Справа № 2а-818/10/2470
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/25411/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 22
березня 2010 року по справі №
2а-818/10/2470 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області, в якому
просило зобов'язати відповідача
відшкодувати йому витрати на виплату
та доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, щомісячної грошової
допомоги на прожиття, індексації та
державної адресної допомоги за період
з 01 серпня 2008 року по 01 липня 2009
року на загальну суму 230259.34 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року в задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в обґрунтування вимог якої
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю задовольнити його позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що судом першої
інстанції не враховано, що відповідач
протиправно не прийняв до заліку та до
відшкодування у щомісячні акти звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, нараховані та виплачені
суми пенсій, щомісячної грошової
допомоги на прожиття, індексації,
державної адресної допомоги та витрат,
пов'язаних з їх доставкою, за період з
серпня 2008 року по червень 2009 року в
розмірі 230259.34 грн.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, а саме
розрахунку управління Пенсійного
фонду України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області коштів, не
прийнятих до відшкодування
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області за період
з серпня 2008 року по червень 2009
року, сума заборгованості становить
230259.34 грн. та складається з: суми
виплачених пенсій - 1238.93 грн., суми
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття - 339.46
грн., суми виплаченої державної
адресної допомоги - 222418.20 грн., суми
витрат з виплати і доставки державної
адресної допомоги - 2535.19 грн., доплати до
розміру пенсії з урахуванням
індексації - 2863.61 грн., суми витрат з
виплати індексації - 31.75 грн., суми
витрат з виплати і доставки пенсії - 13.27
грн., суми доплати - 810.00 грн., суми витрат
з виплати доплати - 8.93 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
виплачена позивачем державна адресна
допомога не підлягає відшкодуванню за
рахунок відповідача, оскільки вона не
передбачена Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4 (далі - Порядок). Крім цього,
вказував на те, що пунктом 7 Порядку
передбачене централізоване
відшкодування витрат з виплати і
доставки пенсій на підставі актів
щомісячної звірки, а відтак, відповідач
не вправі здійснити перерахування
відповідних грошових коштів, що
свідчить про необґрунтованість
позовних вимог.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань визначено
статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відповідно до якої
Фонд зобов'язаний у встановленому
законом порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

З огляду на вказану норму, особи, які
отримали каліцтво на території
колишнього СРСР, мають право на
відшкодування шкоди, за законодавством
України.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року передбачено, що
пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць даної Угоди та членів
їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Відповідно до статті 3 вказаної Угоди
всі витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Відповідно до статті 81 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 4 статті 26 Основ якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком.

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, витрати, понесені органами
Пенсійного фонду України у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності від трудового каліцтва (у
тому числі й пенсій особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР), пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Суд першої інстанції припустився
помилки застосовуючи до спірних
правовідносин положення пункту 7
Порядку, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та Пенсійним фондом України
розраховані на відсутність спору та
реалізуються за наслідками попередньо
здійснених згідно з пунктами 5, 6
Порядку звірок витрат за особовими
справами потерпілих, складання актів
таких звірок, узгодження й подання
відповідних довідок.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01
березня 2001 року № 121/2001 (чинного на час
виникнення спірних відносин),
Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві, Севастополі, та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене, вимоги
управління Пенсійного фонду України
про відшкодування відділенням Фонду
витрат, пов'язаних із виплатою та
доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття відповідають змісту його
прав як робочого органу Пенсійного
фонду України щодо відшкодування
понесених ним витрат та узгоджуються
із компетенцією виконавчої дирекції
Фонду, основними завданнями якої,
згідно з Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15, крім іншого,
визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та
представництва інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Щодо позовних вимог про відшкодування
витрат на виплату та доставку адресної
допомоги, індексації та доплати до
пенсії, то слід зазначити, що вказані
виплати не включаються до основного
розміру пенсії, а є додатковою
допомогою до пенсії, тобто самостійним
видом пенсійних виплат, а тому, з
урахуванням особливостей фінансування
страхування від нещасного випадку, а
саме цільового використання коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
відповідач не може нести витрати з
виплати відповідних сум.

Отже, відповідачем підлягають
відшкодуванню лише витрати, понесені
управлінням Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області у зв'язку з виплатою та
доставкою пенсії по інвалідності та
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, в розмірі 1591.66 грн.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, що відповідно до
пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нової постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 197, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року по справі № 2а-818/10/2470 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області про
стягнення коштів задовольнити
частково.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі Чернівецької області на користь
управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області суму витрат на виплату
основного розміру пенсії та щомісячної
цільової грошової допомоги на прожиття
в розмірі 1591.66 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О. Яворський