Справа № 2а-5893/12/1470
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5893/12/1470

Категорія: 8.4.3 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Миколаївської області ДПС на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Миколаївської області ДПС до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція стягнення
боргів «Експерт»» про припинення
юридичної особи,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція в
Центральному районі м.Миколаєва
Миколаївської області ДПС (далі -
позивач) звернулась до
адміністративного суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агенція стягнення
боргів"Експерт" (далі -відповідач) з
вимогою припинити юридичну особу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідачем провадиться
діяльність, що суперечить установчим
документам оскільки не направлена на
одержання прибутку.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агенція стягнення
боргів"Експерт" перебуває на обліку в
ДПІ в Центральному районі як платник
податків (а.с.7).

Згідно довідки ДПІ від 30.10.12р. та копії
податкової декларації, що наявні в
матеріалах справи, відповідач декларує
відсутність фінансово-господарської
діяльності (а.с.4-6).

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до п.49.2 ст.49 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Колегія суддів з матеріалів справи
вбачає, що позивач посилається на
закріплення в установчих документах
відповідача мети й предмету
господарської діяльності, що в свою
чергу обов'язково направлено на
отримання прибутку. Так як відповідач
декларує відсутність доходів, позивач
робить висновок про провадження ним
діяльності, що суперечить установчим
документам, що є підставою для його
припинення.

Відповідно до ст.42 Господарського
кодексу України (далі -ГК) визначає
підприємництво як самостійну,
ініціативну, систематичну, на власний
ризик господарську діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.1 ст.44 ГК України
підприємництво здійснюється на основі
комерційного розрахунку та власного
комерційного ризику.

Колегія суддів вважає правильною
позицію суду першої інстанції, що
підприємці мають право займатися
будь-якою діяльністю (крім прямо
забороненої законом), ризикуючи
власними доходами. Отже, законодавець
передбачив можливість не отримувати
прибуток протягом певного часу, при
цьому, обмежень такого строку немає.
Жодним нормативно-правовим актом не
передбачено заборони декларувати
відсутність фінансово-господарської
діяльності, якщо це відповідає дійсним
обставинам.

Колегія суддів зазначає, що з
матеріалів справи не вбачається
доказів того, що відповідач порушує
вимоги п.49.2 ст.49 Податкового кодексу
України. Вказаний пункт передбачає
можливість не провадити господарську
діяльність, а, відповідно, і
відсутність доходів, однак кодекс не
відображає це як порушення.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців"
підставами для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, зокрема є: - визнання
судом недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом; - провадження нею
діяльності, що суперечить установчим
документам, або такої, що заборонена
законом; - невідповідність
мінімального розміру статутного
капіталу вимогам закону; - неподання
протягом року органам державної
податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону; -
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи
за вказаним її місцезнаходженням.

З матеріалів справи колегія суддів не
вбачає жодних доказів на підтвердження
провадження відповідачем діяльності,
що суперечить установчим документам,
або такої, що заборонена законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
Недоведеність позивачем факту заняття
відповідачем діяльністю, яка
суперечить статуту або заборонена
законом, безпідставне ототожнення
господарської діяльності із її
наслідком у вигляді отримання
прибутку, неврахування положень ГК
України, який не пов'язує господарську
діяльність із обов'язковим отриманням
прибутку, а навпаки передбачає, що
підприємництво, як вид господарської
діяльності, здійснюється на власний
ризик, свідчать про необґрунтованість
позовних вимог, а тому
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Зазначена правова позиції суду
ґрунтується також і на сталій судовій
практиці Вищого адміністративного
суду України, яка висловлена в ухвалах
від 12.05.11р. по справі №К-15272/09, від 23.07.09р.
№К-5217/07 та в оглядовому листі Вищого
адміністративного суду від 24.10.08р.
№1776/100/13-08 про деякі питання практики
вирішення спорів у справах за участю
органів державної податкової служби
(за матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
адміністративним судом України) де
зазначено, що відсутність прибутку у
суб'єкта господарювання не є підставою
для припинення його як юридичної особи.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Миколаївської
області ДПС - залишити без задоволення,
а постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Миколаївської області ДПС до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція стягнення
боргів «Експерт»» про припинення
юридичної особи,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.