Справа № 2а-7373/12/1370
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа
№ 9104/178364/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судових засідань
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стасенко і
партнери» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2012 року в адміністративній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стасенко
і партнери» до Львівської митниці
Державної митної служби України про
визнання протиправними та скасування
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стасенко і
партнери» (далі - ТОВ «Стасенко і
партнери») звернулося до суду з позовом
до Львівської митниці про визнання
протиправними та скасування
повідомлень-рішень № 60, № 61 від 08
серпня 2012 року, якими визначено суму
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій) за платежем ввізне
мито в сумі 26057,28 грн. та за платежем
податок на додану вартість в сумі 5213,88
грн..

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 9 жовтня 2012
року у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

З таким судовим рішенням не погодилося
ТОВ «Стасенко і партнери», подавши
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати постанову та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначив, що суд при розгляді
справи не взяв до уваги, що оскаржувані
рішення є неправомірними та підлягають
скасуванню, оскільки впродовж 2010-2011
років під час ввезення ТОВ «Стасенко і
партнери» товарів на митну територію
України вантажно-митні декларації були
прийняті Львівською митницею до
митного оформлення. Відмови у митному
оформленні не було, на вказаних
деклараціях проставлені відмітки
митного органу «під митним контролем»,
а відділ контролю митної вартості та
номенклатури митниці при вирішенні
питань класифікації товарів рішень про
визначення коду товарів зазначених у
ВМД у товарних позиціях під час митного
оформлення не приймав. Товари, що
перевозились через митний кордон
України, розмитнені відповідачем за
кодом , за яким ввозились товари,
які класифіковано як хімічні речовини -
готові пігменти, готові
речовини-глушники для скла та готові
барвники і аналогічні препарати. У
відповідача не було підстав
передбачених законом для проведення
митного контролю після пропуску товару
через кордон.

Представник апелянта Цімко П.О. у
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу та дав пояснення,
аналогічні викладеним в ній доводам.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції як незаконну та
необґрунтовану та прийняти нову
постанову про задоволення позову в
повному обсязі.

Представник Львівської митниці Рибак
Н.Я. заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснив, що
оскаржувана постанова суду є законною
та обґрунтованою та відповідає
усталеній практиці Верховного Суду
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
основним видом діяльності ТОВ
«Стасенко і партнери» є оптова
торгівля хімічними продуктами. У 2010-2011
роках ТОВ «Стасенко і партнери»
ввозило на митну територію України
товари: барвники (червоного, зеленого,
синього, пурпурового, жовтого,
коричневого, чорного, білого кольорів)
для керамічних виробів та флюс для
керамічних, емалевих та скляних
виробів, продавець зазначених товарів -
Ferro GmbH, країна виробництва БЕ, за кодом
товарної позиції 3207 згідно з
УКТЗЕД.

Визначений товар згідно зазначених
артикулів товар оформлявся
вантажно-митними деклараціями №
209000010/10/4865 від 29 березня 2010 року, №
209000010/10/12658 від 29 червня 2010 року, №
209000010/10/17650 від 25 серпня 2010 року, №
209000010/10/18138 від 31 серпня 2010 року, №
209000010/10/20223 від 24 вересня 2010 року, №
209000010/2010/24599 від 18 листопада 2010 року, №
209000010/2010/27528 від 27 грудня 2010 року, №
209000010/2011/6750 від 25 березня 2011 року, №
209000010/2011/14404 від 18 травня 2011 року, №
209000010/2011/19499 від 20 червня 2011 року, №
209000010/2011/22388 від 07 липня 2011 року, №
209000010/2011/27033 від 03 серпня 2011 року та №
209000010/2011/40321 від 19 жовтня 2011 року.

Згідно даних вантажно-митних
декларацій у графі 33 «код товару» товар
із зазначеними артикулами у графі 31
«Вантажні місця та опис товарів»
розмитнювався за кодом УКТЗЕД. На
перелічених вище вантажно-митних
деклараціях Львівською митницею
проставлено відмітки митного органу
«під митним контролем». По факту
розмитнення митним органом нараховані
ввізне мито за ставкою 2 % та ПДВ за
ставкою 20 % по кожній із ввезених партій
товару. Позивачем проведено оплату
нарахованих сум ввізного мита та ПДВ
про що на вантажно-митних деклараціях
проставлено відмітки митним органом
«сплачено».

Львівською митницею проведено митне
оформлення товарів, які ввозилися на
територію України класифіковано за
кодом товарної позиції 3207 за
УКТЗЕД, ТОВ «Стасенко і партнери»
сплачені усі визначені платежі та були
ввезені на митну територію України.

Вказаний товар купувався ТОВ «Стасенко
і партнери» на підставі укладеного
контракту № 1503057 від 03 жовтня 2007 року з
німецькою фірмою Ferro GmbH. Згідно з
умовами цього контракту продавець
продає, а покупець купує сировину і
матеріали різного асортименту для
декорування і виробництва керамічних і
скляних виробів на умовах СІР Львів.
Пунктом 3 цього контракту сторони
узгодили, що ціна на товари продані за
цим контрактом зафіксована в євро,
враховуючи вартість упаковки,
маркування, навантаження, страхування,
перевезення, транспортування на
вантажних автомобілях до місця
доставки. Ціни вказуються в інвойсах,
які являються специфікаціями до цього
контракту і є підставою для оплати.
Пунктом 5 контракту визначено, що за
декілька днів до дати відправлення
продавець повинен переслати покупцю по
факсу інвойси на всю партію товару;
сертифікат походження товару.
Продавець також зобов'язаний
забезпечити супровід товару
наступними документами: комплект
транспортних накладних (СМК); оригінали
інвойсів з трьома копіями; пакувальні
листи; сертифікати якості; сертифікат
походження товару. На звороті
контракту банківською установою, через
яку проводилась оплата придбаних
товарів, проставлялись відмітки про
оплату із підписом уповноваженого
представника банку.

Після митного оформлення Львівською
митницею та фактичного ввезення
декларантом - ТОВ «Стасенко і партнери»
товарів, а також сплати належних сум
податків та ввізного мита, на підставі
вимог статей 345 та 346 Митного кодексу
України, та на виконання Плану-графіку
проведення планових виїзних перевірок
суб'єктів підприємницької діяльності
на II квартал 2012 року, погодженого з
Державною податковою службою у
Львівській області, п. 54.3.6 Податкового
Кодексу України, Порядку проведення
митними органами на підприємствах
перевірок системи звітності та обліку
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.12.04 №
1730 , наказу Львівської митниці від
15.06.2012 року № 467 «Про проведення
планової виїзної документальної
перевірки стану дотримання ТзОВ
«Стасенко і партнери» з питань митної
справи» і згідно посвідчень на право
проведення перевірки від 19.06.12 № 20-24
посадовими особами Львівської митниці
проведено планову виїзну
документальну перевірку стану
дотримання ТзОВ «Стасенко і партнери»
законодавства України з питань митної
справи за період з 01.10.09 року до 30.06.12
року.

Перевіркою встановлено, що за період з
01.10.09 року до 31.06.12 року позивачем було
оформлено 79 вантажних митних
декларацій, у т.ч. за період 01.10.09 р. -
31.12.09 р. - 13 ВМД (всі в режимі ІМ40), у 2010 р. -
22 ВМД (21 ВМД в режимі ІМ40 та 1 ВМД в
режимі ЕКЮ), у 2011 р. - 25 ВМД (23 ВМД - ІМ40 та 2
ВМД - ІМ40ТД), за період 01.01.12 р. - 30.06.12 р.- 19
митних декларацій (всі в режимі ІМ40, з
яких - 1 тимчасова декларація).
Встановлено факт неправильної
класифікації окремих артикулів
товарів за кодом (готові
пігменти, готові речовини-глушники для
скла та готові барвники і аналогічні
препарати), та відповідно донараховано
ввізне мито та ПДВ на товари за новим
визначеним кодом (- інші) згідно з
УКТЗЕД у товарній позиції 3207.

В основу порушення та неправильної
класифікації товару ТОВ «Стасенко і
партнери» за кодом згідно з
УКТЗЕД у товарній позиції 3207, який
задекларовано як хімічні речовини:
барвники (червоного, зеленого, синього,
пурпурового, жовтого, коричневого,
чорного, білого кольорів) для
керамічних виробів, флюс для
керамічних, емалевих та скляних
виробів відповідачем взято хімічний
склад зазначених у деклараціях
артикулів товарів, властивості яких та
їх застосування класифіковано згідно з
правилами 1 та 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД (Додаток 4).

Враховуючи наведене, Львівська митниця
класифікувала товар - хімічні речовини:
барвники (червоного, зеленого, синього,
пурпурового, жовтого, коричневого,
чорного, білого кольорів) для
керамічних виробів, флюс для
керамічних, емалевих та скляних
виробів за кодом (- інші) (ставка
ввізного мита - 5 %) і вважає, що у поданих
позивачем ВМД за період з 2010-2011 рр. в
артикулах товару наведених у Додатку №
5 до акта № 27/12/209000000/35444337 від 30 липня 2012
року повинен бути вказаний саме цей код
товару. Зазначення у ВМД невірного коду
товару, на думку посадових осіб
відповідача, якими проведена
перевірки, призвело до ненадходження
платежів із ввізного мита та податку на
додану вартість.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято
повідомлення-рішення № 60 від 08 серпня
2012 року, яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
ввізне мито в сумі 26057,28 грн., з яких 21139,82
грн. - за основним платежем та 4917,46 грн. -
за штрафними санкціями, а також
повідомлення-рішення № 61 від 08 серпня
2012 року, яким про визначення грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в сумі 5213,88 грн., з яких
4227,97 грн. - за основним платежем та 985,91
грн. - за штрафними санкціями.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про законність оскаржуваних
рішень митниці з наступних підстав.

Відповідно до Основного правила
інтерпретації класифікації товарів
(далі - ОПІ) № 1, затверджено Законом
України від 05.04.01 № 2371-ІП «Про Митний
тариф України», для юридичних цілей
класифікація товарів здійснюється
виходячи з назв товарних позицій і
відповідних приміток до розділів.
Згідно з ОПІ № 6 для юридичних цілей
класифікація товарів у товарних
підпозиціях, категоріях і
підкатегоріях здійснюється відповідно
до назви останніх, а також приміток, які
їх стосуються, з урахуванням певних
застережень, положень вищенаведених
правил за умови, що порівнювати можна
лише назви одного рівня деталізації.

При перевірці позивача стосовно
правильності класифікації товарів
«барвники для керамічних виробів», які
декларувалися ним за кодом УКТЗЕД
(мито 2%), за результатами
досліджень даного товару в
Ужгородській службі з експертного
забезпечення митних органів (висновок
від 18.10.11 № 19-650) встановлено, що окремі
артикули товару у вигляді порошків при
прокалюванні в муфельній печі при
температурі 1000 град. С протягом двох
годин утворюється сплавлена тверда
блискуча маса відповідного кольору.

Таким чином, враховуючи застосування
та результати лабораторних досліджень,
в т.ч. властивість склування, для
окремих артикулів товару, а саме
"червона арт. 1358718 (171252), червона арт. 1307314
(171874), червона арт. 1307314 (Б8БС 171874), флюс
арт. 1060764 (102500), синя арт. 1134994 (722500), флюс
арт. 1060724 (10117), зелена арт. 1060562 (111232),
зелена арт. 1060869 (111233), зелена арт. 1150274
(111244), зелена гомогенна арт. 1150274 (Б8БС
111244), синя арт. 1060577 (121232), жовта арт. 1061009
(131230), жовта арт. 1061009 (Б80С 131230), чорна арт.
1061103 (141232), чорна гомогенна арт. 1061103 (Б8БС
141232), коричнева арт. 1060612 (161232), біла арт.
1061273 (191232), синя арт. 1134993 (721233), пурпурова
арт. 1172917 (771234), пурпурова арт. 1172903 (771235),
жовта арт. 1061012 (131233), червона арт. 1061831
(171301), біла арт. 1061257 (19191); пурпурова арт.
1172916 (77810) Виробник "Ferro GmbH", країна
виробництва "DЕ", прийнято
класифікаційне рішення КТ-209-2743-2011 від
02.11.2011 року про їх класифікацію в
товарній підкатегорії (мито 5%). До
прийняття даного рішення
Підприємством оформлено 13 ВМД, в яких
вищезазначені артикули товару
класифіковані в товарній підпозиції
320710. Виходячи з вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що мають місце випадки
невірної класифікації позивачем
окремих артикулів товару і, як
наслідок, занижена сума податкового
зобов'язання складає 25367,79 грн., в т.ч. по
ввізному миту - 21139,82 грн., по ПДВ - 4227,97
грн..

Правильність проведеної митним
органом класифікації імпортованого
товару позивачем не заперечується.

Доводи апелянта про незаконність
проведення перевірки митним органом та
прийняття оскаржуваних рішень про
донарахування податкових зобов'язань
після завершення митного оформлення є
безпідставними з таких підстав.

Пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур (пункт 35
статті 1 МК).

У пункті 19 статті 1 МК міститься
визначення терміна «митні процедури»,
згідно з яким це операції, пов'язані зі
здійсненням митного контролю за
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також зі
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Аналіз наведеного визначення дає
підстави вважати, що митні процедури
охоплюють митний контроль, митне
оформлення та справляння податків і
зборів. При цьому виконання митним
органом дій (процедур), які пов'язані із
закріпленням результатів митного
контролю товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, і мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів і транспортних засобів, є
митним оформленням.

Митне оформлення вважається
завершеним після виконання митним
органом митних процедур, визначених
ним на підставі МК відповідно до
заявленого митного режиму.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи
(стаття 69 МК).

Аналіз положень наведених норм
свідчить про можливість митного
контролю після завершення митного
оформлення за умови обґрунтованої
підозри, що під час пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України було допущено порушення
законодавства України.

Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операцій митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України (стаття 265
МК).

Згідно з визначеною Порядком
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів від 9 квітня 2008 року № 339 на
виконання вимог статті 265 МК,
процедурою контроль за правильністю
визначення митної вартості товарів
після закінчення їх митного контролю,
митного оформлення та пропуску через
митний кордон України здійснюється
митними органами, зокрема, шляхом
проведення камеральної перевірки. У
разі коли в результаті здійснення
такого контролю виявлено обставини, що
вплинули на рівень задекларованої
митної вартості таких товарів, митний
орган приймає рішення про визначення
їх митної вартості за встановленою
ДМСУ формою. У разі заниження
податкового зобов'язання та його
непогашення протягом 10 днів з дати
надходження рішення митного органу про
визначення митної вартості товару
зазначений орган самостійно вживає
заходів для донарахування сум податків
і зборів (обов'язкових платежів) у
встановленому Законом № 2181-ІІІ
порядку.

Наведені норми права дають підстави
вважати, що за наслідками перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів можуть бути
донараховані обов'язкові платежі.

У постанові від 20 лютого 2012 року (справа
№ 21-390а11, номер рішення за ЄДРСР 23740256)
Верховний Суд України зазначив, що,
якщо митний орган, приймаючи вантажну
митну декларацію, самостійно визначає
митну вартість товару та пропускає
товар на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому він не має правових підстав
для прийняття податкових повідомлень
про донарахування податкових
зобов'язань, за винятком випадку коли
за наслідками службової перевірки або
розгляду кримінальної справи
встановлено змову між декларантом і
митним органом, спрямовану на
заниження обов'язкових платежів.

В інших випадках, за умови
обґрунтованої підозри про те, що під
час пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України, митний орган має право
продовжити здійснення митного
контролю, за наслідками якого
донарахувати обов'язкові платежі, якщо
протиправні дії декларанта спричинили
їх недобір.

Аналогічна позиція Верховного Суду
України висловлена і у Постанові від 10
грудня 2013 року (справа № 21-407а13).

При вирішенні спору суд першої
інстанції правильно врахував, що
позивачем (декларантом) було
самостійно визначено код
імпортованого товару згідно
УКТЗЕД, жодних дій щодо віднесення
обумовленого товару до певного коду
товарної номенклатури Львівською
митницею не вчинялось, рішення про
визначення коду товару під час
здійснення митного оформлення не
приймалось.

Враховуючи викладене, суд дійшов
вірного висновку, що відповідач діяв у
межах повноважень, в порядку та у
спосіб, що визначені законом, а тому
підстав для визнання рішення
протиправним та скасування немає, тому
підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ч. 1 статті 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, постанову суду
слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Стасенко
і партнери» залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 9 жовтня 2012
року в адміністративній справі №
2а-7373/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.В. Гуляк

Повний текст ухвали виготовлено 11
березня 2014 року.