Справа № 2-а-1666/11/2107
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-1666/11/2107

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Калімбет Леонід Іванович Колегія
суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Семенюка
Г.В.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
праці та соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації та Херсонського Центру
по нарахуванню та виплаті соціальної
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації на постанову
Генічеського районного суду
Херсонської області від 01 липня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до до Управління
праці та соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації та Херсонського Центру
по нарахуванню та виплаті соціальної
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Управління праці та соціального
захисту Генічеської РДА. Херсонського
центру з нарахування та здійснення
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської облдержадміністрації,
посилаючись нате, що вона перебуває на
обліку як постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 2 категорії,
евакуйована із зони ЧАЕС. Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
евакуйованим із зони ЧАЕС повинна
виплачуватись щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 3-х мінімальних
заробітних плат, розмір якої
визначається на момент виплати. У 2008-2010
роках їй виплачувалась одноразова
допомога на оздоровлення у розмірі 75,00
грн.. що не відповідає законодавчо
встановленому розміру виплат. Просить
суд визнати неправомірними дії
управління праці та соціального
захисту населення Генічеської РДА щодо
виплати їй одноразової допомоги на
оздоровлення за 2008-2010 роки; зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Генічеської
райдержадміністрації нарахувати
недоплачену суму одноразової допомоги
на оздоровлення за 2008-2010 роки у розмірі
3-х мінімальних заробітних плат;
зобов'язати Херсонський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської облдержадміністрації
вчинити дії по виплаті недоплаченої
одноразової допомоги на оздоровлення
за 2008-2010 роки у розмірі 3-х мінімальних
заробітних плат.

Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 01 липня
2011 року адміністративний позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
праці і соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації щодо проведення
нарахування та виплати ОСОБА_2 допомоги
на оздоровлення за 2008-2010 роки
відповідно до постанови КМУ № 562 від
12.07.2005 року у сумі 75,00 грн.

Зобов'язано Управління праці і
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації нарахувати ОСОБА_2 як
евакуйованій із зони ЧАЕС щорічну
допомогу на оздоровлення за 2008-2010 роки
у розмірі трьох мінімальних заробітних
плат, відповідно до ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачами подані
апеляційні скарги, в яких зазначається,
що постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права та не повно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи у зв'язку з чим апелянти
просять скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні
клопотання про розгляд справи за їх
участю, то колегія суддів приходить до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка визнана потерпілою від
Чорнобильської катастрофи 2 категорії,
евакуйована із зони ЧАЕС.

У 2008, 2009, 2010 роках ОСОБА_2 отримувала
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення у сумі 75,00 грн. відповідно
до постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р. «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вбачає, що суд першої
інстанції вирішуючи питання
пропущеного строку для подачі
адміністративного позову виходив з
того, що згідно з п.3. ч.1 ст. 268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до висновку, що строки позовної
давності під час вирішення подібних
спорів не застосовуються.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з того, що доводи про
застосування до спірних правовідносин
положень ст. 268 ЦК України є
помилковими, оскільки відповідно до ст.
99 КАС України, як «інші закони» не
можуть розумітися положення глави 19 ЦК
України, оскільки позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутись до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу, а
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Таким чином, «інші закони» на які
посилається ст. 99 КАС України - це
закони, які встановлюють інші строки
звернення до адміністративного суду з
вимогою вирішити публічно -правовий
спір

Зазначена правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
16 травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до УПСЗН Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради.

Оскільки ст. 99 КАС України початок
перебігу строку звернення до суду
пов'язує не тільки з датою коли особа
дізналась про порушені права, а й з
часом коли особа повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
апеляційний суд не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
дотримання позивачем строку звернення
до суду, оскільки рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп/2007 від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 були оприлюднені у
встановленому порядку, у засобах
масової інформації широко
висвітлювалось питання захисту
категорії пенсіонерів, які мають
статус «дитина війни», а правова
необізнаність та відсутність з боку
позивача будь яких звернень до
відповідача з питань розміру
підвищення до пенсії не є доказом
дотримання строків звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
щодо самого права позивача на
отримання щорічної грошової допомоги
на оздоровлення, але допустив
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим вбачаються підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
дійшла до висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нової
постанови, якою задовольнити позовні
вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 99,100,183-2, 195, 197, 198, 202, 206 ,254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління
праці та соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації та Херсонського Центру
по нарахуванню та виплаті соціальної
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації - задовольнити.

Постанову Генічеського
районного суду Херсонської області
від 01 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до до
Управління праці та соціального
захисту населення Генічеської
районної державної адміністрації та
Херсонського Центру по нарахуванню та
виплаті соціальної допомоги Головного
управління праці та соціального
захисту населення Херсонської
обласної державної адміністрації про
визнання неправомірними дій, -
скасувати.

Прийняти по справі нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 до до Управління праці та
соціального захисту населення
Генічеської районної державної
адміністрації та Херсонського Центру
по нарахуванню та виплаті соціальної
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій, - залишити без
розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук
В.О.

Судді:
Семенюк Г.В.

Коваль М.П.