Справа № 2-а-3154/11
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк А.І.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Міщука М.С.

суддів:
Бєлової Л.В., Гром Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Києва на
постанову Шевченківського районного
суду м.Києва у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
у Шевченківському районі м.Києва про
визнання дій відповідача незаконними
та стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Києва про
визнання дій відповідача незаконними
та стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 28.09.2011 року позов
задоволено частково: зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
як дитині війни за період з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 19.06.2011
року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст.1 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється ЗУ «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік.

ЗУ «Про державний бюджет України на 2010
рік» збільшено розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Відповідно зріс і
розмір мінімальної пенсії.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим він
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» має
вищу юридичну силу в порівняні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не
правомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 6 зазначеного
Закону.

Апеляційна інстанція не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позову
починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 08.09.2009 року
по 30.12.2010 року з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов поданий 30.06.2011 року, отже,
стягненню підлягають виплати за період
з 30.12.2010 року.

Що ж стосується вимог за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року та з 08.09.2009 року по 29.12.2010 року
включно то їх слід залишити без
розгляду у відповідності до вимог ст. 99
та ст. 100 КАС України.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Києва -
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 28.09.2011 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати
дії Управління Пенсійного фонду
України у Шевченківському районі
м.Києва неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Шевченківському районі
м.Києва здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та
провести відповідні виплати, починаючи
з 30.12.2010 року з врахуванням виплачених
раніше сум.

Позовні вимоги в частині щодо
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії як дитині війни за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 08.09.2009 року
по 29.12.2010 року включно залишити без
розгляду.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.