Справа № 2а-1838/12/2170
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/800/3164/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Пасічник С.С.

Кочана В.М.,

Олексієнка М.М,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Міністерства внутрішніх справ України
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Міністра внутрішніх справ України
Захарченка Віталія Юрійовича,
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до Міністра внутрішніх
справ України Захарченка В.Ю. про
визнання бездіяльності щодо ненадання
за підписом Міністра відповіді на
скаргу позивача від 09 квітня 2012 року
неправомірною та зобов'язання надати
відповідь на зазначену скаргу, а також
стягнення понесених матеріальних
збитків, пов'язаних зі зверненням до
суду.

В ході розгляду справи Херсонський
окружний адміністративного суд
ухвалою від 09.10.2010 р. залучив до участі у
справі як іншого відповідача
Міністерство внутрішніх справ України.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року, позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
Міністерство внутрішніх справ України
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просило рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати й
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню, а рішення
судів попередніх інстанцій, які він
просив залишити без змін, -
обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 було направлено
09 квітня 2012 року рекомендованим листом
№124 письмову скаргу до Міністра
внутрішніх справ України Захарченка
В.Ю., в якій зазначив, що звернувся до
Міністра, оскільки начальником
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Херсонській області
після його неодноразових звернень не
надано письмових відповідей. Даний
лист був вручений уповноваженій особі
на одержання пошти Міністерства
внутрішніх справ України 17 квітня 2013
року, що підтверджується листом
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про звернення громадян» громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами
та пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно із частиною першою статті 7
вказаного Закону звернення, оформлені
належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про звернення громадян» органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
рішення.

Згідно з пунктом 6 частини першої
статті 18 Закону України «Про звернення
громадян» громадянин, який звернувся
із заявою чи скаргою до органів
державної влади, місцевого
самоврядування має право одержати
письмову відповідь про результати
розгляду чи скарги.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про
звернення громадян» передбачено, що у
разі необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу.

Згідно з п.3.1 Положення про порядок
роботи зі зверненнями громадян і
організації і їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України, затвердженого наказом МВС
України від 10 жовтня 2004 року № 1177,
діловодство, пов'язане зі зверненнями
громадян, ведеться окремо від інших
видів діловодства і покладається на
відділ розгляду звернень і прийому
громадян Департаменту документального
забезпечення та режиму Міністерства
внутрішніх справ України.

Отже, звернення позивача повинно було
розглядатися саме зазначеним
підрозділом.

Статтею 40 Конституції України
передбачено право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Термін розгляду звернень громадян
визначений ст.20 Закону України «Про
звернення громадян», відповідно до
якої звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому, загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідь на свою скаргу від 09 квітня
2012 року позивачем не отримано, а надані
представником Міністра внутрішніх
справ України Захарченка В.Ю. копії
відповіді не стосуються предмета
поданої позивачем скарги.

Що ж до вимог позивача про зобов'язання
Міністра внутрішніх справ України
Захарченка В.Ю. особисто розглянути
його скаргу, то суди попередніх
інстанцій також дійшли вірного
висновку, що дана вимога не підлягає
задоволенню, оскільки питання порядку
та строків розгляду звернень громадян
у системі Міністерства внутрішніх
справ України регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про звернення громадян», Положенням
про порядок роботи зі зверненнями
громадян і організації і їх особистого
прийому в системі Міністерства
внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України від
10 жовтня 2004 року № 1177, Інструкцією про
порядок приймання, реєстрації та
розгляду в органах і підрозділах
внутрішніх справ країни заяв і
повідомлень про злочини, що вчинені або
готуються, затвердженої наказом МВС
України від 14 квітня 2004 року № 400, й
жоден з вищевказаних нормативних актів
не передбачає обов'язку Міністра
внутрішніх справ України особисто
розглядати звернення громадян за
винятком, зокрема, заяв (клопотань)
Героїв Радянського Союзу, Героїв
Соціалістичної Праці, інвалідів
Великої Вітчизняної війни
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій (частина друга статті 15
Закону України «Про звернення
громадян»).

Позивач до даної категорії громадян
не належить, що, в свою чергу, виключає
зобов'язання Міністра внутрішніх справ
України вчиняти дії, що не передбачені
законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами попередніх інстанцій судових
рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 23
жовтня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Олексієнко М.М.