Справа № 2а-47/10
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа № 2771/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Демидівського районного суду
Рівненської області від 30.11.2010 р. у
справі №2а-47/10 за позовом ОСОБА_1 до
Вербенської сільської ради
Демидівського району про скасування
рішення,

встановив:

Постановою Демидівського районного
суду Рівненської області від 30.11.2010 р. у
справі №2а-47/10 за позовом ОСОБА_1 до
Вербенської сільської ради
Демидівського району про скасування
рішення Вербенської сільської ради
Демидівського району №420 від 09.09.2010 р.,
яким скасовано попереднє рішення
Вербенської сільської ради від 23.03.2010 р.
№397.2 про надання згоди на розробку
проекту землеустрою для відведення
земельної ділянки під забудову, у
позові було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати та
задовольнити позов. Апеляційна скарга
мотивована правом позивача на землю,
гарантованим державою, можливістю
відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки лише у
випадках невідповідності місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
порядку (ст. 118 ЗК). Оскільки скасованим
рішенням апелянту було надано
суб'єктивне право, одностороннє
скасування такого рішення
відповідачем вважає таким, що не
відповідає рішенню Конституційного
Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 р.,
згідно з яким органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами на підставі ч.1 ст.197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, рішенням Вербенської
сільської ради №397.2 від 23.03.2010 р. «Про
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку гр. ОСОБА_1.», апелянту було
надано згоду на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд в межах села
Товпижин за рахунок земель запасу
Вербенської сільської ради та
зобов'язано його замовити виготовлення
проекту відведення даної земельної
ділянки.

Оскаржуваним рішенням Вербенської
сільської ради №420 від 09.09.2010 р. «Про
відміну рішень сесії Вербенської
сільської ради №397.1, 397.2, 397.3 від 23.03.2010
р.» було відмінено у т.ч. зазначене
рішення. Підставою для відміни рішення
зазначено численні звернення жителів
с. Товпижин, депутатів сільської ради.

При вирішенні справи суд першої
інстанції підставно виходив з того, що
згідно зі ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
розпорядником земель територіальних
громад є органи місцевого
самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 59 цього
закону рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Відповідно до ст. 118 ЗК України в
редакції, чинній на час існування
спірних відносин, підставами для
відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки є випадки
невідповідності місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
порядку. На час винесення рішення
Вербенської сільської ради №397.2 від
23.03.2010 р. такі обставини встановлені не
були, в матеріалах справи відсутні
докази виникнення зазначених обставин
на дату винесення оскаржуваного
рішення Вербенської сільської ради №420
від 09.09.2010 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідно
до частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Однак при вирішенні справи суд першої
інстанції помилково тлумачив
роз'яснення, надане Конституційним
судом України у рішенні №7-рп/2009 від
16.04.2009 р. Надаючи відповідне
роз'яснення, Конституційний Суду
України підтвердив право органів
місцевого самоврядування приймати
рішення, вносити до них зміни чи
скасовувати на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
однак, зазначив, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Та обставина, що апелянт не реалізував
положень скасованого рішення
Вербенської сільської ради №397.2 від
23.03.2010 р. «Про надання згоди на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку гр. ОСОБА_1.» не
спростовує факту виникнення
опосередкованих таким рішенням
правовідносин, оскільки строк дії
такого права відповідачем не
обумовлений, а ст. 13 ЦК обумовлює
можливість особи реалізовувати своє
право на власний розсуд в межах
договору та актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Однак, оскаржувана постанова винесена
з порушенням норм матеріального права,
що передбачено у ст. 202 КАС України як
підстава для скасування постанови
суду.

Водночас, позивач просить визнати
нечинним оскаржуване рішення в цілому,
при тому, що скасованими цим рішенням
рішеннями №№397.1, 397.3. його права не
порушені. Відтак, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Демидівського
районного суду Рівненської області від
30.11.2010 р. у справі №2а-47/10 та прийняти
нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Вербенської сільської ради
Демидівського району №420 від 09.09.2010 р.
«Про відміну рішень сесії Вербенської
сільської ради №397.1, 397.2, 397.3 від 23.03.2010
р.» в частині відміни рішення сесії
Вербенської сільської ради №397.2 від
23.03.2010 р.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 2, 55 грн.
судового збору.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Костів М.В.

Судді:
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.