Справа № 2а-3827/11/0536
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/19476/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Новогродівського міського суду
Донецької області від 26 вересня 2011
року, постанову Новогродівського
міського суду Донецької області від 19
жовтня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Новогродівці Донецької
області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області про
перерахунок пенсії. Просив суд визнати
дії відповідача неправомірними та
зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії з 01.11.2000 року без обмеження та на
рівні мінімальної пенсії, а з 01.01.2004
року із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників у галузях економіки
України за 1992-2002 р., і за 2002 р. - із
розрахунку 376.38 грн.

Ухвалою Новогродівського міського
суду Донецької області від 26 вересня 2011
року позовні вимоги за період з 01.11.2000
року по 02.01.2011 року залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду із позовом.

Постановою Новогродівського міського
суду Донецької області від 19 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення першої та
апеляційної інстанції і ухвалити нове -
про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачу призначена
пенсія на пільгових умовах з 1983 року.
Відповідно до частини 2 статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
01.01.2004 року перерахунок пенсії
здійснено з застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2002 рік в розмірі
306,75 грн. З 01.01.2008 року позивачу
здійснено перерахунок пенсії з
урахуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2006 рік в розмірі
928,81 грн.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, - для звернення до суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк. Статтею 100 Кодексу встановлено,
що адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Предметом даного спору є розмір пенсії,
тобто, періодичного платежу, який
виплачується позивачу щомісячно, а
отже про порушення свого права,
починаючи з 2000 року, позивачу могло
бути відомо, однак до суду із позовом
про захист свого права, він звернувся
лише 26.06.2011 року. Юридична
необізнаність позивача не може бути
визнана поважною причиною для
поновлення строку звернення до суду.
Жодних інших підстав для поновлення
строку звернення до суду позивачем не
наведено.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
правильного та обґрунтованого
висновку щодо залишення частини
позовних вимог без розгляду.

Крім того,колегія суддів погоджується
із висновками судів попередніх
інстанцій, що до спірних правовідносин
не повинні застосовуватись положення
статті 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки з 01.01.2004 року
набрав чинності Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Так, відповідно до статті 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком лише
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що її призначає і виплачує.

Оскільки у правовідносинах, що є
предметом розгляду у цій справі,
нарахування спірних сум відповідачем
не здійснювались, підстави для
застосування статті 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» відсутні.
Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач просив суд
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і доплату пенсії з
подальшим перерахунком із
застосуванням середньої заробітної
плати працівників зайнятих в галузях
національної економіки України за
1992-2002 рік, що в подальшому збільшило б
розмір його пенсії. Оскільки вказані
позовні вимоги є похідними від тих
позовних вимог, які судом першої
інстанції правильно залишено без
розгляду, то підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині також
відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
попередніх інстанцій щодо відмови в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення суду
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Новогродівського
міського суду Донецької області від 26
вересня 2011 року, постанову
Новогродівського міського суду
Донецької області від 19 жовтня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Новогродівці Донецької області про
перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В.
Білуга

А.Ф. Загородній