 13
листопада 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м Феодосії Автономної Республіки Крим
про визнання протиправною
бездіяльності, рішення, зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак