Справа № 820/2930/14
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 березня 2014 р.
№ 820/2930/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.

при секретарі судового засідання -
Корнієнка А.Д.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати рішення від
18.11.2013 року Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області з розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусів учасника бойових дій та
учасника війни, оформлене протоколом №
151 від 18.11.2013 року, про відмову у
визнанні ОСОБА_2 учасником бойових дій;
зобов'язати комісію Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області з
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусів учасника
бойових дій та учасника війни прийняти
рішення про визнання ОСОБА_2 учасником
бойових дій та видати ОСОБА_2
посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вважає рішення комісії
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області з розгляду питань, пов'язаних
із встановленням статусів учасника
бойових дій та учасника війни про
відмову ОСОБА_2 у визнанні його
учасником бойових дій неправомірним та
таким, що порушує його права.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, надав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
встановив такі обставини.

18.11.2013 року комісією ГУМВС України в
Харківській області з розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусів
учасника бойових дій та учасника війни
було відмовлено ОСОБА_2, колишньому
працівнику ОВС України в проханні
встановлення статусу учасника бойових
дій, про що його було повідомлено.

Позивач не погодився із такими діями
відповідача та оскаржив їх в судовому
порядку.

Судом встановлено, що 06.12.1988 року
Національною академією внутрішніх
справ МВС України було видано наказ №
161 "Про відрядження звідного отряду
школи для виконання спеціального
завдання", відповідно до якого позивача
було направлено до м. Єреван з 17.12.1988
року по 04.03.1989 року для безпосередньої
участі у виконанні спеціального
завдання.

01.11.2013 року позивачу була надана
довідка, відповідно до якої зазначено,
що ОСОБА_2 під час навчання в Київській
вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.
Дзержинського був відряджений у складі
3 взводу 1 роти 3 батальйону зведеного
загону КВШ до м. Єреван для
безпосередньої участі у виконанні
спеціального завдання з 17.12.1988 року по
04.03.1989 року.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" учасниками
бойових дій є особи, які брали участь у
виконанні бойових завдань по захисту
Батьківщини у складі військових
підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх
видів і родів військ Збройних Сил
діючої армії (флоту), у партизанських
загонах і підпіллі та інших
формуваннях як у воєнний, так і у мирний
час. Перелік підрозділів, що входили до
складу діючої армії, та інших формувань
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" учасниками
бойових дій на території інших
країн є військовослужбовці Радянської
Армії, Військово-Морського Флоту,
Комітету державної безпеки, особи
рядового, начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та технічних
спеціалістів і радників), працівники
відповідних категорій, які за рішенням
Уряду колишнього Союзу РСР проходили
службу, працювали чи перебували у
відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у
бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1994 року № 63 "Про організаційні
заходи щодо застосування Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" (далі -
Постанова) затверджено перелік держав,
яким надавалася допомога за участю
військовослужбовців Радянської Армії,
Військово-Морського Флоту, Комітету
державної безпеки та осіб рядового,
начальницького складу і
військовослужбовців Міністерства
внутрішніх справ, військовослужбовців
Збройних Сил, Служби безпеки, Служби
зовнішньої розвідки, інших військових
формувань, осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ колишнього Союзу РСР,
і періодів бойових дій на їх території.
Вірменська РСР у зазначеному переліку
відсутня.

До переліку держав і періодів бойових
дій на їх території віднесені також
інші країни після грудня 1979 року.

У п.6 приміток до Постанови зазначено,
що Генеральним штабом Збройних Сил
колишнього Союзу РСР і після 1979 року
направлялися військові фахівці в
країни, на території яких велися
бойові дії, але Генеральний штаб
Збройних Сил України не володіє такою
інформацією. Військовим фахівцям у
таких випадках пільги надавалися на
підставі довідок 10 Головного
управління Генерального штабу
Збройних Сил СРСР про їх особисту
участь у бойових діях.

Зазначену довідку позивачем суду не
надано.

Також із довідки Національної академії
внутрішніх справ МВС України, наданої
позивачем, вбачається, що він у період з
17.12.1988 року по 04.03.1989 року перебував у
відрядженні у м. Єреван Вірменської
РСР, яка у той час була союзною
республікою та входила до єдиної
держави Союз Радянських
Соціалістичних Республік.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений
13.03.2014 року.

Суддя
Н.А. Полях