Справа № 812/192/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ірметова О.В.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
справа №812/192/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Лях О.П., Гайдара А.В.,

секретар Гайдіс С.І.,

за участю сторін : представників
Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів в Луганській області
Баранюка А.В., Шаповалова С.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів в Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
р. у справі № 812/192/14 за позовом
Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів в Луганській області до
Публічного акціонерного товариства
"Механізатор" про надання дозволу на
погашення суми податкового боргу,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
р. у справі № 812/192/14 у задоволенні
позовних вимог Державної податкової
інспекції в м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Публічного
акціонерного товариства "Механізатор"
про надання дозволу на погашення суми
податкового боргу, відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач - Державна податкова інспекція
у м.Сєвєродонецьку Головного
управління Міндоходів в Луганській
області, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та постановити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі. Мотивами апеляційної
скарги особа, яка її подала, зазначає
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Публічне
акціонерне товариство "Механізатор"
зареєстроване виконавчим комітетом
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області 18.01.1994 9 (а.с. 11).
Згідно довідки про взяття на облік за
№239 від 23.08.2011 ПАТ "Механізатор" взятий
на облік ДПІ у м. Сєвєродонецьку (а. с. 8).

Відповідач має податковий борг у сумі
414269,73 грн., який складається: з податку
на доходи фізичних осіб 104962,81 грн.; з
орендної плати з юридичних осіб 186042,30
грн.; з податку на додану вартість 104520,78
грн., що підтверджується деклараціями,
податковим повідомленням-рішенням та
актом перевірки (а.с. 20-58).

З метою стягнення податкового боргу
податковим органом було виставлено
податкову вимогу форми «Б» від 31.01.2011
№28 (а. с. 17).

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
в м. Сєвєродонецьку склало акти опису
майна №20/24-071 від 03.02.2011 (а.с.15) та
№41/12-14-11-71 від 01.08.2013 (а. с. 16).

Позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкового боргу шляхом
направлення інкасового доручення на
розрахункові рахунки банку, які
обслуговують платника (а.с. 18,19), які
поверталися без виконання.

Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 статті 4
Податкового кодексу України
передбачено, що кожна особа зобов'язана
сплачувати встановлені цим Кодексом,
законами з питань митної справи
податки та збори, платником яких вона є
згідно з положеннями цього Кодексу.

У відповідності зі статтею 14
Податкового кодексу України:

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний: вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту
16.1 статті 16); подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів (підпункт
16.1.3 пункту 16.1 статті 16); сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи (підпункт 16.1.4
пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до ст.20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку,
платника податків, який має податковий
борг, у разі якщо у такого платника
податків відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу; (підпункт 20.1.33
пункту 20.1).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового
кодексу України, виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до підпункту 168.4.3. пункту 168.4
статті 168 Податкового кодексу України
контроль за правильністю та
своєчасністю сплати податку здійснює
орган державної податкової служби за
місцезнаходженням юридичної особи або
її відокремленого підрозділу.

Відповідно до ст.89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі, зокрема несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку.

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених п.89.5 цієї
статті, а також на інше майно, на яке
платник податків набуде прав власності
у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

До акта опису включається ліквідне
майно, яке можливо використати як
джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом державної податкової служби.

Орган державної податкової служби
зобов'язаний безоплатно зареєструвати
податкову заставу у відповідному
державному реєстрі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Таким чином Податковим кодексом
встановлено певний порядок
примусового стягнення податкової
заборгованості: спочатку шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а у разі неостаточності
коштів - продаж майна, яке перебуває у
податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України суд надає дозвіл на погашення
усієї суми податкового органу за
рахунок майна платника. Однак у
судовому засіданні було встановлено,
що відповідач просить суд надати
дозвіл на погашення податкового боргу
за рахунок майна, яке перебуває у
податковій заставі, на загальну суму
6556,52 грн., що значно менш ніж уся сума
податкового боргу - 414269,73 грн. З
урахуванням того, що суми вартості
майна, щодо якого податковий орган
звернувся до суду за отриманням
дозволу на погашення податкового боргу
значно менша ніж уся сума податкового
боргу, відсутні підстави для надання
дозволу на погашення усієї суми боргу
за рахунок майна, яке перебуває у
податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів в Луганській області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
р. у справі № 812/192/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Ухвала в повному обсязі складена та
підписана колегією суддів 18.03.2014 р.

Колегія суддів :
В.В. Попов

О.П.Лях

А.В.Гайдар