Справа № 242/1604/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м. Київ К/800/34492/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Лосєва А.М.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 25 квітня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області,

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
(далі - УПФУ) про визнання дій УПФУ щодо
призначення пенсії по інвалідності з
7.04.2010 року за нормами Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
протиправними, зобов'язання УПФУ
призначити та виплачувати пенсію по
інвалідності з 7.04.2010 року у розмірі,
визначеному Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зобов'язання УПФУ
виплатити всі невиплачені суми пенсії
по інвалідності.

25 квітня 2013 року постановою
Селидівського міського суду Донецької
області, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 червня 2013
року, позов задоволений.

Зобов'язано УПФУ призначити та
виплатити ОСОБА_2 з 7.04.2010 року пенсію по
інвалідності, у розмірі визначеному
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»; зобов'язано
УПФУ виплатити ОСОБА_2 усі невиплачені
суми пенсії по інвалідності з 7.04.2010
року.

УПФУ звернулося із касаційною скаргою
з вимогою скасування постанови
Селидівського міського суду Донецької
області та ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_2
перебуває на обліку в УПФУ, з 7.04.2010 року
отримує пенсію, яка була обчислена й
призначена йому відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
зв'язку з інвалідністю І групи.

УПФУ пенсія по інвалідності була
обчислена й призначена ОСОБА_2 без
урахування вимог діючого Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У лютому 2013 року на виконання рішення
Селидівського міського суду Донецької
області від 26 листопада 2012 року УПФУ
ОСОБА_2 був здійснений перерахунок
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» без урахування вимог
діючого Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
призначається відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Згідно з п. 16 ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія по інвалідності
залежно від групи інвалідності
призначається в таких розмірах:
інвалідам І групи - 100 відсотків пенсії
за віком; інвалідам II групи - 90
відсотків пенсії за віком; інвалідам III
групи - 50 відсотків пенсії за віком,
обчисленої відповідно до статей 27 і 28
цього Закону.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» заробітна плата за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату, виданих у порядку,
встановленому законодавством, а за
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року - за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 15 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції
Закону України № 3108-ТУ від 17.11.2005 року
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування») положення Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано зазначили, що на час
призначення ОСОБА_2 з 7.04.2010 року пенсії
по інвалідності, а також на час
здійснення УПФУ у лютому 2013 року
перерахунку йому пенсії по
інвалідності, Закон України «Про
пенсійне забезпечення» не регулював
спірні правовідносини.

Висновки судів попередніх інстанцій
про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухваленні з дотриманням
норм процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана
правильно, підстав для їх скасування з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області відхилити.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 25 квітня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Лосєв А.М.