Справа № 812/242/14
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кисельова Є.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року справа №812/242/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого
2014р. по справі № 812/242/14 (головуючий І
інстанції Кисельова Е.О.) за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
виникла за період з 01.01.2010 по 31.12.2010, що
несплачена станом на 05.12.2013 в сумі 223,76
грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого
2014р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги позивач
посилається на невірне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права. Позивач зазначив,
що предметом позову по справі є
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.01.2010р. по 31.12.2010 р., а тому
судом першої інстанції безпідставно
застосовано положення частини
четвертої статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час
апеляційного провадження встановлено,
що відповідач зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців 17.06.2009р. та є
платником страхових внесків з 19.06.2009р.,
що підтверджується карткою реєстру
страхувальника.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати страхових
внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування за період з
01.01.2010р. по 31.12.2010 р. в сумі 223,76 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем 21.03.2011 р. було подано до
позивача звіт про суми нарахованого
доходу застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2010 рік, в якому
відповідачем самостійно визначена
сплата страхових внесків з січня по
грудень 2010 року на загальну суму 2296 грн.
80 коп.

З картки особового рахунку
вбачається, що за відповідачем
рахується недоїмка зі сплати страхових
внесків у сумі 223,76 грн., у зв'язку з чим
УПФУ в м. Алчевську 05.06.2012 року
сформована вимога № Ф 13 У про сплату
боргу в розмірі 223 грн. 76 коп.

У п. 3 ст.11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV
встановлено, що фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню.

За приписами ст.14 наведеного Закону
страхувальниками відповідно до цього
Закону є, зокрема, фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності та
інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Пунктом 6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
страхувальник зобов'язаний
перераховувати, обчислювати та
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.4, 6 ст. 20 цього
Закону страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески,нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду. Слата
страхових внесків здійснюється
виключно в грошовій формі, шляхом
внесення відповідних сум страхових
внесків на банківські рахунки
відповідних виконавчих органів
Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування належним чином не виконав,
внаслідок чого виникла заборгованість
за 2010 року в розмірі 223 грн. 76 коп.

З 01 січня 2011 року набрав чинності
Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», згідно до
пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» якого, суми
внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року. Стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

На виконання наведених вимог
позивачем було надіслано
відповідачеві вимогу від 05.06.2012р. №13у
на загальну суму недоїмки зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування 223,76 грн., що засвідчується
відповідним поштовим повідомленням.

В матеріалах справи відсутні
докази, що засвідчують сплату
відповідачем суми недоїмки в розмірі
223,76 грн. За таких обставин, колегія
суддів вважає, що вимоги позивача про
стягнення суми недоїмки 223,76 грн.
підлягають задоволенню.

Застосування судом першої
інстанції до спірних правовідносин
положень частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», яка
набрала чинності 01.08.2011 року, суд
апеляційної інстанції вважає
безпідставним, оскільки предметом
позову по цій справі є стягнення з
відповідача заборгованості зі сплати
страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.01.2010р. по 31.12.2010 р..

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, відповідач є
пенсіонером по інвалідності тільки з
12.09.2011р.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для часткового
скасування постанови та прийняття
нової постанови про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.3 ч.1 п.10, ст.195, п.1 ч.1
ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, п.2 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст.212,
ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого
2014р. по справі № 812/242/14 - задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого
2014р. по справі № 812/242/14 - скасувати.

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що виникла за період з
01.01.2010 по 31.12.2010, що несплачена станом на
05.12.2013 в сумі 223,76 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Алчевську Луганської області
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в сумі
223,76 грн.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Гаврищук Т.Г.

Судді
Білак С.В.

Сухарьок М.Г.