Справа № 9101/143890/2012
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2013 р. справа № 0870/2707/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.,

суддів: Дадим Ю.М.
Чабаненко С.В.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
металургійний комбінат»
«Запоріжсталь» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року у справі №0870/2707/12 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» до про Запорізької
митниці визнання протиправним та
скасування рішення з митної оцінки
товару та зобов'язання зробити
перерахунок надмірно сплачених
податків і митних платежів,-
ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» (далі по тексту -
позивач) звернулось до Запорізького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Запорізької митниці (далі по тексту -
відповідач), в якому просило визнати
протиправним та скасувати рішення з
митної оцінки товару №112000006/2011/001386/1 від
22.09.2011 року та зобов'язати відповідача
зробити перерахунок надмірно
сплачених податків і митних платежів.
(т.1, а.с.3-11)

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року відкрито провадження в
адміністративній справі №0870/2707/12. (т.1,
а.с.1)

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що незаконні дії
Запорізької митниці призвели до
завищення митної вартості товару, у
зв'язку з чим надмірно сплачені митні
платежі.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року у справі №0870/2707/12 в задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі. (суддя - Сацький Р.В.) (а.с.72-74)

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що посадові особи
Запорізької митниці при винесенні
оскаржуваного рішення діяли у межах
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством. Порушення
закону допущені митницею не були.

Позивач - Відкрите акціонерне
товариство «Запорізький металургійний
комбінат «Запоріжсталь», не
погодившись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції у
даній адміністративній справі, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповноту дослідження доказів і
встановлення обставин у справі,
просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року у справі №0870/2707/12 та задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.
(а.с.30-35)

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що у спірному
випадку Запорізька митниця
скористалася методом № 3, не дослідивши
у повній мірі усі обставини, які мають
значення для прийняття рішення та
впливали на рівень ціни, заявленої
декларантом. Митна оцінка товару
проведена відповідачем з порушенням
норм чинного законодавства України.

Відповідач про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому порядку, свого
представника для участі у її розгляді
не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки
представника позивача, колегія суддів
ухвалила розглянути справу без участі
представника відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року у справі №0870/2707/12 та задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи у їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на такі підстави.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 01 січня 2011 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» та компанією «Veraco
Intertrading Ltd» (м.Лондон, Велика Британія)
було укладено контракт купівлі-продажу
№ВП 1323.37515.11.06И, відповідно до якого
остання взяла на себе зобов'язання
продати та поставити позивачу кокс
доменний, а ВАТ «Запоріжсталь» взяло
зобов'язання прийняти та оплатити
Товар, кількість, стислий технічний
опис та позначення якого перелічені в
специфікаціях до Контракту, які є його
невід'ємними частинами.

При митному оформленні вказаного
Товару, який надійшов до ВАТ
«Запоріжсталь» за вищезазначеним
Контрактом, позивачем була подана ВМД
№112030000/2011/024737 від 15 серпня 2011 року для
митного оформлення вантажу у режимі
«Імпорт», де останній визначив митну
вартість товару у розмірі відповідно
до ціни угоди, за методом визначення
митної вартості № 1.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
до митного органу для митного
оформлення були надані такі документи:

1) контракт № ВП.1323.37515.11.06И від 01.01.2011 зі
специфікаціями №№ 1, 2 до нього;

2) ВМД № 112030000/2011/024737 від 15.08.2011, заявлена
за контрактною вартістю;

3) рахунок-фактура № 78 від 28.06.2011 з
вартістю коксу грубого
кам'яновугільного доменного 370 доларів
США за тонну;

4) висновок з контролю якості №№
PGL/TC/DEW/190A/11 від 05.07.2011 на кокс грубий
кам'яновугільний доменний;

5) ДМВ-1 (декларація митної вартості) до
ВМД №112030000/2011/024737 від 15.08.2011;

6) сертифікат походження № PL/MF/AE 0039122 від
02.07.2011;

7) фактура № Р-043/38/2011 від 02.07.2011 з
вартістю кокса грубого
кам'яновугільного доменного 349 доларів
США за тонну;

8) експортна декларація країни
відправлення № MRN 11 PL303030E0010643 від 02.07.2011;

9) комерційний акт № 5089/2011 від 02.07.2011;

10) лист технічного відділу ВАТ
«Запоріжсталь» № 9-41/1094950 від 15.10.2010 з
роз'ясненням, що кокс не є ливарним, а
також з описом технічного принципу
використання коксу;

11) технічна специфікація виробника вх.
№ 95/199 від 21.09.2010 на кокс грубий
кам'яновугільний доменний;

12) лист компанії «Veraco Intertrading Ltd» № V від
08.07.2011 (стосовно надання компанією
повного пакету документів);

13) довідка СДПІ м. Запоріжжя № 8/08-01 від
18.07.2011 (станом на 01.07.2011);

14) контракт третьої особи № POLBIL/VERITG/2011
від 01.01.2011;

15) додаток № 5 від 20.05.2011р. до контракту
№ POLBIL/VERITG/2011 від 01.01.2011;

16) висновок ДП «Держзовнішінформ» №
7/408-1 від 04.07.2011;

17) меморіальний валютний ордер № 575.5.1003
від 29.06.2011.

Згідно матеріалів справи, відповідач
під час митного оформлення
витребовував у позивача додаткові
документи, а саме: договір між Zaklady
Koksownicze «Zdzieszowice Sp.z.o.o» Польша та Polbilding
Sp.z.o.o Польша про поставку товарів, митна
вартість товарів яких визначається; за
наявності договори між виробником та
третіми особами, що пов'язані з
договором (контрактом) про поставку
товарів митна вартість яких
визначається; відповідна
бухгалтерська документація (рахунок
виробника щодо продажу заявленої до
митного оформлення партії товару;
первинна бухгалтерська документація,
згідно якої товар було знято з обліку
(балансу) підприємства-виробника
/експортера товару); висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
інформацію зовнішньоторговельних
організацій про вартість товару або
сировини; банківські платіжні
документи, платіжні доручення та
меморіальні ордери про сплату товарів
відповідно до п. 4 контракту
купівлі-продажу №ВП.1323.37515.11.06И від
01.01.2011 (впродовж 15 банківських днів з
дати поставки товару на ст.
Запоріжжя-Ліве 06.07.2011); інші документи
для підтвердження заявленої у
декларації митної вартості товарів за
власним бажанням декларанта.

Враховуючи наявність розбіжностей у
поданих документах для підтвердження
заявленої митної вартості та ненадання
декларантом додаткових документів,
необхідних для підтвердження митної
вартості товару, колегія суддів вважає,
що метод №1 неможливо застосувати в
зв'язку із відмовою декларанта надати
відповідні додаткові документи,
необхідні для підтвердження заявленої
митної вартості товару.

Метод № 2 не застосований в зв'язку із
невідповідністю (відмінністю) певних
фізичних характеристик (ст. 268 МКУ).

Як вбачається з матеріалів справи, з
декларантом проведено консультацію, за
результатами якої прийнято рішення
щодо коригування митної вартості за
методом № 3 згідно ст. 269 МКУ.

Запорізькою митницею було прийнято
рішення про визначення митної вартості
за ціною щодо подібних (аналогічних)
товарів. При визначенні митної
вартості застосована наявна у митного
органу інформація про вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами за ВМД № 113030000/2010/017753 від 30
вересня 2010 року, № 113030000/2010/017769 від 30
вересня 2010 року, № 112030000/2011/028644 від
19.09.2011,№ 112030000/2011/028650 від 19 вересня 2011
року.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі врегульовано нормами Митного
Кодексу України та Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1766 від 20.12.2006р.

Згідно абз. 23 ст. 1 Митного Кодексу
України (надалі - МК України)
переміщення товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях - це переміщення товарів
через митний кордон України при
здійсненні експортно-імпортних
операцій, а також інших операцій,
пов'язаних із ввезенням товарів на
митну територію України, вивезенням
товарів за межі митної території
України або переміщенням їх митною
територією України транзитом. При
переміщенні: товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація.

МК України передбачено, що переміщення
через митний кордон України товарів та
інших предметів підлягає митному
оформленню, яке відповідно до ч. 2 ст. 27
цього Кодексу завершується тільки
після здійснення встановлених
законодавством України необхідних для
цього товару видів контролю.

Згідно ст. 88 МК України декларант
виконує всі обов'язки і несе у повному
обсязі відповідальність, передбачену
цим Кодексом, незалежно від того, чи він
є власником товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, митним брокером
чи іншою уповноваженою особою.
Декларант зобов'язаний: здійснити
декларування товарів і транспортних
засобів відповідно до порядку,
встановленого цим Кодексом; на вимогу
митного органу пред'явити товари і
транспортні засоби для митного
контролю і митного оформлення; надати
митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
процедур; сплатити податки і збори.

Відповідно до ст.259 Митного кодексу
України митною вартістю товарів є
заявлена декларантом або визначена
митним органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
України.

Митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу
(ч.1 ст.260 МК України).

Згідно з ч.1 ст.262 МК України митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Відповідно до ст.266 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України, здійснюється шляхом
застосування таких методів: основним
методом визначення митної вартості за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод 1); за ціною угоди
щодо ідентичних товарів (метод 2); за
ціною угоди щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3); на основі віднімання
вартості (метод 4); на основі додавання
вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються. У випадку,
якщо основний метод при визначені
митної вартості товару не можна
використати, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог ст.268 і 269
МК України. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог ст.268 і 269
МК України застосовуються інші методи.
При цьому МК України встановлено
послідовне використання кожного із
зазначених методів. Кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу. Виключення
становлять методи 4 і 5, які можна
використовувати - якщо неможливо
застосувати метод 3 - у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта
(ст.266 МК України).

Судом встановлено, що позивач
скористався правом оформлення товарів
під гарантійні зобов'язання, на
підставі Порядку, затвердженого
наказом ДМСУ № 230 від 17.03.2008 «Про
порядок випуску товарів у вільний обіг
під гарантійні зобов'язання при
ввезенні їх на митну територію
України», що надає ВАТ «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
право протягом 90 днів надати додаткові
документи для підтвердження митної
вартості за методом № 1, фактично не
погодившись із рішенням митного
органу.

Разом з тим, відповідно до звернення
ВАТ «Запоріжсталь» №95/2100149 від 21 грудня
2011 року, до митниці було подано іншу ВМД
№112030000/2011/031025 від 12 жовтня 2011 року, ДМВ-2
до неї та меморальні валютні ордери зі
штампом АКБ «Індустріалбанк» про
сплату рахунків.

Листом № 07-02-09-24/9632 від 30 грудня 2011 року
Запорізька митниця повідомила ВАТ
«Запоріжсталь» щодо відсутності
законних підстав щодо перегляду та
скасування рішення про визначення
митної вартості товарів № 11200000/2011/001386/1
від 22 вересня 2011 року, в зв'язку з
поданням не в повному обсязі
додаткових документів та неможливість
застосування митної вартості,
заявленої декларантом (згідно п.14
Порядку, затвердженого наказом
Держмитслужби України № 230).

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що відповідач
діяв у межах повноважень та у спосіб,
передбачений чинним законодавством.

За даних обставин суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у справі,
норми права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції
у даній справі про відмову в
задоволенні адміністративного позову
прийнято без порушення норм
процесуального та матеріального права,
і тому постанову суду першої інстанції
від 20 серпня 2012 року необхідно залишити
без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача
спростовуються дослідженими у справі
доказами і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
металургійний комбінат»
«Запоріжсталь» - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року у справі №0870/2707/12 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 24 грудня 2013
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.В. Чабаненко