Справа № 742/1042/14
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/48/14
Єдиний унікальний № 742/1042/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого судді Коваленка А.В.., при
секретарі Гапоненко Л.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Прилуки адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Прилуцького МВ УМВС лейтенанта міліції
Лукіна Владислава Віталійовича про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ВДАІ Прилуцького МВ УМВС
лейтенанта міліції Лукіна Владислава
Віталійовича про скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення . Свої вимоги аргументує тим,
що вказаною постановою серії АБ2 № 014254
від 04.03.2014 року в справі про
адміністративне правопорушення
позивача, піддано адміністративному
стягненню за ч. 2. ст. 122 КпАП України у
вигляді штрафу у розмірі 500 (пятсот)
гривень. Як зазначено в протоколі про
адміністративне правопорушення він
проїхав перехрестя на заборонний
жовтий сигнал світлофора. Позивач
вважає, що він ПДР не порушував, а
інспектор ДАІ безпідставно склав на
нього протокол та виніс постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, оскільки він виїхав
на перехрестя на зелений сигнал
світлофора, а закінчив маневр на
жовтий.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та показав, що він дійсно разом
зі своїм знайомим ОСОБА_3 в час
зазначений в протоколі про
адміністративне правопорушення
проїздили перехрестя вулиць
Київська-Гімназична. Він бачив, що за
перехрестям стоять працівники ДАІ. Він
виїхавши на перехрестя на дозволений
сигнал світлофора, а закінчив переїзд
перехрестя коли загорівся жовтий
сигнал світлофора. Він про дану
обставину повідомив працівника ДАІ та
зазначив в протоколі, але працівник ДАІ
не реагував на його пояснення і
притягнув його до адміністративної
відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що дійсно їхав
разом з позивачем і останній при
проїзді перехрестя виїхав на нього на
зелений сигнал світлофора, але
працівник ДАІ безпідставно притягнув
його до адміністративної
відповідальності.

Відповідач повторно в судове засідання
не з'явився, хоча про день та час
слухання справи був повідомлений
вчасно, однак не повідомив причини
своєї неявки та ненадав заперечення
проти позову.

Вислухавши пояснення позивача,
свідка, дослідивши наявні докази по
справі суд приходить до висновку про
задоволення вимог ОСОБА_1 з
наступних підстав:

Протоколом про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 951249
зафіксовано, що ОСОБА_1 04.03.2014 року в 15
год 59 хвилин, керуючи автомобілем Опель
д.н.з. НОМЕР_1 та проїхав перехрестя
вулиць Київська-Гімназична на
заборонний сигнал світлофора (жовтий) ,
чим порушив п.8.7.3 г.

З копії постанови серії АБ2 № 014254 від 04
березня 2014 року про адміністративне
правопорушення вбачається, що її було
винесено відносно ОСОБА_1 за те, що
останній проїхав перехрестя вулиць
Київська-Гімназична на заборонний
сигнал світлофора (жовтий) за що
передбачена відповідальність за ч.2
ст.122 КпАП України та накладено
стягнення в розмірі 500 гривень.

Згідно п.8.7.3 г .ПДР жовтий сигнал
світлофора забороняє рух і попереджає
про наступну зміну сигналів.

Стаття 55 Конституції України
зазначає про захист судом прав і свобод
людини і громадянина: кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень. Кожен має право будь-якими
не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Доказами по справі про адміністративне
правопорушення, відповідно до ст. 251
КУпАП, є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Стаття 71 КАС України регламентує, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суд
сприяє в реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали. Суд може
збирати докази з власної ініціативи.

Частина 6 ст. 71 КАС України встановлює,
якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Судом було запропоновано відповідачу
надати докази по справі, що
підтверджується матеріалами справи .

Стаття 86 КАС України встановлює, що суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають
для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено і
підтверджено, як позивачем так і
свідком те що позивач виїхав на
перехрестя вулиць Київська -Гімназична
на дозволений сигнал світлофора , а
відповідач двічі в судове засідання не
з"явився і не надав жодних доказів на
простування показів позивача, хоча
чинене законодавство покладає
обов"язок доказування на суб''єкта
владних повноважень.

Тому виходячи з наявних в справі
доказів суд вважає вважає, що підстави
наведені ОСОБА_1 та свідком знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні та є достатніми для
скасування постанови, яку суд вважає
незаконною.

На підставі ч.2 ст.122 , ст. 293 КУпАП ,
керуючись ст. ст. 2, 18, 69-71, 158-163, 167, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора
ВДАІ Прилуцького МВ УМВС лейтенанта
міліції Лукіна Владислава
Віталійовича про скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора ВДАІ Прилуцького
МВ УМВС лейтенанта міліції Лукіна
Владислава Віталійовича серії АБ2 №
014254 від 04 березня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП скасувати і
провадження по справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя
Коваленко А.В.