Справа № 820/11290/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.Справа № 820/11290/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014р.
по справі № 820/11290/13-а

за позовом Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

до Міністерства юстиції України
Харківське міське управління
реєстраційної служби ,
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю " З Добром"

про скасування державної реєстрації
змін до установчих документів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач-Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Міністерства юстиції України
Харківське міське управління
реєстраційної служби, Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю " З Добром",
в якому просив скасувати державну
реєстрацію змін до установчих
документів юридичної адреси третьої
особи, про що зроблено запис 25.04.2013
року № 4021040, 61166, м. Харків, вул.
Леніна, 40.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014 року
в задоволенні зазначеного
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на не
повне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи та
порушення, при прийнятті оскаржуваної
постанови, норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст. ст. 4, 5,
17, 19 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", ст. 93 Цивільного
кодексу України, п. 20.1.37 ст. 20, п. 67.2 ст. 67
Податкового кодексу України, що
призвело до неправильного вирішення
справи, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "З добром" було зареєстровано
Солом'янською районною у м. Києві
державною адміністрацією з 18.09.1997 року.

У зв'язку зі зміною адреси ,
реєстраційна справа ТОВ "З добром" була
направлена до Виконавчого комітету
Харківської міської ради.

При проведенні працівниками Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
перевірки щодо наявності ТОВ "З добром"
за адресою реєстрації: 61166, м. Харків, пр.
Леніна 40, встановлено, що за даною
адресою це підприємство не значиться,
про що складено довідку про
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків (а.с.6).

Позивач вважає, що зазначені обставини
є підставою для скасування реєстрації
змін до установчих документів
юридичної особи.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що дії по
проведенню державної реєстрації змін
до установчих документів ТОВ "З добром"
про внесення даних про зміну юридичної
адреси товариства, здійснені державним
реєстратором відповідно до діючого
законодавства, а також недоведеності
позивачем порушень закону, які б
слугували підставою для визнання
недійсним та скасування запису.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців -
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.
Місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону
встановлено, що зміни до установчих
документів юридичної особи, а також
зміна прізвища та/або імені, та/або по
батькові (далі - імені) або місця
проживання фізичної особи - підприємця
підлягають обов'язковій державній
реєстрації шляхом внесення
відповідних змін до записів Єдиного
державного реєстру в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців"
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
проводиться державним реєстратором
виключно у виконавчому комітеті
міської ради міста обласного значення
або у районній, районній у містах Києві
та Севастополі державній
адміністрації за місцезнаходженням
юридичної особи або за місцем
проживання фізичної особи - підприємця.

Згідно ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону,
державний реєстратор на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці проводить державну реєстрацію
змін до установчих документів
юридичних осіб та державну реєстрацію
зміни імені або місця проживання
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 6 статті 14
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців" передача
реєстраційних справ здійснюється в
разі зміни місцезнаходження юридичної
особи, зміни місця проживання фізичної
особи - підприємця, якщо нове
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної особи -
підприємця розташоване на території
іншої адміністративно-територіальної
одиниці. Передача реєстраційних справ
у випадку, який передбачено абзацом
другим частини першої цієї статті,
здійснюється на підставі державної
реєстрації відповідних змін до
установчих документів юридичної особи
або державної реєстрації зміни місця
проживання фізичної особи - підприємця.
За наявності підстави, що передбачена
абзацом другим частини першої цієї
статті, державний реєстратор протягом
десяти робочих днів з дати державної
реєстрації зміни місцезнаходження
юридичної особи, зміни місця
проживання фізичної особи - підприємця
зобов'язаний передати за описом
реєстраційну справу державному
реєстратору за новим
місцезнаходженням юридичної особи або
за новим місцем проживання фізичної
особи - підприємця. Державний
реєстратор, який отримав реєстраційну
справу, зобов'язаний протягом десяти
робочих днів з дати її прийому
повідомити рекомендованим листом
юридичну особу або фізичну особу -
підприємця про зміну місцезнаходження
реєстраційної справи та внести до
Єдиного державного реєстру запис про
зміну місцезнаходження реєстраційної
справи.

Статтею 29 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців" визначений перелік
документів, які юридична особа повинна
подати (надіслати рекомендованим
листом з описом вкладення) для
державної реєстрації змін до
установчих документів. Частиною 7
вказаної статті передбачено, що
державному реєстратору забороняється
вимагати документи для проведення
державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи,
якщо вони не передбачені частинами
першою - шостою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" установчі
документи (установчий акт, статут або
засновницький договір, положення)
юридичної особи повинні містити
відомості, передбачені законом.
Відповідальність за відповідність
установчих документів законодавству
несуть засновники (учасники) юридичної
особи.

Проведення державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи здійснюється за процедурами,
передбаченими частинами першою - п'ятою
статті 25 та частинами другою - третьою
статті 27 цього Закону для проведення
державної реєстрації юридичної особи.

Доказів того, що документи, подані для
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи ТОВ "З добром ", не відповідали
вимогам положень ст.27 Закону України
від 15.05.2003 року №755-IV, позивачем ані до
суду першої, ані до суду апеляційної
інстанцій не надано.

Пунктом 67.2 статті 67 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо скасування
державної реєстрації змін саме до
установчих документів.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" визначено,
що у разі постановлення судового
рішення щодо скасування рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ними органу
про внесення змін до установчих
документів юридичної особи, або про
визнання повністю або частково
недійсними змін до установчих
документів юридичної особи суд у день
набрання законної сили судовим
рішенням надсилає його державному
реєстратору для внесення запису про
судове рішення щодо скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи.

З положень вказаної норми права слідує,
що орган державної податкової служби
України наділений законодавцем
повноваженням на звернення до суду з
позовом саме стосовно скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Цивільного
кодексу України юридична особа
приватного права створюється на
підставі установчих документів
відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Статтями 87, 88 Цивільного кодексу
України, якими визначено порядок
складання і затвердження установчих
документів та встановлені вимоги до
змісту установчих документів, не
передбачено внесення до статуту
суб'єкта господарювання відомостей про
місцезнаходження цього суб'єкта.

Приписи ст. 57 Господарського кодексу
України також не містять вимог про
включення до змісту установчих
документів, якими в розумінні
наведеної норми права є рішення про
утворення або засновницький договір, а
у випадках, передбачених законом,
статут (положення) суб'єкта
господарювання, відомостей про
місцезнаходження суб'єкта
господарювання.

За змістом статті 45 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно визначити свою
податкову адресу. При цьому згідно з
пунктом 45.2 статті 45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи є місцезнаходження
такої юридичної особи, відомості про що
містяться в Єдиному державному
реєстрі. Отже, обрання податкової
адреси і, відповідно, місцезнаходження,
здійснюється платником податків
самостійно, без узгодження із
податковим органом.

Згідно пункту 12.4.,12.5 Порядку обліку
платників податків і зборів
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 09.12.2011 року № 1588 щодо
кожного платника податків, стосовно
якого виявлена відсутність його за
місцезнаходженням (місцем проживання)
та нез'ясоване його фактичне
місцезнаходження (місце проживання),
підрозділ органу державної податкової
служби, який з'ясував зазначений факт,
готує та передає підрозділам
податкової міліції запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків за
встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за ф. N 18-ОПП для вжиття заходів,
передбачених частиною дванадцятою
статті 19 Закону.

Виходячи з наведених норм
законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що посилання
податкового органу на відсутність
юридичної особи за зареєстрованим
місцезнаходженням не може бути
підставою для скасування державної
реєстрації змін до відомостей про
юридичну особу, що пов'язані із змінами
в установчих документах, а зазначені
позивачем обставини можуть бути
підставою для внесення до ЄДР запису
про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням та подальшого
припинення юридичної особи на підставі
положень п.5 ч.2 статті 38 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців".

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано належних доказів в
обґрунтування своїх позовних вимог.

Таких доказів не надано апелянтом і до
суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає вірним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те ,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014 року
по справі № 820/11290/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014р. по
справі № 820/11290/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.