Справа № 821/176/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. 11 год.36 хв.Справа №
821/176/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю адвоката ОСОБА_1, представника
відповідача Попелишко Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
(позивач) звернувся до суду з позовом
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Каховської
об'єднаної держаної податкової
інспекції від 03.09.13 № про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на додану вартість на 49000 грн.
та застосування 24500грн. штрафу.

Ухвалою від 25.01.14 відкрито провадження
у справі.

В подальшому позивач змінив предмет
позову, просить визнання протиправним
та скасувати податкового
повідомлення-рішення Каховської
об'єднаної держаної податкової
інспекції від 25.02.14 № про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на додану вартість на 49000 грн.
та застосування 1 грн. штрафу, яке було
прийнято за наслідками розгляду
скарги платника податків Головним
управлінням Міндоходів у Херсонській
області.

Позовні вимоги мотивовані
неправомірністю висновків податкової
інспекції про безтоварність
(нікчемність) господарських операцій з
придбання товарів у ПП
«Спецстанкострой», за наслідком
здійснення яких позивачем сформовано
податковий облік, з огляду на невірне
застосування податковим органом норм
діючого законодавства до спірних
правовідносин, неповне з'ясування та
невірне відображення в акті перевірки
фактичної господарської діяльності
позивача.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Каховська ОДПІ у Херсонській області
(відповідач) проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що спірне податкове
повідомлення-рішення є законним. Під
час проведення перевірки ОДПІ дійшла
висновку, що позивачем лише
задокументовано придання товарів у ПП
«Спецстанкострой», що підтверджується
актом зустрічної перевірки ПП
«Спецстанкострой» щодо неможливості
ним реального здійснення
господарської діяльності.
Підприємство було створено з метою
використання для незаконної
діяльності по переведенню грошових
коштів з безготівкової форми в
готівкову, незаконному формуванню
податкового кредиту по ПДВ. ПП не
знаходиться за юридичною адресою, не
має основних засобів та найманих
працівників. Позивач лише документував
придбання товарно-матеріальних
цінностей від наведеного вище суб'єкта
господарювання з метою заниження
об'єкту оподаткування та ухилення від
сплати податків, а отже, відповідач
визначає «безтоварність» (нікчемність)
господарських операцій по придбанню
шин позивачем у ПП «Спецстанкострой», в
межах означеної вище комерційної
господарської діяльності за
відповідний перевіряємий період,
відсутність будь-яких наслідків за
таким господарськими операціями для
Позивача, у тому числі і у податковому
обліку.

Представник відповідача прибув в
судове засідання, просить відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності, є
платником податків, в тому числі
податку на додану вартість. У
перевіряємому періоді, згідно з
реєстраційними даними видами
господарської діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 визначено: 46.21
- оптова торгівля зерном, необробленим
тютюном, насінням та кормами для
тварин; 49.41 - діяльність автомобільного
вантажного транспорту.

Верхньорогачицьким відділенням
Каховської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області в період з 07.08.2013 по 13.08.2013 було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку суб'єкта
підприємницької діяльності -
підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку па додану вартість щодо
підтвердження правомірності
формування податкового кредиту та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за період з 01.03.2011 по
31.03.2011, 01.04.2012 по 30.04.2012, 01.05.2013 по 31.05.2013.
За результатами перевірки було
складено акт №2/1701/НОМЕР_2 від 20.08.2013,
відповідно до якого перевірка
встановила порушення:

- ч. 1 ст. 203, 215, 228, 626, 629, 662, 655, 656 ЦК України
в частині недодержання в момент
вчинення правочинів, які не спрямовані
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ними (п. 5 ст. 203
ЦК України) по правочинах, здійснених
ФОП ОСОБА_3 за період березень 2011 року,
квітень 2012 року, травень 2013 року з
постачальниками:

ПП «Спецстанкострой», сума ПДВ по
взаємовідносинам - 49000 грн.;

ТзОВ «Буланжері трейд», сума ПДВ по
взаємовідносинам - 11393 грн.;

та покупцями:

ПП «Агро Простір», сума ПДВ по
взаємовідносинам - 11393 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.6 ст.
198 Податкового кодексу в результаті
чого занижено податок на додану
вартість у період, що перевірявся, на
загальну суму 49000 грн., в тому числі за
березень 2011 року в сумі 49000 грн.

На підставі акту перевірки №2/1701/НОМЕР_2
від 20.08.2013 Каховською ОДПІ було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.09.2013 року №
, за яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ за
основним платежем на суму 49000 грн., та за
штрафними санкціями на суму 24500 грн.

Позивач оскаржив податкове
повідомлення-рішення від 03.09.2013 року
№ в адміністративному порядку,
рішенням від 27.09.13 № 3402/10/21-2210-02-06
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області за результатами
розгляду скарги податкове
повідомлення-рішення від 03.09.2013 №
в частині визначених до сплати 24499 грн.
штрафних санкцій з ПДВ було скасоване ,
в іншій частині залишено без змін.

Згідно пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення-рішення або
суму податкового боргу, визначену в
податковій вимозі. Таке податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним з дня надходження до
платника податків податкового
повідомлення-рішення , яке містить
зменшену суму грошового зобов'язання.
Отже, податкове повідомлення-рішення
Каховської ОДПІ від 03.09.2013 року №
вважається відкликаним.

Позивачу було надіслано податкове
повідомлення-рішення від 25.02.14 №
про збільшення грошового зобов'язання
по ПДВ на суму 49000 грн. та застосування 1
грн. штрафу, законність та
правомірність якого є предметом спору.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з діючими, на момент виникнення спірних
правовідносин, положеннями
Податкового Кодексу України.

Правила формування податкового
кредиту за перевірений період
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України . Відповідно до
підпункту 14.1.181. п. 14.1. ст. 4 ПК України
встановлено, що податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу. Для визначення права
підприємства на податковий кредит по
проведеним господарським операціям з
постачальником необхідно встановити
наявність в сукупності таких
обов'язкових підстав:

- здійснення операції з придбання
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та їх оплата (п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст.
198, п.201.1 ст. 201 ПК України);

- наявність належним чином оформлених
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
та податкової накладної ( п. 198.6 ст. 198 ПК
України);

- придбання товарів (робіт, послуг) для
використання в господарській
діяльності платника податку - покупця,
шляхом відображення їх в обліку та
підтвердження відповідними
документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.
201.11 статті 201 ПК України).

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави, за яких платник
податків має право на віднесення
сплачених у вартості товарів (робіт,
послуг) сум ПДВ до складу податкового
кредиту підприємства. До таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідком якої є поставка
товарів (робіт, послуг), понесення
витрат, у зв'язку з господарською
діяльністю платника, сплата
(нарахування) податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт понесення витрат та
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
первинними документами.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Таким чином, у спірних правовідносинах,
з огляду на позицію податкового органу
щодо нереальності укладених
правочинів, має бути доведеним факт
(реальність) здійснення господарських
операцій між позивачем та ПП
"Спецстанкострой".

Як вбачається зі змісту акту перевірки
та наданих позивачем до матеріалів
справи первинних документів, позивачем
30 березня 2011 року укладено договір
купівлі-продажу №3 з ПП
«Спецстанкострой» (продавець) шин у
кількості 105 шт. за ціною 2800 грн.
загальною вартістю 294000 грн. Договором
визначено, що поставка товару
здійснюється зі складу продавця
автотранспортом покупця. Факт поставки
підтверджується видатковою накладною,
податковою накладною,
товарно-транспортною накладною,
квитанціями до прибуткових касових
ордерів.

ФОП ОСОБА_3 включено до податкового
кредиту ПДВ за березень 2011 року 49000 грн.
податку , визначеного від вартості
товару, отриманого від
контрагента-постачальника ПП
«Спецстанкострой». Відповідно до акту
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровськ
Дніпропетровської області ДПС №
1562/227/36841879 від 26.11.2012 «Про неможливість
проведення перевірки ПП
«Спецстанкострой» щодо підтвердження
господарських відносин із платником
податків з ФОП ОСОБА_3 за період з 01.03.2011
по 31.03.2011», ПП «Спецстанкострой» має
ознаки фіктивності, стан - «7» - до ЄДР
внесено запис про відсутність
підтвердження відомостей. Згідно
інформаційних баз даних податкової
служби власником та директором
підприємства є ОСОБА_4, остання
декларація з податку на додану
вартість подана за серпень 2011 року,
кількість працюючих за 1-й квартал 2011
року становить одна особа. Видаткова
накладна № 67 від 30.03.11 та податкова
накладна № 67 від 30.03.11 підписані саме
ОСОБА_4 як керівником ПП
«Спецстанкострой».

За змістом норм Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", Податкового
кодексу України наявність первинних
документів є обов'язковою, але не
достатньою умовою для формування
податкового кредиту, оскільки факт
виконання зобов'язання за правочином
зумовлює складання й інших документів,
а тому, формальне складення лише
первинного документа не є
беззаперечним доказом реальності
конкретної господарської операції.
Податковий кредит з ПДВ може бути
сформованим платником податків лише за
реально проведеною господарською
операцією, тобто, за господарською
операцією, яка спричинила зміни у
структурі та стані активів і
зобов'язань суб'єкта господарювання, за
умови, що проведення господарської
операції підтверджується також і
іншими документами, складання яких
передбачено законодавством та є
загальноприйнятим за звичаями
ділового обороту. З огляду на
викладене, реальність господарської
операції з придбання товарів має
підтверджуватись також документами
про фізичне переміщення придбаних
товарів у просторі. Між тим, при
розгляді наданих суду договору та
первинних бухгалтерських та
податкових документів суд зауважує, що
відповідно до умов договору позивач як
покупець отримав товар самовивозом, в
товарно-транспортній накладній від
30.03.11 також зазначений позивач як
автоперевізник, вказаний водій ОСОБА_6
та автомобіль КАМАЗ НОМЕР_3. Конкретний
пункт навантаження в ТТН не вказаний,
тільки найменування міста -
Дніпропетровськ. Позивач надав суду
копі свідоцтв про реєстрацію права
власності вантажних автотранспортних
засобів на ОСОБА_3 та копії трудових
договорів з працівниками, але доказів
належності йому автомобіля КАМАЗ
НОМЕР_3 та наявності такого працівника
за прізвищем ОСОБА_6 не надано.

Позивачем додані до позовної заяви
копії 29 квитанцій до прибуткових
касових ордерів за період 30.03.14 по 13
травня 2014 року, як підтвердження сплати
вартості шин готівковими грошовими
коштами. Разом з тим, представник
позивача в судовому засідання не зміг
пояснити яким чином позивач вносив ці
кошти в касу підприємства, яке
розташоване в іншому населеному
пункті, протягом півтора місяці
кожного дня (крім вихідних).

Крім того, позивачем документально не
доведено внутрішній облік,
переміщення, зберігання та подальше
використання в господарській
діяльності товару, отриманого від ПП
"Спецстанкострой". До документів, що
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей,
відносяться накладна на відпуск
товарно-матеріальних цінностей,
накладна-вимога на відпуск (внутрішнє
переміщення) матеріалів, та інше.

Пунктом 3.12 Методичних рекомендацій з
бухгалтерського обліку запасів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 10.01.2007 р. № 2 (далі
по тексту - Методичні рекомендації №2)
передбачено, для внутрішнього
переміщення запасів, їх відпуску
виробничим підрозділам та іншим
структурним підрозділам підприємства,
що розташовані на іншій, ніж підрозділ,
що їх відпускає, території,
використовується накладна-вимога на
відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів.

Наказом Міністерства статистики
України від 21.06.1996 р. № 193 "Про
затвердження типових форм первинних
облікових документів з обліку сировини
та матеріалів" визначено, що
накладна-вимога на відпуск (внутрішнє
переміщення) матеріалів (форма № М-11)
використовується для обліку руху
матеріальних цінностей в середині
підприємства та їх відпуску
господарствам свого підприємства, що
розташовані за межами його території, а
також стороннім організаціям.
Накладна-вимога виписується в двох
примірниках і підписується головним
бухгалтером або особою, на те
уповноваженою. У випадку відпуску
матеріалів господарствам свого
підприємства один примірник
передається одержувачам (цеху,
дільниці та т. п.), другий - складу, який
потім передається до бухгалтерії.

Відповідачем надана суду копія
постанови Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 05.08.2011 №1-301/11 у
кримінальній справі за фактом
фіктивного підприємництва, якою
припинено провадження відносно гр.-на
ОСОБА_7, обвинуваченого за декількома
статтями КК України у зв'язку із
застосуванням амністії, постанова
набрала законної сили 13.08.11. Зміст даної
постанови свідчить, що гр.-н ОСОБА_4
став членом організованої групи, яку
очолював ОСОБА_7, та яка діяла з
листопада 2009 року по 01 березня 2011 року.
За вказівкою ОСОБА_7 ОСОБА_4
зареєстрував на себе приватне
підприємство «Спецстанкострой» для
надання фінансових послуг по
переведенню безготівкових грошових
коштів в готівкові по безтоварним
операціям, коли товари фактично не
продаються, а тільки документуються.
Використовуючи уставні документи ПП
«Спецстанкострой», банківські рахунки
та печатку підприємства ОСОБА_4 та інші
члени організованої злочинної групи
складали завідомо неправдиві первинні
документи фінансово-господарської
діяльності - договори, акти
прийому-передачі, накладні, податкові
накладні. Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС
України, вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою. Разом з тим, дана постанова від
05.08.2011 №1-301/11 приймається судом як доказ
нереальності господарських операцій
між позивачем та ПП "Спецстанкострой".

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, з урахуванням відсутності
доказів зміни у позивача руху активів
внаслідок вчинення спірних
господарський операцій, суд приймає до
уваги наведені ДПІ в акті перевірки
інформацію про нереальність
здійснених операцій та погоджується з
податковим органом, що первинні
документи, оформлені спірним
контрагентом-постачальником не мають
юридичної сили та доказовості,
оскільки складені з метою надання
вигоди покупцеві, а не фіксування
фактично здійснених господарських
операцій.

Вказана позиція суду узгоджується з
позицією Верховного Суду України,
викладеної у від 04.09.07 р. №07/97,
відповідно до якої наявність у покупця
належно оформлених документів, які
відповідно до законодавства необхідні
для віднесення певних сум до
податкового кредиту не є безумовною
підставою для формування податкового
кредиту по ПДВ, якщо податковий орган
доведе, що відомості, які містяться в
таких документах, не відповідають
дійсності, як у випадку нездійснення
самих операцій.

Отже, суд вважає, що позивачем не
доведено реальність отримання товару
від ПП «Спецстанкострой».

Правовідносини позивача з ТОВ
"Буланжері" суд не розглядає, оскільки
ці відносини не вплинули на прийняття
відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що податковим органом правомірно
зменшено позивачу податковий кредит на
загальну суму 49000 грн. по господарським
операціям з ПП "Спецстанкострой» та
відповідно донарахованого грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у цій сумі згідно
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

З огляду на викладене, в задоволені
позову відмовляється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Відмовити фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 в задоволенні позову про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 25.02.2014 № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на 49000
грн. та застосування штрафної санкції у
розмірі 1 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11 березня 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8.3.3