Справа № К/9991/94435/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/94435/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Калашнікової О.В.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 27 травня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Староаврамівської сільської
ради Хорольського району Полтавської
області про визнання рішення
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 27 травня
2011 року залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року відмовлено в позові ОСОБА_4 до
Староаврамівської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області про визнання рішення
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії, а саме: визнати рішення
третьої сесії шостого скликання
Староаврамівської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області від 21.12.2010 року неправомірним,
зобов'язати Староаврамівську сільську
раду Хорольського району Полтавської
області прийняти рішення про
поновлення права позивача в
користуванні земельною ділянкою
площею 0,41 га, шляхом надання земельної
ділянки за рахунок розприватизованої
земельної ділянки ОСОБА_5

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями судів попередніх інстанцій,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 23
червня 2006 року, посвідченого державним
нотаріусом та зареєстрованого в
реєстрі за № 1131, спадкоємцем майна
ОСОБА_7 є ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке
видано свідоцтво, складається з жилого
будинку номер НОМЕР_1 з господарськими
та побутовими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці невизначеного розміру.

З висновку № 204-07 судово-технічної
експертизи від 05.09.2007 року, проведеної
судовим експертом, слідує, що фактична
площа земельної ділянки, яка
знаходиться в користуванні ОСОБА_4
складає 0,08 га.

Поряд з цим, згідно договору дарування
від 30 грудня 2004 року, посвідченого
приватним нотаріусом та
зареєстрованого в реєстрі за номером
4582 ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 жилий
будинок НОМЕР_2 з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці сільської ради.

Так, згідно пунктів а, б, в частини 1 ст. 12
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: розпорядження землями
територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що судові
органи покликані захищати права та
законні інтереси позивачів, однак
позбавлені компетенції виконувати
функції суб'єктів владних повноважень
та не вправі перебирати на себе вказані
повноваження.

Оскільки суд не може вирішувати
питання, віднесені до компетенції
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування, зокрема про
передачу земельних ділянок у постійне
користування, з огляду на відсутність
будь-яких законних підстав поновлення
права позивача в користуванні
земельною ділянкою площею 0, 41 га шляхом
надання земельної ділянки за рахунок
розприватизованої земельної ділянки,
що перебуває в користуванні інших
громадян, колегія суддів погоджує
висновки судів попередніх інстанцій
щодо відмови в позові.

При цьому, з 1996 р. в користуванні матері
позивача знаходилася земельна ділянка
0,23 га, а не 0, 41 як помилково вказує
позивач у справі. Позивач звертаючись
до відповідача не надав належної заяви
щодо надання в користування земельної
ділянки та не надав жодних
правовстановлюючих документів на
право користування спірною земельною
ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь -якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений чинним
законодавством.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
попередніх інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Хорольського
районного суду Полтавської області
від 27 травня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: