Справа № 1915/5357/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2014 р. м. Київ
К/800/22459/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 18 червня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області (далі - Управління) про
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом, в якому просив
зобов'язати Управління призначити
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він звернувся із заявою до
відповідача про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991
року

№1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ). Однак,
Управління відмовило йому в
призначенні пільгової пенсії,
посилаючись на відсутність пільгової
довідки, яка б підтверджувала
зайнятість позивача у виробництві
сільськогосподарської продукції за
період роботи з 1 грудня 1981 року по 22
січня 2003 року на посаді
тракториста-машиніста в
Тернопільській райсільгоспхімії.
Вважає таку відмову протиправною,
оскільки відповідно до записів його
трудової книжки та архівних довідок
його стаж, який дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
становить більше 29 років.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 18 червня 2012 року, залишеною
без змін Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року, позов задоволено. Зобов'язано
Управління призначити ОСОБА_2 пенсію на
пільгових умовах, відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 31 липня 2013 року за заявою
Управління роз'яснено постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 18 червня 2012
року у даній справі в частині
зазначення часу з якого необхідно
призначити пенсію на пільгових умовах
позивачу, а саме - з 24 лютого 2012 року.

У касаційній скарзі Управління,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального процесуального
права, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 після
досягнення 55-річного віку звернувся до
Управління із заявою про призначення
пільгової пенсії.

Листом від 28 лютого 2012 року №442/09
Управління повідомило позивача про
відмову в задоволенні вказаної заяви,
посилаючись на те, відсутня пільгова
довідка, яка б підтверджувала
зайнятість позивача у виробництві
сільськогосподарської продукції за
період роботи з 1 грудня 1981 року по 22
січня 2003 року на посаді
тракториста-машиніста в
Тернопільській райсільгоспхімії, тому
немає підстав для призначення
пільгової пенсії.

Відповідно до пункту «в» статті 13
Закону №1788-ХІІ трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 вказаного Закону
передбачено, що основним документом,
який підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Основним документом про трудову
діяльність працівника відповідно до
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах, в
установах та організаціях є трудова
книжка, а уточнюючі довідки про період
та характер роботи, що дають право на
пільгову пенсію, вимагаються у разі
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637, передбачено,
що у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Відповідно до пункту 1 роз'яснень
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7 «Про
порядок призначення пенсій на
пільгових умовах
трактористам-машиністам, які
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах і на інших
підприємствах сільського
господарства» до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільськогосподарської продукції,
відносяться працівники, які оформлені
на роботу трактористами-машиністами,
мають відповідне посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах на протязі повного сезону
сільськогосподарських робіт в
рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відробили
повний польовий період на тракторах та
інших самохідних
сільськогосподарських машинах, весь
рік роботи зараховується до стажу, який
дає право на пільгове пенсійне
забезпечення і в тому випадку, якщо в
міжпольовий або міжсезонний період
вони виконували інші роботи (на
стаціонарних і причепних установках та
агрегатах, по ремонту
сільськогосподарської техніки, на
тваринницьких фермах тощо). Віднесення
господарства до сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства.

Із записів трудової книжки ОСОБА_2
вбачається, що позивач працював
трактористом в період з 1 липня 1973 року
по 27 січня 1975 року в колгоспі «Комунар»,
з 26 грудня 1977 року по 1 грудня 1981 року в
Тернопільському районному
міжколгоспному «Агрохімцентрі», з 1
грудня 1981 року по 22 січня 2003
року в Тернопільській
«Райсільгоспхімії» (в 1994 році
перейменовано у Тернопільське районне
державне підприємство по виконанню
агрохімічних робіт «Райагрохім», в 1997
році перетворено у відкрите акціонерне
товариство «Тернопільський
Райагрохім»), 22 січня 2003 року
звільнений у зв'язку з ліквідацією на
підставі пункту першого статті 40
Кодексу законів про працю України.

Отже, правильними є висновки судів
про наявність у трудовій книжці
позивача записів, які дають йому право
на отримання пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що
за відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до архівної довідки
Державного архіву Тернопільської
області від 12 жовтня 2010 року №Б-69,
Тернопільський районний міжколгоспний
агрохімічний центр є кооперативною
організацією, створеною колгоспами
шляхом об'єднання на пайових засадах
грошових, матеріальних та трудових
ресурсів для спільної діяльності по
нагромадженню, використанню і внесенню
органічних і мінеральних добрив,
пестицидів, проведення на науковій
основі всіх робіт по хімізації
сільського господарства в
колгоспах-пайовиках.

З матеріалів справи вбачається, що
архівним відділом Тернопільської
районної державної адміністрації
видано довідки від 24 листопада 2009 року
№365, від 7 грудня 2009 року №385, від 7
грудня 2009 року №386 про нарахування
ОСОБА_2 заробітної плати на посаді
тракториста за періоди роботи 1978-1981
роки, 1981-1982 роки, 1982-1986 роки в
Тернопільській «Райсільгоспхімії» та
Тернопільському районному
міжколгоспному «Агрохімцентрі».

Згідно із довідкою ВАТ
«Тернопільський Райагрохім», ОСОБА_2 з
грудня 1981 року по жовтень 2002 року
працював трактористом-машиністом і був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві.

Як вбачається з наведеного, стаж
роботи позивача трактористом, зайнятим
при виробництві сільськогосподарської
продукції, підтверджується записами у
трудовій книжці та архівними
довідками.

З огляду на викладене, колегія суддів,
приходить до висновку щодо
правомірності та обґрунтованості
висновку судів першої та апеляційної
інстанцій про неправомірність відмови
відповідача в призначенні позивачу
пенсії відповідно до пункту «в» статті
13 Закону №1788-ХІІ.

Доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної
інстанцій повно і всебічно встановили
обставини справи, дали їм належну
юридичну оцінку, правильно застосували
норми матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 18 червня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й.
Рецебуринський

Судді

В.І. Ємельянова

М.М.
Олексієнко