Справа № 820/6549/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.Справа № 820/6549/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Бутенко Ю.О.

представника позивача
Кригіної Н.О.

представника
відповідача
Наконечного А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р.
по справі № 820/6549/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІМІ Корнеліус
Україна"

до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

28 жовтня 2013 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІМІ
Корнеліус Україна" до Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби №
від 24.04.2013 року.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № , № від 09.07.2013 року.

Не погодившись із висновками суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013 року
по справі скасувати, прийняти нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі. Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
відповідач посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, вказує, що до
перевірки Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІМІ Корнеліус
Україна" не було надано необхідного
обсягу первинних документів, які мали б
підтвердити придбання та зберігання
товарів по взаємовідносинам з
контрагентами, та на підставі яких
позивачем було сформовано валові
витрати та податковий кредит у звітний
період, а саме: документи на рух товару
від продавців до перевізника та до
покупця. Господарські операції,
здійснені на виконання договорів між
позивачем та ТОВ "Інтехліс", ТОВ
"Полюс-ЮГ ЛТД", ІМІ Kynok Limited (Англія), не
можливо підтвердити в розумінні їх
реальності та товарного характеру,
оскільки ТОВ "Інтехліс" та ТОВ "Полюс-ЮГ
ЛТД" не мають необхідних та достатніх
виробничих потужностей, технологічних
можливостей, транспортних та трудових
ресурсів. Щодо ІМІ Kynok Limited (Англія)
позивачем не було підтверджено
документально цільове та фактичне
використання коштів за договором
позики, а отже включення до складу
валових витрат нарахованих відсотків
за користування кредитом є
безпідставним.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІМІ Корнеліус
Україна" у запереченнях на апеляційну
скаргу просить постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
28.10.2013 року по справі залишити без змін,
зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини, що
мають значення для справи, виконав
вимоги процесуального права та
дотримався норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівцями Основ'янської міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби була проведена
планова виїзна перевірка ТОВ "IMI
Корнеліус Україна" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р., результати якої оформлені
актом від 02.04.2013р. № 1890/222/33607742.

Згідно висновків вказаного акту
перевірки:

- в порушення пп.14.1.36, пп.14.1.56, п.14.1 ст.14,
пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.2, пп.135.4.1 п.135.4
ст.135, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9, пп.139.1.12 п.139.1
ст.139, п.141.1 ст.141 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями встановлено
заниження податку на прибуток на
загальну суму 332759 грн., у т.ч. за 4
квартал 2011р. у сумі 211254 грн., за 2012р. у
сумі 121505 грн. та завищення від'ємного
значення по податку на прибуток на суму
639545 грн.;

- в порушення п.187.1 ст.187, п.198.3 ст.198, п.198.1,
п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями встановлено
заниження ПДВ всього в сумі 277516 грн., у
т.ч. у травні 2012р. на суму 172297 грн., у
червні 2012р. на суму 6128 грн., у липні 2012р.
на суму 7821 грн., у серпні 2012р. на суму 17508
грн., у вересні 2012р. на суму 5314 грн., у
грудні 2012р. на суму 68448 грн.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "IMI Корнеліус Україна"
були подані заперечення від 16.04.2013р. № 17
до акту перевірки від 02.04.2013р. №
1890/222/33607742 разом із завіреними копіями
документів, на що було отримано
відповідь Основ'янської міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби від 23.04.2013р. №
6954/10/22.2-06 про часткову зміну висновків
акту перевірки щодо завищення
податкового кредиту за липень 2012р. на
суму 27527 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
від 02.04.2013р. № 1890/222/33607742 Основ'янською
міжрайонною державною податковою
інспекцією м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби
були прийняті податкові повідомлення -
рішення: від 24.04.2013р. № про
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у сумі 639545,00 грн.; від 24.04.2013р. №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
загальній сумі 583502,50 грн. (основний
платіж - 332759,00 грн., штрафні санкції -
250743,50 грн.); від 24.04.2013р. № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у
загальній сумі 374983,50 грн. (основний
платіж - 249989,00 грн., штрафні санкції -
124994,50 грн.).

Позивач не погодився із донарахованими
грошовими зобов'язаннями та в
адміністративному порядку подав
скаргу № 20 від 08.05.2013р. на податкові
повідомлення-рішення від 24.04.2013р. №
, № , № до Державної
податкової служби у Харківській
області.

Під час розгляду скарги Державна
податкова служба у Харківській області
рішенням від 20.05.2013р. № 7065/7/10.2-17
зобов'язала Основ'янську міжрайонну
державну податкову інспекцію м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби провести
позапланову перевірку ТОВ "IMI Корнеліус
Україна" з урахуванням документів,
наданих позивачем до заперечень на акт
перевірки та первинної скарги.

Фахівцями Основ'янської міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби була проведена
позапланова невиїзна перевірка ТОВ "IMI
Корнеліус Україна" з питання повноти та
своєчасності сплати до бюджету податку
на прибуток та податку на додану
вартість за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р.,
результати якої оформлені актом від
26.06.2013р. № 3308/222/33607742.

Згідно висновків вказаного акту
перевірки:

- в порушення пп.14.1.36, пп.14.1.56, п.14.1 ст.14,
п.138.2, п.138.4 ст.138, пп.139.1.9, пп.139.1.12 п.139.1
ст.139, п.141.1 ст.141 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями встановлено
заниження податку на прибуток на
загальну суму 313512 грн., у т.ч. за 4
квартал 2011р. у сумі 194474 грн., за 2012р. у
сумі 119038 грн. та завищення від'ємного
значення по податку на прибуток на суму
639545 грн.;

- в порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI із змінами та доповненнями
встановлено заниження ПДВ всього в
сумі 217681 грн., у т.ч. у травні 2012р. на суму
143627 грн., у червні 2012р. на суму 28961 грн., у
грудні 2012р. на суму 45093 грн.

Відповідно до рішення Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про результати розгляду скарги
від 04.07.2013р. № 535/10/20-40-10-04-17, враховуючи
висновки акту перевірки від 26.06.2013р. №
3308/222/33607742, є неправомірними висновки
акту перевірки від 02.04.2013р. № 1890/222/33607742
щодо завищення ТОВ "IMI Корнеліус
Україна" податкового зобов'язання з
податку на прибуток на суму 19247 грн.,
податку на додану вартість на суму 32308
грн., крім того, податковою інспекцією
невірно визначені штрафні санкції з
податку на прибуток, у зв'язку з чим
зайво нараховані штрафні санкції за 2
квартал 2012 року на суму 189991 грн.

За результатами оскарження Головним
управлінням Міндоходів у Харківській
області рішенням про результати
розгляду скарги від 04.07.2013р. №
535/10/20-40-10-04-17 було скасовано податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби
від 24.04.2013р. № в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток у загальній сумі
210471,50 грн. (основний платіж - 19247 грн.,
штрафні санкції - 191224,5 грн.); скасовано
податкове повідомлення-рішення
Основ'янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби № в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у загальній
сумі 48462 грн. (основний платіж - 32308 грн.,
штрафні санкції - 16154 грн.); в іншій
частині вказані податкові
повідомлення-рішення та податкове
повідомлення-рішення від 24.04.2013р. №
залишило без змін, а скаргу ТОВ
"IMI Корнеліус Україна" - без задоволення.

Враховуючи рішення про результати
розгляду скарги від 04.07.2013р. №
535/10/20-40-10-04-17, на підставі акту перевірки
від 26.06.2013р. № 3308/222/33607742 Основ'янською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області були
прийнятті податкові
повідомлення-рішення від 09.07.2013р. №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
загальній сумі 373031,00 грн. (основний
платіж - 313512,00 грн., штрафні санкції -
59519,00 грн.); від 09.07.2013р. № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у загальній
сумі 326521,50 грн. (основний платіж - 217681,00
грн., штрафні санкції - 108840,50 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті з
порушенням норм чинного законодавства,
вимог Податкового кодексу України в
частині формування податкової
звітності з податку на прибуток та
податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ "ІМІ
Корнеліус Україна" у перевіряємому
періоді надавало послуги з порізки
металу, виготовлення деталей та інші
послуги за цінами, що є нижчими за
собівартість послуг. Собівартість
наданих послуг за серпень-грудень 2012
року складає 277785 грн., доходи від
реалізації послуг за цей період склали
176524 грн., отримані збитки складають 101262
грн. В порушення пп. 14.1.36, пп. 14.1.56 п.14.1
ст.14, п. 138.4 ст.138 Податкового кодексу
України позивачем завищені витрати на
загальну суму 101262 грн.

В акті перевірки від 26.06.2013р. №
3308/222/33607742 також в обґрунтування
висновку про завищення витрат
відповідачем зазначено, що згідно
даним рахунку 703 "Доходи від реалізації
робіт, послуг" вартість наданих послуг
складає за серпень 2012р. - 45802 грн., за
жовтень 2012р. - 91027 грн., за грудень 2012р. -
39695 грн., згідно даним рахунку 903
"Собівартість реалізованих робіт та
послуг" собівартість наданих послуг
складає за серпень 2012р. - 105739 грн., за
жовтень 2012р. - 105159 грн., за грудень 2012р. -
66887 грн., збитки від наданих послуг
складають за серпень 2012р. - 59938 грн., за
жовтень 2012р. - 14132 грн., за грудень 2012р. -
27192 грн.

Таким чином, за результатами перевірки
відповідач зменшив суму витрат
позивача на суму, що дорівнює сумі
збитків від наданих послуг згідно
даним бухгалтерського обліку.

Проте, згідно з пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України доходи - загальна сума
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі у виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Згідно з п. 138.4 ст.138 Податкового кодексу
України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

З огляду на зазначені норми
Податкового кодексу України, на які
посилається відповідач, надання послуг
та виконання робіт, за які платник
податків отримує дохід, є
господарською діяльністю такого
платника податків.

Згідно з пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Податковий кодекс України не містить
вимог про неповне включення
собівартості реалізованих робіт,
послуг до складу витрат у випадку
отримання збитків від реалізації таких
робіт, послуг.

Таким чином, неправомірним є висновок
відповідача про завищення суми витрат
позивача на суму, що дорівнює сумі
збитків від наданих послуг згідно
даним бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено, в чому
полягає завищення витрат на загальну
суму 101262 грн., в т.ч. за 3 квартал 2012р. у
сумі 59938 грн., за 4 квартал 2012р. у сумі 41324
грн.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правомірно прийшов до
висновку про помилковість вказаного
висновку відповідача.

Відповідачем також зазначено, що ТОВ
"ІМІ Корнеліус Україна" у перевіряємому
періоді на підставі лише видаткових та
податкових накладних включило до
складу витрат суму 1114534,45 грн. та до
складу податкового кредиту суму 212406
грн. ПДВ з вартості товарів (запчастини,
матеріали, інше), отриманих позивачем
від ТОВ "Юніпет", ТОВ "Елмотек", ФОП
ОСОБА_3, ТОВ "Данфосс ТОВ", ТОВ НВФ
"Хартрейд", ТОВ "Техноінокс", ТОВ
"Олтрейд ЛТД Плюс", ТОВ "Юнітон", ТОВ
"Іресталь Україна". Інші первинні
документи, що підтверджують придбання
та зберігання товарів до перевірки не
надані. Відсутня транспортна
документація. В порушення п. 138.2 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п. 198.3 ст.198
Податкового кодексу України завищено
витрати на загальну суму 1114534,45 грн. та
завищено податковий кредит на загальну
суму 212406 грн.

Проте обставини відсутності
документів, що підтверджують
придбання, зберігання та
транспортування товарів, не відповідає
не тільки фактичним обставинам,
встановленим судом першої інстанції
під час розгляду справи, але й не
відповідає обставинам, встановленим
безпосередньо відповідачем під час
здійснення позапланової перевірки
позивача, за результатами якої були
змінені висновки планової перевірки.

Слід зазначити, що позапланова
перевірка позивача була проведена
відповідачем на підставі рішення ДПС у
Харківській області від 20.05.2013р. №
2536/10/10.2-17 у зв'язку з тим, що
відповідачем не були прийняті до уваги
надані позивачем заперечення від
16.04.2013р. № 17 до акту планової перевірки
від 02.04.2013р. № 1890/222/33607742 та не були
враховані під час планової перевірки
документи, які підтверджують
формування складу витрат та
податкового кредиту з ПДВ.

В акті позапланової перевірки від
26.06.2013р. № 3308/222/33607742 відповідачем
встановлено укладені позивачем з
контрагентами договори поставки
товарно-матеріальних цінностей,
видаткові й податкові накладні, та по
кожному контрагенту відповідачем
встановлено транспортну документацію
щодо доставки придбаних
товарно-матеріальних цінностей та
зазначено про недоліки в її оформленні:
відсутність інформації щодо дати,
номеру товарно-транспортної накладної,
видаткової накладної, повних даних та
адреси вантажовідправника в
подорожніх листах; відсутність
інформації щодо дати, номеру
видаткової накладної, найменування
товару в актах виконаних робіт та
товарно-транспортних накладних;
відсутність інформації щодо дати,
номеру видаткової накладної,
найменування товару в актах виконаних
робіт та відсутність
товарно-транспортних накладних.
Відповідачем зазначено про не
виявлення транспортних та
супроводжувальних документів, які
передбачено вимогами діючого
законодавства, відсутність
транспортної документації для
перевезення вантажів, що, на думку
відповідача, підтверджує відсутність
доказів фактичного отримання
товарно-матеріальних цінностей ТОВ
"ІМІ Корнеліус Україна".

Проте відповідачем зроблені помилкові
висновки стосовно наслідків
оформлення транспортної документації
з недоліками.

Згідно з ч.3 ст.909 Цивільного кодексу
України товарно-транспортна накладна
підтверджує факт укладення договору
про перевезення вантажу, а не власне
придбання вантажу.

Правила перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджені наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997р. № 363, не
встановлюють правил податкового
обліку, а лише встановлюють права,
обов'язки і відповідальність власників
автомобільного транспорту -
перевізників та вантажовідправників і
вантажоодержувачів - замовників, а
товарно-транспортні накладні
призначені для обліку руху
товарно-матеріальних цінностей і
розрахунків за їх перевезення і
визначають взаємини між перевізником і
замовником з виконання перевезення
вантажів для обліку транспортної
роботи (відповідно до преамбули та
п.п.11.1, 11.4, 11.5, 11.7 цих Правил).

З огляду на зазначене,
товарно-транспортні накладні не є
документами первинного
бухгалтерського обліку, які
підтверджують здійснення
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей,
оскільки товарно-транспортні накладні
відображають відомості про
господарську операцію перевезення.

Таким чином, неналежне оформлення
транспортної документації, неналежні
товарно-транспортні накладні або їх
відсутність можуть служити підставою
для позбавлення права на витрати і
податковий кредит з придбання послуг
перевезення, але ніяк не з придбання
товарно-матеріальних цінностей.

Висновки відповідача про відсутність
доказів фактичного отримання
товарно-матеріальних цінностей
позивачем є помилковими, оскільки
придбання позивачем
товарно-матеріальних цінностей у
постачальників підтверджують укладені
договори поставки, підписані
специфікації, накладні, видаткові
накладні, податкові накладні,
банківські виписки, рух
товарно-матеріальних цінностей у
позивача підтверджують складські
накладні, накладні-вимоги,
використання товарно-матеріальних
цінностей у виробництві підтверджують
затверджені специфікації
номенклатури, продаж придбаних
товарно-матеріальних цінностей
підтверджують укладені договори
поставки, підписані специфікації,
видаткові накладні, вантажна митна
декларація, що встановлено судом
першої інстанції на підставі
матеріалів справи.

Накладні, видаткові накладні,
складські накладні, накладні-вимоги за
своїм змістом відповідають вимогам,
які чинним законодавством встановлені
для первинних документів, податкові
накладні оформлені належним чином, у
відповідності на ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", п.44.1 ст.
44, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України.

Враховуючи викладене, реальне
здійснення позивачем господарських
операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей
підтверджено первинними документами
бухгалтерського обліку та звітності, а
також свідчать про використання
придбаних товарно-матеріальних
цінностей в господарській діяльності
позивача, є достатні підстави для
включення до складу витрат вартості
придбаних товарно-матеріальних
цінностей та до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
в ціні товарно-матеріальних цінностей
відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст.138,
п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, що свідчить про
безпідставність висновків
відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
"ІМІ Корнеліус Україна" придбало
послуги з полірування деталей із
нержавіючої сталі у ТОВ "Інтехліс", у
зв'язку з чим включило до складу витрат
у 3 кварталі 2012р. вартість придбаних
послуг в загальній сумі 12003 грн. та до
складу податкового кредиту у липні 2012р.
2401 грн., а також придбало
товарно-матеріальні цінності у ТОВ
"Полюс-ЮГ ЛТД", у зв'язку з чим включило
до складу витрат у 1 - 2 кварталах 2012р.
вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей в
загальній сумі 26374 грн. та до складу
податкового кредиту у січні - квітні
2012р. 5275 грн.

В апеляційній скарзі, як і в акті
перевірки від 26.06.2013р. № 3308/222/33607742
відповідач посилається на отримані
листи Індустріальної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби, якими надіслано
акти про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Інтехліс" №
555/22-207/35245557 від 10.08.2012р., № 381/22-207/35245557 від
19.06.2012р., в яких зазначено про
відсутність по ТОВ "Інтехліс" факту
реального вчинення господарських
операцій із платниками податків за
серпень, вересень, листопад 2011р., та на
отримані листи Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва, якими надіслані акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Полюс-ЮГ ЛТД" № 4356/22-100/36317695
від 29.12.2012р., в якому зазначено про
неможливість підтвердження факту
реального здійснення господарських
операцій ТОВ "Полюс-ЮГ ЛТД" за лютий,
березень 2012р. у зв'язку з ненаданням
документів для проведення перевірки,
та акти перевірки ТОВ "Полюс- ЮГ ЛТД" №
346/22-200/35403526 від 05.02.2013р., № 1261/22-200/35403526
від 08.05.2012р. з висновками про порушення
податкового законодавства ТОВ
"Полюс-ЮГ ЛТД".

На підставі зазначеного відповідач
робить висновок про завищення
позивачем витрат та податкового
кредиту на суму придбаних послуг з
полірування деталей із нержавіючої
сталі у ТОВ "Інтехліс" та придбаних
товарно-матеріальних цінностей у ТОВ
"Полюс-ЮГ ЛТД" в порушення п.138.2 ст.138,
п.139.1 ст.139, п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України.

Посилання відповідача на акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Інтехліс", ТОВ "Полюс-ЮГ ЛТД
та акти перевірки ТОВ "Полюс-ЮГ ЛТД" в
обґрунтування своїх висновків про
порушення податкового законодавства
позивачем безпідставні, оскільки
відповідно до ст.36 Податкового кодексу
України ведення податкового обліку
покладено на кожного окремого платника
податків. При цьому платник податків
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податків і не може автоматично
поширюватися на його контрагентів.

Чинним законодавством України не
передбачено обов'язку або права одного
платника податків контролювати
законність здійснення діяльності
іншим платником податків.

Разом з тим, з часу укладення договору
підряду № 2963 від 01.04.2011р. і до
теперішнього часу ТОВ "Інтехліс" () знаходиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, з часу
реалізації позивачу
товарно-матеріальних цінностей і до
теперішнього часу ТОВ "Полюс-ЮГ ЛТД"
() знаходиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що не
заперечувалось сторонами.

З огляду на встановлені обставини у
справі, враховуючи індивідуальний
характер юридичної відповідальності
особи, встановлений ст.61 Конституції
України, суд першої інстанції
правомірно дійшов висновку про те, що у
разі порушення контрагентом платника
податків чинного законодавства,
відповідальність та негативні
наслідки настають саме щодо цієї особи.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення позивача - платника
податків права на віднесення вартості
робіт з полірування деталей із
нержавіючої сталі та вартості
придбаних товарно-матеріальних
цінностей до складу витрат та податку
на додану вартість до складу
податкового кредиту, оскільки позивач
виконав усі передбачені
законодавством умови щодо формування
витрат та податкового кредиту.

Реальне здійснення позивачем
господарських операцій з придбання
робіт з полірування деталей з
нержавіючої сталі у ТОВ "Інтехліс" та
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей у ТОВ
"Полюс-ЮГ ЛТД" підтверджують укладений
договір підряду, накладні на
переміщення, акти виконаних робіт
(послуг), подорожні листи вантажного
автомобіля, видаткові накладні, акти
надання послуг, банківські виписки,
податкові накладні, складські
накладні, накладні-вимоги,
використання придбаних робіт та
товарно-матеріальних цінностей в
господарській діяльності підприємства
- у виробництві власної продукції
підтверджують специфікації
номенклатури, що встановлено судом
першої інстанції на підставі
матеріалів справи (постанова суду
першої інстанції містить посилання на
вказані документи позивача із
зазначенням їх реквізитів по кожному
контрагенту).

Акти виконаних робіт (послуг), накладні
на переміщення, видаткові накладні,
складські накладні, накладні-вимоги за
своїм змістом відповідають вимогам,
які чинним законодавством встановлені
для первинних документів, податкові
накладні оформлені належним чином, що
встановлено судом першої інстанції з
посиланням на ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.44.1 ст. 44, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України.

Отже, є достатні підстави для включення
до складу витрат вартості отриманих
робіт та отриманих
товарно-матеріальних цінностей та до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з ТОВ "Інтехліс" та ТОВ "Полюс-ЮГ ЛТД"
відповідно до пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138,
п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, що свідчить про
безпідставність висновків
відповідача.

Щодо посилань у акті перевірки від
26.06.2013р. № 3308/222/33607742 на акт
Основ'янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби "Про результати
проведення невиїзної документальної
перевірки ТОВ "ІМІ Корнеліус Україна",
код за щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ "Інтехліс" () їх реальності та повноти
відображення в обліку за період
квітень, травень, червень, липень,
серпень, вересень 2011 року" від 22.10.2012р.
№3560/222/33607742, яким встановлено заниження
податку на додану вартість у липні 2012р.
в сумі 27527,02 грн., та на оскарження
рішення відповідача за цим актом в
судовому порядку (справа № 2а-12876/12/2070),
колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2012р. по
справі № 2а-12876/12/2070, що залишена без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.02.2013р. по справі № 2а-12876/12/2070,
скасоване податкове повідомлення -
рішення відповідача від 07.11.2012р. № 001570221
про збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за липень 2012 р. у сумі 27527,02 грн.
та штрафних (фінансових) санкцій у сумі
13763,50 грн., що прийняте на підставі акту
відповідача "Про результати проведення
невиїзної документальної перевірки
ТОВ "ІМІ Корнеліус Україна", код за
щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ "Інтехліс"
() їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період квітень, травень, червень,
липень, серпень, вересень 2011 року" від
22.10.2012р. №3560/222/33607742, який містить
висновок про заниження позивачем
податку на додану вартість у липні 2012р.
в сумі 27527,02 грн. у зв'язку із завищенням
податкового кредиту на 27527,02 грн. на
підставі податкових накладних № 470 від
12.07.2011р, № 926 від 25.07.2011р., № 618 від
12.08.2011р., № 1325 від 31.08.2011р., № 849 від
19.09.2011р., № 1252 від 28.09.2011р., отриманих від
ТОВ "Інтехліс". Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
07.03.2013р. по справі № К/800/12405/13 відмовлено
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Основ'янської МДПІ
м. Харкова Харківської області ДПС на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2012р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013р. по
справі № 2а- 12876/12/2070.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "ІМІ Корнеліус Україна" з ІМІ Kynoch
Limited (Англія) укладено договір позики
від 23.01.2009р. та віднесено до складу
витрат нараховані проценти за
користування кредитом за 4 квартал 2011р.
в сумі 797757 грн., за І півріччі 2012р. в сумі
935572 грн., за 9 місяців 2012р. в сумі 307598 грн.

В апеляційній скарзі, як і в акті
перевірки від 26.06.2013р. № 3308/222/33607742
відповідач посилається на не
встановлення перевіркою цільового та
фактичного використання грошових
коштів за договором позики від 23.01.2009р.,
на підставі чого робить висновок про
завищення позивачем витрат за 4 квартал
2011р. в сумі 797757 грн., за І півріччя 2012р. в
сумі 935572 грн., за 9 місяців 2012р. в сумі
307598 грн., за 2012р. в сумі 0 грн. в порушення
п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України.

Такі висновки відповідача є
необґрунтованими, оскільки отримані
від ІМІ Kynoch Limited грошові кошти були
використані позивачем в повному обсязі
на оплату придбаних
товарно-матеріальних цінностей за
контрактами, укладеними позивачем з
іноземними постачальниками, та на
оплату митного оформлення придбаних
товарно-матеріальних цінностей
(одержувач коштів - Харківська обласна
митниця), що було встановлено судом
першої інстанції на підставі платіжних
доручень позивача, банківських
виписок, укладених
зовнішньоекономічних контрактів та
оформлених вантажних митних
декларацій (т.5 а.с.121-250, т.6 а.с.1-250, т.7
а.с.1-250, т.8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-74, т.9 а.с.75-1181).

Придбані товарно-матеріальні цінності
використані позивачем у виробництві
власної продукції, що підтверджується
затвердженими на підприємстві
специфікаціями номенклатури, що
встановлено судом першої інстанції на
підставі матеріалів справи.

Укладені контракти з іноземними
контрагентами, вантажні митні
декларації, платіжні доручення,
банківські виписки, специфікації
номенклатури були надані до
Основ'янської МДПІ м. Харкова ХО ДПС на
планову перевірку, їх завірені копії
були надані до Основ'янської МДПІ м.
Харкова ХО ДПС разом із запереченнями
№ 17 від 16.04.2013 до акту планової
перевірки № 1890/222/33607742 від 02.04.2013р., а
також до Державної податкової служби у
Харківській області разом зі скаргою №
17 від 16.04.2013р., на їх підставі
відповідачем було проведено
позапланову невиїзну перевірку
позивача, яка оформлена актом від
26.06.2013р. № 3308/222/33607742, проте в порушення
п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України
вони не були враховані відповідачем.

Вищевикладене доводить факт
пов'язаності витрат на нарахування
процентів за позикою, отриманою від ІМІ
Kynoch Limited, з господарською діяльністю
позивача, що свідчить про
правомірність віднесення позивачем до
складу витрат нарахованих процентів за
користування позикою за 4 квартал 2011р. в
сумі 797757 грн., за І півріччі 2012р. в сумі
935572 грн., за 9 місяців 2012р. в сумі 307598
грн., за 2012р. в сумі 0 грн. відповідно до
п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України
та про безпідставність висновків
відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р. по
справі № 820/6549/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 07.03.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.