Справа № 583/265/14-а
Суддя: Верес М. Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд
Сумської області в складі:

головуючого - судді
Верес М.Ф.

при секретарі
Чепура В.С.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Кравченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Охтирка справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_3 до Охтирської районної
державної адміністрації

про зобов'язання вчинити дії, -

Встановив :

24 січня 2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом до Охтирської районної
державної адміністрації про
зобов'язання вчинити дії, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, яка при житті залишила
заповіт на земельну частку (пай), яка
перебуває у колективній власності
САТЗТ «Ленінська Іскра» Охтирського
району розміром 2,95 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
на ім'я ОСОБА_5.

Згідно договору купівлі-продажу від
14.11.2013 року позивачка придбала майнові
права на вищевказану земельну ділянку
та звернулася до Охтирської районної
державної адміністрації про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 2,95 га на території
Куземинської сільської ради. Однак, в
наданні такого дозволу відповідачем
було відмовлено, посилаючись на те, що
землі сільськогосподарського
призначення не можуть передаватись у
власність іноземцям, особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам та іноземним державам. А тому,
просить суд визнати дії Охтирської
районної державної адміністрації
протизаконними, зобов'язати
відповідача надати дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2,95 га на території Куземинської
сільської ради.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі та пояснив суду, що згідно
договору купівлі-продажу від 14.11.2013
року його довірительниця ОСОБА_3
отримала майнові права на земельну
ділянку, успадковану ОСОБА_5 після
смерті матері ОСОБА_4. ОСОБА_5 є
громадянином Росії і він усвідомлював,
що оформлення земельної ділянки на
себе є неможливим, так як звертався до
Охтирської районної державної
адміністрації, однак йому було
відмовлено, оскільки він є
громадянином Російської Федерації.
Поскільки законодавством України не
передбачено передання земель
сільськогосподарських призначень у
власність іноземцям, ОСОБА_5 вирішив
передати майнові права на оформлення
цієї ділянки своїй племінниці ОСОБА_3,
про що був укладений договір купівлі
продажу майнових прав. Його
довірительниця ОСОБА_3 звернулася з
відповідними документами до
Охтирської райдержадміністрації з
проханням надати дозвіл на
виготовлення технічної документації
землеустрою, про що отримала відмову з
тих підстав, що іноземний громадянин не
має права на земельну ділянку. Вважає,
що відповідач не врахував ту обставину,
що ОСОБА_3 є громадянкою України. Крім
того, вважає, що договір
купівлі-продажу, укладений між його
довірительницею та ОСОБА_5 не підпадає
до переліку договорів, які підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню. А тому, просив суд
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в
повному обсязі.

Представник відповідача Кравченко М.М.
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, зазначивши, що відповідно до ст.
2 Закону України «Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв), документами, які посвідчують
право на земельну частку (пай) є
сертифікат на право на земельну частку
(пай), свідоцтво про право на спадщину,
посвідчені у встановленому законом
порядку договори

купівлі-продажу, дарування, міни, до
яких додається сертифікат на право на
земельну частку (пай); рішення суду про
визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до свідоцтва про право
на спадщину за заповітом ОСОБА_5
успадкував земельну частку (пай) на
підставі сертифікату, виданого 14.03.1997
року. Згідно до договору
купівлі-продажу майнових прав від
14.11.2013 року ОСОБА_5 продав право ОСОБА_3,
але предметом є земельна ділянка.

Відповідно до вимог ст. 132
Земельного Кодексу України - угоди про
перехід права власності на земельні
ділянки укладаються в письмовій формі
та нотаріально посвідчуються. Угода
позивача не посвідчена нотаріально до
цього часу.

Згідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного
Кодексу України у разі недодержання
сторонами вимог закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним.

Позивачці необхідно було б нотаріально
посвідчити договір, внести зміни до
сертифікату про зміну власника на
підставі цього нотаріально
посвідченого договору на земельну
частку (пай) і надати нам для отримання
дозволу. А тому, в задоволенні позовних
вимог позивачки просив відмовити в
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що в задоволенні вимог позивача
необхідно відмовити зі слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, яка при житті залишила
на ім'я ОСОБА_5 заповіт на земельну
частку (пай), яка перебуває у
колективній власності САТЗТ
«Ленінська Іскра» Охтирського району
розміром 2,95 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості),
належного померлій на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії СМ № 0209940, виданого 14
березня 1997 року на підставі рішення
Охтирської районної державної
адміністрації від 12.02.1997 року № 56 і
зареєстрованого 14.03.1997 року у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 940. (а.с.4).

З наданої суду ксерокопії витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі,
виданого Охтирською районною
державною нотаріальною конторою від
23.11.2012 року вбачається, що спадкоємець
ОСОБА_5, який є громадянином Російської
Федерації успадкував від ОСОБА_4
спадкове майно у виді земельної частки
(пай), що знаходиться в САТЗТ
«Ленінська Іскра» Охтирського району
(а.с.9).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв),
документами, які посвідчують право на
земельну частку (пай) є сертифікат на
право на земельну частку (пай),
свідоцтво про право на спадщину,
посвідчені у встановленому законом
порядку договори

купівлі-продажу, дарування, міни, до
яких додається сертифікат на право на
земельну частку (пай); рішення суду про
визнання права на земельну частку (пай).

Згідно вимог ч. 4 ст. 81 Земельного
Кодексу України землі
сільськогосподарського призначення,
прийняті у спадщину іноземцями, а також
особами без громадянства, протягом
року підлягають відчуженню.

Як зазначено в спільних методичних
рекомендаціях Міністерства юстиції та
державного комітету по земельних
ресурсах щодо застосування окремих
положень Земельного Кодексу України
час з якого починається перебіг
річного терміну необхідно рахувати з
дня видачі Державного акта про право
власності на землю та/або придбання за
іншими цивільно-правовими угодами (в
тому числі прийняття в спадщину).

Згідно ст. 132 Земельного Кодексу
України - угоди про перехід права
власності на земельні ділянки
укладаються в письмовій формі та
нотаріально посвідчуються.

Відповідно до ст. 657 Цивільного Кодексу
України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню,
крім договорів купівлі-продажу майна,
що перебуває в податковій заставі.

Предметом договору купівлі-продажу
можуть бути майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав. (ст. 656
ЦК України).

Допитані в якості спеціалістів
Управління Держземагенства в
Охтирському районі Сумської області
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили суду, що
сертифікат являється правом на об'єкт
нерухомого майна на земельну ділянку.
Для оформлення права на сертифікат,
тобто на перехід права власності
повинна бути цивільно-правова угода,
посвідчена нотаріально. Договір
купівлі-продажу майнових прав повинен
бути нотаріально посвідчений.

З матеріалів справи вбачається, що
14.11.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3
укладено договір купівлі-продажу
майнових прав, відповідно до якого
ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 придбала
майнові права на земельну частку (пай)
на території Куземинської сільської
ради, у колективній власності
сільськогосподарського акціонерного
товариства закритого типу «Ленінська
Іскра» (а.с.10).

Однак, вищевказаний договір до цього
часу нотаріально не посвідчений.

Згідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного Кодексу
України у разі недодержання сторонами
вимог закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним.

Представником позивача не
доведено суду в чому саме дії
Охтирської районної державної
адміністрації є незаконними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в задоволенні вимог позивачки
необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 69, 70, 71, 158 - 163 КАС України, суд,

Постановив :

В задоволенні вимог позивачки ОСОБА_3
до Охтирської районної державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
дії, - відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через Охтирський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя :
М.Ф. Верес