Справа № 341/2288/13-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р.

Справа № 876/12949/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Каралюса В.М., Костіва М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі Івано -
Франківської області на постанову
Галицького районного суду Івано -
Франківської області від 18 вересня 2013
року у адміністративній справі
№341/2288/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано - Франківської
області про визнання протиправними
дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано - Франківської
області про визнання неправомірними
дії по не включенню до заробітку для
обчислення пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
зобов'язання відповідача з дня
призначення пенсії зробити
перерахунок такої з врахуванням сум
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань та виплатити недоплачену пенсію
з часу призначення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
працює на посаді начальника Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі Івано - Франківської області.
Розпорядженням відповідача від 03
серпня 2011 року позивачу призначено
пенсію державного службовця. Однак, при
призначенні пенсії не враховано до
заробітку для обчислення пенсії суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань. Вважає
дані дії відповідача неправомірними,
оскільки із сум згаданих допомог
сплачені внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, відтак
дані суми допомог мають бути враховані
при призначенні пенсії.

Постановою Галицького районного суду
Івано - Франківської області від 18
вересня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано - Франківської
області по не включенню до заробітку
для обчислення пенсії ОСОБА_1
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано - Франківської області зробити
перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1
з врахуванням до заробітку для
обчислення пенсії сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань за період
з 27 лютого 2013 року та виплатити
недоплачену пенсію. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано - Франківської
області в подальшому виплачувати
ОСОБА_1 пенсію в розмірі згідно
зробленого перерахунку.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невірним встановленням обставинам у
справі, невідповідністю висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, про відмову в задоволені
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала
на час призначення пенсії на посаді
начальника Державної податкової
інспекції у Галицькому районі Івано -
Франківської області. Розпорядженням
відповідача позивачу призначено
пенсію державного службовця. Однак, при
призначенні пенсії не враховано до
заробітку для обчислення пенсії суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань.

Суд першої інстанції позов задовольнив
частково з тих підстав, що при
призначені їй пенсії до її заробітку
для обчислення пенсії мала право на
включення суми виплаченої їй
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на ви рішення
соціально - побутових питань.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними з огляду
на наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально - побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано - Франківської області -
залишити без задоволення, а постанову
Галицького районного суду Івано -
Франківської області від 18 вересня 2013
року у адміністративній справі
№341/2288/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

М.В. Костів