Справа № 0870/2478/12
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2014 рокусправа № 0870/2478/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Челак Я. В. (дов.
від 23.12.2013 р.)

відповідача: - Крошка В. В.
(дов. від 02.07.2013 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року

у справі № 0870/2478/12

за позовом публічного акціонерного
товариства «Дніпроенерго»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Дніпроенерго» звернулось до суду з
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про зміну предмету позову, просило
визнати дії Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби
щодо відмови у припиненні публічного
обтяження неправомірними та
зобов'язати відповідача звільнити
з-під податкової застави майно
позивача відповідно до акту опису
майна №4323/10/19-010/3 від 07.09.2012, на яке
поширюється право податкової застави,
про що направити повідомлення
позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
судовим рішенням у господарській
справі, яке набрало законної сили,
встановлено, що позивачем в повному
обсязі виконано зобов'язання зі сплати
сум основного боргу, нарахованих
відсотків та пені за субкредитною
угодою №101-04/58 від 20.12.2000 та договором
від 26.11.1996 №2014-3; постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 15.11.2010
скасована перша податкова вимога від
20.08.2010 № 1/19, яка сформована щодо
стягнення неіснуючої заборгованості,
внаслідок чого відмова відповідача у
звільненні з-під податкової застави
активів позивача, описаних відповідно
до акту опису активів, на які
поширюється право податкової застави
№4323/10/19-010/3 від 07.09.2012, є неправомірною.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного від 07.11.2012,
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови у припиненні публічного
обтяження та зобов'язано відповідача
звільнити з податкової застави майно
позивача, яке перебуває у податковій
заставі відповідно до Акту опису майна
№4323/10/19-010/3 від 07.09.2012, про що направити
повідомлення позивачу.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу (а.с.161), в якій
посилаючись на невідповідність
висновків, викладених в постанові,
фактичним обставинам справи, просить
скасувати постанову та відмовити у
задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у
зв'язку із здійсненням відповідачем
касаційного оскарженням рішень
апеляційної інстанції про визнання
протиправними та скасування
податкових вимог, у нього відсутні
підстави для звільнення з-під
податкової застави активів, відповідно
до акту опису активів, на які
поширюється право податкової застави
від 07.09.2012 №4323/10/19-10/3 до моменту
розгляду Вищим адміністративним судом
України касаційних скарг. Також
відповідач наголошує, що підставою для
звільнення майна платника податків
з-під податкової застави та виключення
майна з державних реєстрів застави
рухомого або нерухомого майна є
відповідний документ, що засвідчує
закінчення будь-якої зазначених у п.93.1
ст.93 Податкового кодексу України подій,
проте такий документ відсутній, отже у
відповідача відсутні жодні підстави
для звільнення з-під податкової
застави майна позивача відповідно до
акту опису майна, на яке поширюється
право податкової застави №4323/10/10-013 від
07.09.2012.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує. Зазначає, що рішення судом
першої інстанції прийнято законно та
обґрунтовано.

Відповідачем в судовому засіданні
подано клопотання про заміну
відповідача у даній справі
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби
правонаступником - Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

З огляду на подані відповідачем
документи на підтвердження вказаного
клопотання, колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України здійснити процесуальне
правонаступництво, замінити
відповідача у справі Спеціалізовану
державну податкову інспекцію по роботі
з великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби
правонаступником - Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідно до ст.6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» відповідачем сформовано
першу податкову вимогу №1/19 від 20.08.2010
на загальну суму податкового боргу
5093162,70 грн.

27.08.2010 відповідач звернувся до позивача
з листом № 9087/10/24-013, яким запропонував у
термін не пізніше 03.09.2010 виділити
активи для опису в податкову заставу на
суму не менше ніж 10186326 грн. (а.с.17).

11.10.2010 відповідачем сформовано на
направлено позивачу другу податкову
вимогу №2/26 на загальну суму 5093162,70 грн.

05.11.2010 відповідачем на підставі виданих
податкових вимог проведено опис
активів позивача, на які поширюється
право податкової застави, за
наслідками якої складений акт опису
активів, на які поширюється право
податкової застави №11390/10/24-013 (а.с.19).

08.11.2010 внесено до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна запис про опис
активів платника податків відповідно
до акту опису №11390/10/24-013 від 05.11.2010.

Перша податкова вимога №1/19 від 20.08.2010
оскаржена позивачем в судовому
порядку.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 15.11.2010 у
справі №2а-6867/10/0870, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04.10.2011, позов ПАТ «Дніпроенерго»
задоволений, визнано протиправною
першу податкову вимогу №1/19 від 20.08.2010.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з встановленого факту, що сума,
зазначена в податковій вимозі, є
неузгодженою та не підлягає стягненню.

У зв'язку з набранням законної сили
вищевказаним рішенням, 09.02.2012 позивач
звернувся до відповідача з заявою (лист
№ 10/1651) про звільнення майна позивача
з-під податкової застави та виключення
з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна.

Листом від 10.02.2012 № 898/10/24-013
відповідачем відмовлено позивачу в
задоволенні його звернення з
посиланням на відсутність судового
рішення, яке набрало законної сили,
щодо припинення публічного обтяження.

Також, матеріалами справи
підтверджено, що позивачем в судовому
порядку оскаржено другу податкову
вимогу №2/26 від 11.10.2010.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 у
справі №2а-8352/10/0870, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2012, позов ПАТ «Дніпроенерго»
задоволений, визнано протиправною
означену вище другу податкову вимогу.
Судове рішення мотивовано відсутністю
підстав для нарахування позивачеві
пені за субкредитною угодою, і, як
наслідок, відсутністю підстав для
формування та направлення другої
податкової вимоги.

Вказані вище судові рішення оскаржені
відповідачем до Вищого
адміністративного суду України.

26.09.2012 відповідачем подано касаційну
скаргу на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
27.02.2012 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2012 у справі №2а-8352/10/0870.

08.08.12 Вищим адміністративним судом
України відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
податкового органу на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04.10.2011 та
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 15.11.2010 у
справі №2а-6867/10/0870.

На час вирішення даного спору
касаційне провадження не завершено.

07.09.2012 відповідачем складений акт опису
майна (щодо зміни предмета податкової
застави) №4323/10/19-010/3 (а.с.123).

10.09.2012 в Державному реєстрі обтяжень
рухомого майна проведено реєстрацію
заміни об'єкта податкової застави, а
саме: вилучено об'єкт - активи платника
податків згідно з актом опису від 05.11.2010
№ 11390/10-24-013. Додано майно платника
податків згідно акту опису майна (щодо
заміни предмета податкової застави) №
4323/10/1-010/3 від 07.09.2012 (а.с.92).

Зазначаючи про відсутність підстав для
звільнення з-під податкової застави
майна позивача відповідно до акту
опису майна (щодо зміни предмета
податкової застави) №4323/10/19-010/3 від
07.09.2012, відповідач послався на п.93.1 ст.93
Податкового кодексу України, якою
визначені підстави припинення
податкової застави.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про протиправність оскаржуваних дій
відповідача.

Згідно п.1.17 ст.1 Закону України №2181-III
від 21.12.2000 «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»податкова застава - спосіб
забезпечення податкового зобов'язання
платника податків, не погашеного у
строк. Податкова застава виникає в силу
закону.

Право податкової застави виникає у
випадках, передбачених підпунктом 8.2.1
пункту 8.2 статті 8 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до пп.8.2.2 п.8.2 ст.8 цього
Закону право податкової застави
поширюється на будь-які види активів
платника податків, які перебували в
його власності (повному господарському
віданні) у день виникнення такого
права, а також на будь-які інші активи,
на які платник податків набуде прав
власності у майбутньому, до моменту
погашення його податкових зобов'язань
або податкового боргу.

Відповідно до п.88.1 ст.88 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011, з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу
(пп.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону №2181-III, п.89.1 ст.89 ПК
України).

Підпунктом 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-III
передбачено, що податкове зобов'язання
платника податків, нараховане
контролюючим органом відповідно до п.
4.2 та 4.3 ст. 4 зазначеного Закону,
вважається узгодженим у день отримання
платником податків податкового
повідомлення, за винятком апеляційного
узгодження податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону
№2181-III у разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Згідно із визначенням, наведеним в п. 1.10
ст. 1 зазначеного Закону, податкова
вимога - це письмова вимога податкового
органу до платника податків погасити
суму податкового боргу.

Отже, у разі несплати платником податку
суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, податковий орган має право на
застосування податкової застави.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для застосування
відповідачем податкової застави є
визначена відповідачем заборгованість
позивача у вигляді пені за несвоєчасну
сплату основної суми заборгованості за
субкредитним договором №2014-3 від 26.11.1996,
укладеним між Міністерством фінансів
України та позивачем.

В той же час, рішенням господарського
суду Запорізької області від 30.11.2009 у
справі №13/413/09 за позовом податкового
органу до ПАТ «Дніпроенерго» про
стягнення суми заборгованості у
вигляді пені за несвоєчасну сплату
основної суми заборгованості за
субкредитним договором №2014-3 від 26.11.1996,
яке залишено без змін, встановлено, що
вимоги щодо сплати пені у розмірі 5093162,70
грн. є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Виходячи з встановлених господарським
судом обставин у справі №13/413/09, були
прийняті судові рішення у
адміністративних справах №2а-6867/10/0870
та №2а-8352/10/0870, якими визнані
протиправними першу та другу податкові
вимоги відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, в судовому порядку встановлено
обставини, які свідчать про
неправомірність нарахування позивачу
пені у розмірі 5093162,70 грн. за
несвоєчасно сплачену заборгованість
за субкредитною угодою, укладеною з
Міністерством фінансів України, та
відсутність заборгованості позивача
по сплаті пені, нарахованої
відповідачем, внаслідок чого
формування та направлення
відповідачем на адресу позивача першої
та другої податкових вимог визнано
протиправними.

Пунктом 93.1 статті 93 ПК України
передбачено перелік підстав, за
наявності яких майно платника податків
звільняється з податкової застави,
зокрема, з дня отримання платником
податків рішення відповідного органу
про скасування раніше прийнятих рішень
щодо нарахування суми грошового
зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення
процедури адміністративного або
судового оскарження (п.п.93.1.4 п.93.1 ст.93 ПК
України).

Пунктом 56.1 стаття 56 ПК України
передбачено, що рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Рішенням, одержаним платником податків
у результаті судового оскарження, яке
підтверджує скасування раніше
прийнятого рішення щодо нарахування
суми грошового зобов'язання, - буде
рішення суду, яке набрало законної
сили.

Таким чином, з огляду на наявність
рішення господарського суду
Запорізької області від 30.11.2009 у справі
№13/413/09, яким встановлено факт
відсутності заборгованості позивача
по сплаті пені за несвоєчасну сплату
основної суми заборгованості за
субкредитним договором №2014-3 від 26.11.1996
та рішення Запорізького окружного
адміністративного суду від 15.11.2010 у
справі №2а-6867/10/0870, яким скасовано першу
податкову вимогу, рішення
Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 у
справі №2а-8352/10/0870, яким скасовано другу
податкову вимогу, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про наявність підстав для звільнення
майна з податкової підстави,
передбачених п.93.1 ст.93 ПК України, у
зв'язку з чим є протиправною відмова
відповідача у звільненні з податкової
застави майна позивача.

Посилання відповідача на відсутність
підстав для звільнення з-під
податкової застави активів позивача з
огляду на подання податковим органом
касаційних скарг до Вищого
адміністративного суду України не
приймаються також до уваги, зважаючи на
наступне.

Частиною п'ятою статті 254 КАС України
передбачено, що постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Отже, ухвали Дніпропетровського
апеляційного окружного суду від 04.10.2011
у справі №2а-6867/10/0870, від 06.09.2012 у справі
№2а-8352/10/0870 набрали законної сили з
моменту їх проголошення та підлягають
негайному виконанню. Факт подання
касаційних скарг відповідно до
наведених вище правових норм не є
підставою для відмови у звільненні
з-під податкової застави майна
позивача згідно акту опису майна
№4323/10/19-010/3 від 07.09.2012.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи дослідив
обставини, які мають значення для
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року у справі № 0870/2478/12 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко