Справа № 823/2237/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В.
Суддя-доповідач: Аліменко
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України у м. Ватутіне Черкаської
області на Постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
11.07.2013 року у справі за позовом
Звенигородського міжрайонного
прокурора Черкаської області до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ватутіне Черкаської області, третя
особа ОСОБА_3 про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Звенигородський
міжрайонний прокурор Черкаської
області звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ватутіне Черкаської області, в якому
просив визнати незаконними дій
відповідача щодо нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 за 2012 рік та
зобов'язати відповідача скасувати
вимогу від 25.01.2013 року № ф-42.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року
зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати Постанову суду першої
інстанції. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що оскаржуване судове
рішення є необґрунтованим та таким, що
винесено з порушенням норм чинного
законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними в матеріалах справи
доказами, колегія суддів приходить до
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 31.01.2003 року
виконавчим комітетом Ватутінської
міської ради Черкаської області,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

На підставі ст. 25 Закону України № 2464
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Ватутіне Черкаської області
направлено позивачу вимогу від 17.02.2012
року № Ф-96 про визначення суми недоїмки
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 про
сплату недоїмки №Ф-42 від 25.01. 2013 року на
суму 4572,42 грн.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що позивач як фізична
особа-підприємець, яка обрала спрощену
систему оподаткування, звільнена від
сплати за себе єдиного внеску, оскільки
є пенсіонером.

З такими висновками Черкаського
окружного адміністративного суду
погоджується колегія суддів, виходячи
з наступного.

Судом апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач був звільнений
у відставку та призначена пенсія за
вислугу років згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб».

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 обрав
спрощену систему оподаткування і є
платником єдиного податку.

25 січня 2013 року відповідачем була
винесена «Вимога про сплату недоїмки
№Ф-42», якою від позивача вимагалося
сплатити недоїмку з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 4572,42 грн.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464-VI
від 08.07.2010 (далі - Закон №2464-VI) визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку вказаного
внеску, умови та порядок його
нарахування і сплати та повноваження
органу, що здійснює його збір та
ведення обліку.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону
№2464-VI платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI
встановлено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7
Закону №2464-VI для платників, зазначених
у пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, які обрали спрощену систему
оподаткування, єдиний внесок
нараховується на суми, що визначаються
такими платниками самостійно для себе
та членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Згідно частини 4 статті 4 Закону №2464-VI, в
редакції Закону України від 7 липня 2011
року №3609-VI, особи, зазначені у пункті 4
частини 1 цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
№1058-IV законодавство про пенсійне
забезпечення базується на Конституції
України, складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про державне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, а
також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Зокрема, одним із видів пенсійного
забезпечення є загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, яке
регулюється Законом №1058-IV, іншим видом
пенсійного забезпечення є пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та прирівняних до
них осіб, яке регулюється Законом
України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Статтею 1 Закону № №1058-IV визначено, що
пенсіонер це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом; пенсія це щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом;
страховий стаж це період (строк),
протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню,
якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно із законодавством,
що діяло раніше, та/або підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню згідно із цим
Законом і за який сплачено страхові
внески.

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 цього Закону.

З наведеного вбачається, що
пенсіонером за віком може вважатися
особа, якій призначена пенсія за віком
після досягнення пенсійного віку та
наявності страхового стажу.

Закон України від 9 квітня 1992 року
№2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII)
визначає мови, норми і порядок
пенсійного забезпечення громадян
України із числа осіб, які перебували
на військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ, осіб начальницького
і рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, державній пожежній
охороні, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
органах і підрозділах цивільного
захисту, податковій міліції чи
Державній кримінально-виконавчій
службі України, та деяких інших осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №2262-XII
вище перелічені особи мають право на
довічну пенсію за вислугу років.

Статтями 2, 12 Закону №2262-XII встановлено,
що військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом,
які мають право на пенсійне
забезпечення, пенсії відповідно до
цього Закону призначаються і
виплачуються після звільнення їх зі
служби за наявності вислуги років.

Відповідно до статті 5 Закону №2262-XII
особам, звільненим з військової служби,
іншим особам, які мають право на пенсію
за цим Законом, може призначатися (за їх
бажанням) пенсія на умовах і в порядку,
передбачених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

За приписами статті 7 Закону №2262-XII
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається одна
пенсія за її вибором.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду першої інстанції, що згідно із ч.1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію. Отже, третя
особа отримує пенсію за віком, а ч. 4 ст.4
Закону № 2464-VI не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком призначено на
пільгових умовах на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ватутіне Черкаської області на
Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.