Справа № 145/2624/13-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 145/2624/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ліщишина М.Ю.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області на ухвалу Тиврівського
районного суду Вінницької області від
20 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області звернувся до суду з
поданням про зміну способу і порядку
виконання постанови Тиврівського
районного суду Вінницької області від
15.04.2011 року у адміністративній справі №
2а-212/11/0223.

Ухвалою Тиврівського районного суду
Вінницької області від 20.12.2013 року
подання задоволено, а саме:
постановлено змінити спосіб і порядок
виконання постанови Тиврівського
районного суду по справі № 2-а-212/2011 від
15.04.2011 року про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 відповідно до
положень ст.ст.50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
державну пенсію у розмірі не менше 6-ти
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком за період з
01.12.2010 року по 21.02.2011 року наступним
чином: стягнути з управління
Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі державну пенсію,
відповідно до положень ст.ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
не менше 6-ти мінімальних пенсій за
віком та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
не менше 50% мінімальної пенсії за віком
за період з 01.12.2010 року по 21.02.2011 року в
сумі 10165,34 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати вказану
ухвалу та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні подання в
повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому, ними надано заяву про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
за постановою державного виконавця від
08.11.2013 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-а-212/2011, виданого 03.10.2013 року
Тиврівським районним судом Вінницької
області, про зобов'язання відповідача
нарахувати, перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі не
менше 6-ти мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі не
менше 50% мінімальної пенсії за віком за
період з 01.12.2010 року по 21.02.2011 року.

Також як вбачається із змісту
оскаржуваного рішення, судом першої
інстанції встановлено, що відповідачем
виконано зобов'язальну частину рішення
про нарахування пенсії, проте виплата
донарахованої пенсії не проводилась
через відсутність відповідних
бюджетних асигнувань.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
подання є обґрунтованим і підлягає
задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновком
суду першої інстанції передчасним, з
таких підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Правила цієї статті кореспондуються із
положеннями статті 36 Закону України
"Про виконавче провадження", де
зазначено, що за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання (ч. 1
вказаної статті).

Отже, підставою для застосування
положень ч. 1 ст. 263 КАС України є
обставини, що перешкоджають належним
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі, ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку
виконання судового рішення є прийняття
судом нових заходів з метою реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. При цьому, суд може
змінити порядок і спосіб виконання
судового рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Надаючи правову оцінку доводам
подання, колегія суддів зауважує, що
останнім не надано жодних доказів того,
що в разі зміни способу виконання,
рішення буде виконане.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, викладені заявником вимоги
стосуються в цілому вчинення
відповідних дій, які у випадку їх
задоволення, можуть істотно змінити
зміст резолютивної частини судового
рішення, що у відповідності з діючим
законодавством є недопустимим.

Таким чином, не має підстав для
задоволення подання про встановлення
способу та порядку виконання постанови
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 15.04.2011 року.

Такий висновок відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 28 жовтня 2008
року, в якій вказано, що відповідно до
статей 21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
права, які призвели до неправильного
вирішення питання, тобто прийнята
ухвала не відповідає матеріалам
справи та вимогам закону, і підлягає
скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду
Вінницької області від 20 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Тиврівському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Постановити нову ухвалу якою в
задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про зміну способу і
порядку виконання постанови
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 15 квітня 2011 року
у адміністративній справі № 2а-212/11/0223,
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.