Справа № 814/4796/13-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4796/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Русский
Стандарт» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, Миколаївського
інспекційного відділу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області,
Приморського інспекційного відділу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про визнання дій
протиправними, скасування протоколів,
приписів та постанов,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року ПАТ «Банк Русский
Стандарт» звернулося до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
ДАБК у Миколаївській області,
Миколаївського інспекційного відділу
Інспекції ДАБК у Миколаївській
області, Приморського інспекційного
відділу Інспекції ДАБК у Миколаївській
області про: визнання протиправними
дій начальника Інспекції ДАБК у
Миколаївській області ОСОБА_2 по
проведенню позапланової перевірки
Миколаївського відділення ПАТ «Банк
Русский Стандарт» та складанню Акту
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
05.09.2013р.; визнання протиправними та
скасування протоколів Інспекції ДАБК у
Миколаївській області про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 05.09.2013р. (щодо порушення
ч.1 ст.34 та ч.8 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»); визнання протиправними
та скасування приписів про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №210
та №211 від 05.09.2013р.; визнання
протиправними та скасування постанов
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №180 та №181 від 20.09.2013р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в порушення положень п.2 та
п.9 Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затв. Постановою КМУ №553 від 23.05.2011р.,
Інспекцією ДАБК у Миколаївській
області проведено перевірку вже на
діючому та прийнятому в експлуатацію
обґєкті, який належить на праві
власності іншій особі, представник
якої не запрошувався та не був
присутнім під час проведення
перевірки. Позивач не проводив
господарську діяльність, повґязану з
будівництвом обґєкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до ІV і V категорії складності, а відтак,
складання акту перевірки відносно
нього є неправомірним. Позивач вважає,
що відповідачі безпідставно дійшли
висновку, що будівельними роботами
(реконструкцією) є будь-які зміни
функціонального призначення
внутрішніх приміщень будівлі,
встановлення кас, вітрин тощо навіть
без внесення змін до конструктивних
елементів будівлі, стін, фундаменту та
розмірів площі приміщення. Внутрішнє
перепланування виконане в межах
конструкцій будівлі Миколаївського
відділення №1 ПАТ «Банк Русский
Стандарт», без зміни цільового
призначення будівлі та без втручання в
несучі конструкції або в інше первинне
устаткування будівлі.

Інспекція ДАБК у Миколаївській області
проти позову заперечила, зазначивши, що
субґєкт господарювання повідомлений
про проведення перевірки завчасно - за 7
календарних днів до її здійснення, а
тому посилання позивача про його
необізнаність щодо перевірки не
відповідають фактичним обставинам
справи. Проведеною перевіркою
встановлено, що в порушення ч.1 ст.34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» нежитлові
приміщення за адресою: АДРЕСА_1,
самовільно, без реєстрації документів,
що дають право виконувати будівельні
роботи, було реконструйовано (змінено
функціональне призначення) під
приміщення для надання банківських
послуг. Зокрема, в приміщенні
влаштовано кабінет начальника
Миколаївського відділу №1 ПАТ «Банк
Русский Стандарт» (матеріал стін -
скло), чим змінено кількість приміщень,
тобто техніко-економічні показники
обґєкту. Відповідач вважає, що
позивачем здійснено саме
реконструкцію нежитлового приміщення.
Враховуючи виявлені факти порушень
Інспекцією правомірно видано приписи
№211 та №210 щодо невиконання в
подальшому будівельних робіт без
реєстрації документів та негайного
зупинення експлуатації обґєкта до
оформлення відповідних документів,
невиконання яких і стало підставою для
накладення на позивача штрафу
постановами №180 та №180 від 20.09.2013р. В
задоволенні позову відповідач просив
відмовити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р.
позов ПАТ «Банк Русский Стандарт»
задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано приписи
Інспекції ДАБК у Миколаївській області
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
05.09.2013р. №210 та №211. Визнано
протиправними та скасовано постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 20.09.2013р. №180 та №181. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, Інспекція ДАБК у
Миколаївській області подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
зґясуванням обставин справи, та
прийняти нову постанову, якою позов ПАТ
«Банк Русский Стандарт» залишити без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», на підставі п.7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМУ від
23.05.2011р. №553, головним державним
інспектором Миколаївського
інспекційного відділу Інспекції ДАБК у
Миколаївській області Шоломоном О.О.,
головним державним інспектором
Приморського інспекційного відділу
Інспекції ДАБК у Миколаївській області
Поляковим Є.Ю. проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державним стандартів і правил на
об'єкті будівництва, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який експлуатується
ПАТ «Банк Русский Стандарт» згідно
договору оренди №МЛ-1 від 22.05.2012р.,
укладеного з власником будівлі ФОП
ОСОБА_5

За результатами проведеної перевірки
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державним стандартів і правил від
05.09.2013р., яким встановлено, що
Миколаївське відділення №1 ПАТ «Банк
Русский Стандарт» за адресою: АДРЕСА_1,
проведено будівельні роботи з
реконструкції (перебудови зі зміною
функціонального призначення
приміщення), а саме: було змінено
функціональне призначення під
приміщення для надання банківських
послуг, що являється порушенням ст.ст.
34, 36 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

05.09.2013р. Миколаївським інспекційним
відділом Інспекції ДАБК у
Миколаївській області складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності щодо
порушення, відповідальність за яке
передбачена ч.1 ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності щодо
порушення, відповідальність за яке
передбачена ч.8 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Також, за результатами проведеної
перевірки, Миколаївським інспекційним
відділом Інспекції ДАБК у
Миколаївській області складено: припис
№210 від 05.09.2013р. про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил,
що містить вимогу про негайне
зупинення експлуатації приміщень
Миколаївського відділення ПАТ «Банк
Русский Стандарт» до прийняття в
експлуатацію у порядку, визначеному
чинним законодавством України; припис
№211 від 05.09.2013р. про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил,
що містить вимогу не виконувати в
подальшому будівельні роботи на
об'єкті без реєстрації відповідних
документів, що надають право
виконувати такі роботи.

20.09.2013р. уповноваженою особою Інспекції
прийнято постанови №180 та №181, якими на
ПАТ «Банк Русский Стандарт» накладено
штрафи в розмірі 103230 грн. - за
експлуатацію приміщень Миколаївського
відділення №1 ПАТ «Банк Русский
Стандарт» без прийняття у експлуатацію
у порядку визначеному законодавством
та в розмірі 103230 грн. - за виконання
будівельних робіт з реконструкції без
документів, що надають право
виконувати такі роботи.

Задовольняючи позов ПАТ «Банк Русский
Стандарт» в частині вимог про визнання
протиправними та скасування приписів
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №210 та
№211 від 05.09.2013р., визнання протиправними
та скасування постанов про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №180 та №181
від 20.09.2013р., суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивач не проводив
реконструкцію приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, а лише виконував роботи з
поточного ремонту, а тому у нього не
було обов'язку реєструвати відповідну
декларацію у органах державного
архітектурно-будівельного контролю та
приймати у експлуатацію. Колегія
суддів погоджується з таким висновком
Миколаївського окружного
адміністративного суду.

Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (далі -
Закон) встановлює правові та
організаційні основи містобудівної
діяльності, який спрямований на
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону об'єктами
містобудування на державному та
регіональному рівнях є планувальна
організація території, система
розселення, система взаємопов'язаного
комплексного розміщення основних
об'єктів промисловості, транспорту,
інженерної та соціальної
інфраструктури, функціональне
зонування території України, її частин
(груп областей), території Автономної
Республіки Крим, областей,
адміністративних районів. Об'єктами
містобудування на місцевому рівні є
комплекси об'єктів будівництва,
об'єднаних спільною планувальною
структурою, об'ємно-просторовим
рішенням, інженерно-транспортною
інфраструктурою в межах населеного
пункту, його функціональної зони
(сельбищної, промислової, центру,
курортної, рекреаційної тощо),
планувального, житлового району,
мікрорайону (кварталу), приміської
зони. Об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси.

Згідно ч.1 ст.34 Закону замовник має
право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Постановою КМУ №466 від 13.04.2011р.
затверджено Порядок виконання
будівельних робіт, пунктом 1 якого
передбачено, що будівельні роботи - це
роботи з нового будівництва,
реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, законодавством дозволено
здійснювати роботи після реєстрації
органом архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт лише у
випадках проведення робіт з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Реконструкція - це перебудова введених
в експлуатацію в установленому порядку
об'єктів будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
його технічно-економічного рівня та
якості послуг, зміну основних
техніко-економічних показників
(кількість продукції, потужність,
функціональне призначення,
геометричні розміри тощо) - пункт 3.10 ДБН
А.2.2-3-2012.

Заперечуючи проти позову та в
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
розташування у нежитловому приміщенні
за адресою: АДРЕСА_1, банківської
установи, з врахуванням того, що до
цього в ньому був розташований магазин,
є реконструкцією, оскільки за фактом
означає зміну функціонального
призначення. Тобто, на думку апелянта,
під реконструкцією розуміється
будь-яка зміна виду господарською
діяльності, яка здійснюється у
приміщенні, оскільки ця зміна веде до
зміни функціонального призначення.

Колегія суддів критично ставиться до
таких тверджень апелянта, оскільки
реконструкція - це, перш за все,
будівельне визначення, і головною його
ознакою є перебудова (п.3.10 ДБН), яка вже
мала наслідком зміну функціонального
призначення приміщення, яке
реконструюють. Відповідно до цього
визначення, перебудова повинна
привести до зміни техніко-економічних
показників: зміни площі, геометричних
форм, конструкції приміщення,
інженерно-технічного облаштування та
ін. Сама ж по собі зміна виду
діяльності, яку здійснює суб'єкт
господарювання, не може вважатися
реконструкцією приміщення, оскільки не
передбачає його перебудови. Обирати
будь-який вид господарської діяльності
у прийнятому в експлуатацію приміщенні
є безперечним правом позивача і для
цього немає необхідності у реєстрації
декларацій про початок виконання
будівельних робіт.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з Миколаївським окружним
адміністративним судом, що той обсяг
ремонтних робіт, який був виконаний ПАТ
«Банк Русский Стандарт» у приміщенні
за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, монтаж
скляних стінок, облаштування
броньованими панелями приміщення каси,
фарбування стін, заміна дверей,
розміщення вивісок з назвами та
логотипами банку, не змінило площу
приміщення, його геометричні форми,
конструкцію приміщення та
функціональне призначення самого
приміщення. Зазначені роботи є
дрібними, направлені лише на
підтримання експлуатаційних якостей
приміщення, без зміни конструктивних
елементів споруди, та можуть бути
кваліфіковані не більше ніж поточний
ремонт. А скляні стінки та броньовані
панелі взагалі є тимчасовими
конструкціями, які легко розбираються,
та більше відносяться до меблів, чим до
конструктивних елементів приміщення.

Відповідно до Технічного паспорту
приміщення, в якому було розташоване
Миколаївське відділення №1 ПАТ «Банк
Русский Стандарт», за функціональним
призначенням - «нежитлове приміщення»,
тобто це приміщення має вільне
призначення, оскільки конкретне
функціональне призначення не
визначено проектною документацією
та/або правовстановлюючими
документами.

На підставі викладеного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
використання зазначеного приміщення
під банківську установу ніяким чином
не суперечить функціональному
призначенню «нежитлове приміщення», а
позивач не проводив реконструкцію
приміщення, а лише виконував роботи з
поточного ремонту.

Відповідно до основних положень ДБН
В.2.2-15-2005 від 18.05.2005р. №80, житлове
приміщення визначено як опалювальне
приміщення, розташоване у надземному
поверсі, призначене для цілорічного
проживання і яке відповідає
санітарно-епідеміологічним вимогам
щодо мікроклімату і повітряного
середовища, природного освітлення,
допустимих рівнів нормованих
параметрів відносно шуму, вібрації,
ультразвуку та інфразвуку, електричних
і електромагнітних полів та
іонізуючого випромінювання.

Відповідно до цих положень нежитлове
приміщення - приміщення в структурі
житлового фонду, що не відноситься до
житлового фонду.

Згідно ст.4 Житлового кодексу УРСР
житловий фонд включає: жилі будинки і
жилі приміщення в інших будівлях, що
належать державі (державний житловий
фонд); жилі будинки і жилі приміщення в
інших будівлях, що належать колгоспам
та іншим кооперативним організаціям,
їх об'єднанням, профспілковим та іншим
громадським організаціям (громадський
житловий фонд); жилі будинки, що
належать житлово-будівельним
кооперативам (фонд житлово-будівельних
кооперативів); жилі будинки (частини
будинків), квартири, що належать
громадянам на праві приватної
власності (приватний житловий фонд);
квартири в багатоквартирних жилих
будинках, садибні (одноквартирні) жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях усіх форм власності, що
надаються громадянам, які відповідно
до закону потребують соціального
захисту (житловий фонд соціального
призначення).

До житлового фонду включаються також
жилі будинки, що належать
державно-колгоспним та іншим
державно-кооперативним об'єднанням,
підприємствам і організаціям.
Відповідно до Основ житлового
законодавства Союзу РСР і союзних
республік до цих будинків
застосовуються правила, встановлені
для громадського житлового фонду.

До житлового фонду не входять нежилі
приміщення в жилих будинках,
призначені для торговельних, побутових
та інших потреб непромислового
характеру.

Враховуючи викладене, проведення на
об'єкті поточного ремонту та
розміщення в ньому відділення банку,
жодним чином не суперечить
функціональному призначенню
«нежитлове приміщення».

Слід зазначити, що в порушення вимог п.9
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою КМУ №553 від
23.05.2011р., службовими особами
відповідачів перевірку позивача було
проведено без присутності
представника суб'єкта господарювання,
який збудував об'єкт (власника будівлі).

Відповідно до п.8 Порядку №553 від
23.05.2011р. за результатами перевірки
суб'єкта господарювання, який
проводить господарську діяльність,
пов'язану з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до ІV і V категорії складності,
складається відповідний акт.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що ПАТ «Банк Русский Стандарт» не
проводило господарську діяльність
пов'язану з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до ІV і V категорії складності, а відтак,
на думку колегії суддів, складання
відповідачами акту перевірки відносно
нього є неправомірним.

Відносно зазначених обставин
Інспекцією ДАБК у Миколаївській
області в апеляційній скарзі пояснень
не надано.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.