Справа № 213/852/14-а
Суддя: Макарова Т. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської областіСправа
№ 213/852/14-а
Номер провадження 6-а/213/20/14
У Х В А Л А

12 березня 2014 року Інгулецький районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі судді Макарової Т.Ю.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження у приміщенні суду в м.
Кривому Розі подання державного
виконавця про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення - постанови суду у справі №
2а-91/11 від 27.01.2011 року, на підставі якої
18.10.2012 року видано виконавчий лист,

В С
Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Дніпропетровській області
Сивокозов О.М. звернувся до суду з
зазначеним поданням, посилаючись на те,
що в його провадженні знаходиться
виконавче провадження, відкрите на
підставі виконавчого листа від 18.10.2012
року у справі № 2а-91/11, виданого
Інгулецьким районним судом м. Кривого
Рогу про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно
до ст.6 Закону України Про соціальний
захист дітей війни та ч.1 ст.28 Закону
України Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з 09.06.2010 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

У відповідності до вимог ст. 25 Закону
України Про виконавче провадження
державним виконавцем 25.10.2013 року
відкрито виконавче провадження, про що
винесено відповідну постанову, копії
якої направлено сторонам виконавчого
провадження, та надано боржнику строк
для самостійного виконання рішення.
Боржником рішення суду у встановлений
державним виконавцем строк не виконано
в цілому. Тобто, боржником виконано
рішення лише в частині здійснення
перерахунку доплати до пенсії,
відповідно до чого згідно рішення суду
нарахована сума недоплаченої пенсії у
розмірі 2303,22 грн., але зазначені грошові
кошти не перераховано, оскільки у
відповідності до паспортів бюджетних
програм за відповідними кодами
бюджетної класифікації видатків
бюджету, видатки за зазначеним
рішенням суду на 2013 рік не передбачено.
Тому виникли обставини, що виключають
можливість виконання боржником
зазначеного рішення суду в повному
обсязі, а саме в частині виплати
нарахованої суми підвищення до пенсії.

До того ж, зазначене рішення суду
має зобовязальний характер, за яким
боржник зобовязаний особисто вчинити
певні дії, тому державний виконавець не
може організувати виконання рішення
суду в частині нарахування соціальних
виплат.

З 1 січня 2013 року набрав чинності
Закон України № 4901-VI Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень,
яким визначено порядок виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного органу. Згідно ст.3 цього
Закону виконання таких рішень
здійснюється Державною казначейською
службою України шляхом списання коштів
з рахунків такого державного органу, а
в разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для виконання рішень суду.

Також 06.02.2013 року набрав чинності у
новій редакції Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у
редакції постанови КМУ від 30.01.2013 року
№ 45), згідно з п.3 якого рішення про
стягнення коштів державного або
місцевого бюджету або боржників
виконуються на підставі виконавчих
листів виключно

органами Казначейства.

Зазначений виконавчий лист не може
бути переданий до органу Державної
казначейської служби в звязку з тим, що
судом прийнято рішення про зобовязання
вчинити певні дії, а не про стягнення
коштів.

Тому, відповідно до ст. 7 Закону
України Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень, ст.ст. 11, 36
Закону України Про виконавче
провадження, державний виконавець
просить змінити спосіб і порядок
виконання постанови суду від 27.01.2011
року, на підставі якої видано
виконавчий лист від 18.10.2012 року № 2а-91/11,
із зобовязати управління Пенсійного
Фонду України в Інгулецькому районі
м.Кривого Рогу провести нарахування та
виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України Про
соціальний захист дітей війни та ч.1
ст.28 Закону України Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з 09.06.2010
року, з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період, на стягнути з
Управління пенсійного фонду в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу за
рахунок Державного бюджету України на
користь ОСОБА_2 нараховану суму
підвищення пенсії з 09.06.2010 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період, у розмірі 2303
грн. 22 коп.

Ухвалою від 24.02.2014 року розгляд
подання призначено в порядку
скороченого провадження. Відповідно до
ч.3 ст. 183-2 КАС України відповідачу
направлено копію подання державного
виконавця та запропоновано надати суду
заперечення та відповідні докази.

У встановлений законом строк
відповідач заперечень суду не надав,
тому відповідно до ч.5 ст. 183-2 КАС
України подання розглянуто на підставі
наявних у справі матеріалів.

Вивчивши подання, письмові
матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Постановою Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від
27.01.2011 року у справі № 2а-91/11, залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2011 року, позовні вимоги ОСОБА_2
до УПФУ в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу про зобовязання
перерахувати і виплатити підвищення до
пенсії дитині війни задоволено,
визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії,
як дитині війни, згідно ст. 6 Закону
України Про соціальний захист дітей
війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, з 09.06.2010 року; зобовязано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України Про
соціальний захист дітей війни, у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування, з 09.06.2010
року з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період /а.с. 22-24/.

18.10.2012 року Інгулецьким районним
судом м. Кривого Рогу на підставі
рішення у справі видано виконавчий
лист /а.с. 44, 59/. 29.11.2012 року постановою
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській
області Сивокозова О.М. виконавчий лист
було повернуто стягувачу в звязку з
неможливістю його виконання в повному
обсязі /а.с. 56-58/.

25.10.2013 року головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області Сивокозовим
О.М. знов було відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом від
18.10.2012 року № 2а-91/11 /а.с. 84/.

Управлінням пенсійного фонду
України в Інгулецькому районі
м.Кривого Рогу рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк для його самостійного виконання
не виконано в цілому. Тобто, боржником
виконано рішення лише в частині
здійснення перерахунку підвищення до
пенсії, відповідно до чого нарахована
сума 2303,22 грн, але зазначені грошові
кошти не перераховано.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Згідно зі ст. 11 Закону України Про
виконавче провадження, державний
виконавець зобовязаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 36 цього Закону за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець має
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно зі статтею 48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами.
Зобов'язання, взяті учасником
бюджетного процесу без відповідних
бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних
призначень на відповідний рік цілком
залежить виконання рішень судів, за
якими боржником виступає орган
державної влади. Відсутність належних
бюджетних асигнувань або коштів та
відсутність відповідних процедур, які
б дозволяли забезпечити фінансування
одразу ж, як тільки постала проблема
відповідних виплат, призводить до
невиконання або тривалого виконання
судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищевказане, до боржника
неможливо застосувати передбачені
Законом штрафні санкції та направити
подання про притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за
умисне невиконання рішення суду через
те, що у діях боржника або його
посадових осіб відсутній прямий умисел
або невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
Законом України Про Державний Бюджет
України на 2013 рік або бюджетними
програмами не передбачено. Таким чином
зазначені обставини унеможливлюють
виконання рішення суду в цілому.

Так, з 1 січня 2013 року набрав
чинності Закон України Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень
від 5 червня 2012 року № 4901-VI, який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону
України від 5 червня 2012 року № 4901-VI Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником, за яким є,
зокрема, державний орган.

В той же час, судові рішення у
справах, пов'язаних із соціальними
виплатами, які мають зобов'язальний
характер щодо проведення таких виплат,
не належать до зазначених у згаданій
статті видів рішень, що унеможливлює їх
виконання без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або. розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 846/12/13-13 судові рішення у
справах, повязаних с соціальними
виплатами, які мають зобовязальний
характер щодо проведення таких виплат,
не належать до видів рішень, виконання
яких гарантує держава відповідно до ст.
2 Закону України Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень, що
унеможливлює їх виконання без зміни
його способу. Така обставина є
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

У категорії справ, повязаних з
соціальними виплатами, зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобовязання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат, у розмірі заборгованості
боржника перед стягувачем, що виникла
під час виконання судового рішення.

Оскільки відповідачем здійснено
перерахунок спірного підвищення до
пенсії, що підтверджується довідкою
боржника - УПФУ в Інгулецькому районі
м.Кривого Рогу від 07.08.2013 року /а.с. 53-54/,
листом УПФУ від 11.11.2013 року та наданою
ним довідкою /а.с. 85, 86/, тобто
зобовязальна частина рішення суду
виконана в частині проведення
нарахування позивачу підвищення до
пенсії у суми 2303,22 грн, суд дійшов до
висновку про можливість заміни способу
виконання судового рішення.

За таких обставин суд вважає, що
подання державного виконавця підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 165, 183-2, 263 КАС
України, суд

У Х В
А Л И В:

Подання державного виконавця про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення -
постанови суду від 27.01.2011 року у справі
№ 2а-91/11, на підставі якої Інгулецьким
районним судом м.Кривого Рогу 18.10.2012
року видано виконавчий лист,
задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови суду від 27.01.2011 року у справі
№ 2а-91/11, на підставі якої 18.10.2012 року
видано виконавчий лист, в частині
зобовязання Управління Пенсійного
Фонду України в Інгулецькому районі
м.Кривого Рогу здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_2 підвищення пенсії
згідно ст.6 Закону України Про
соціальний захист дітей війни та ч.1
ст.28 Закону України Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування з 09 червня 2010 року, в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період.

Стягнути з Управління Пенсійного
фонду України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу на користь ОСОБА_2
підвищення пенсії згідно ст.6 Закону
України Про соціальний захист дітей
війни та ч.1 ст.28 Закону України Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування з 09 червня 2010 року, в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період, у сумі 2303
(дві тисячі триста три) гривні 22
копійки.

Апеляційна скарга на ухвалу може
бути подана до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Інгулецький районний суд м.
Кривого Рогу протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя