Справа № 809/432/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р.
Справа № 809/432/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Косівчука Р.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: відділу ДВС
Коломийського міськрайонного
управління юстиції в
Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними та
скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася в
суд з позовом до відділу ДВС
Коломийського міськрайонного
управління юстиції в
Івано-Франківській області (надалі -
відповідач) про визнання дій
протиправними та скасування постанов
(а.с. 6-8).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
начальником відділу Державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
протиправно з порушеннями вимог Закону
України "Про виконавче провадження"
винесено постанову про скасування
процесуального документу від 13.08.2013
року. Крім того, позивач просить
скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 03.09.2013
року, а також постанову про відкриття
провадження від 09.09.2013 року у
виконавчому провадженні №39728786.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених в позовній заяві.
Просила позов задовольнити в повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав та вказав
на те, що позовні вимоги є
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не підлягають до
задоволення. Зазначив, що дії
відповідача з приводу оскаржуваних дій
є правомірними, а постанови не
підлягають скасуванню. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, суд встановив
наступне.

Суд зазначає, що при вирішенні даної
справи керується нормами
законодавства в редакції, чинній на час
дії спірних правовідносин.

Законом України "Про виконавче
провадження" визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до положення частини 1
статті 2 цього Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Згідно ч.1 ст.6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до ст.11 Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що
05.08.2011 року ПАТ КБ "Приватбанк" подано
заяву про відкриття виконавчого
провадження згідно виконавчого листа
№2-569/2011р. про стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" заборгованості в сумі 102
694,49 грн за кредитним договором (а.с. 63) .

Відповідно 05.08.2011 року державним
виконавцем районного відділу ДВС
Коломийського міськрайонного
управлінням юстиції відкрито за
вказаним виконавчим листом виконавче
провадження ВП №28018123 та запропоновано
боржнику добровільно виконати
постанову до 12.08.2011 року (а.с. 62).

Однак, у встановлений строк ОСОБА_3
добровільно не виконала судове
рішення, в зв'язку із чим виконавчою
службою розпочато примусове його
виконання. Зокрема, 16.08.2011 року
державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, здійснено запити у
відповідні реєструючі органи щодо
надання інформацій про наявність
майна, належного боржнику (а.с. 56-59,61).

Крім того, 11.09.2011 року державним
виконавцем Юрчук М.М. винесено
постанову про стягнення з боржника
ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі
10269,44 грн (а.с. 60).

28.02.2012 року за заявою ПАТ КБ "Приватбанк"
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу на підставі п.1 ч.1
ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" (а.с. 54-55).

В подальшому, постановою начальника
ВДВС Коломийського міськрайонного
управління юстиції від 13.08.2013 року
зазначену постанову про повернення
виконавчого документа скасовано (а.с. 9).
Згідно постанови держаного виконавця
Юрчука М.М. від 03.09.2013 року з боржника
стягнуто виконавчий збір в розмірі
10269,44 грн (а.с. 10), на підставі чого
постановою державного виконавця від
09.09.2013 року відкрито виконавче
провадження №39728786 (а.с. 11).

Досліджуючи правомірність дій
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Попик В.П. пов'язані із винесенням
постанови про скасування
процесуального документу від 13.08.2013
року у виконавчому провадженні №28018123
судом встановлено наступне.

Як зазначено попередньо, 13.08.2013 року
начальником відділу державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Попик В.П., була винесена постанова про
скасування процесуального документу
"Постанова про повернення виконавчого
документа стягувачу" від 28.02.2012 року.
Дане рішення прийняте після проведення
контролю за діями державного виконавця
при примусовому виконанні в порядку
статті 83 Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 83 Закону
України "Про виконавче провадження"
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби. Частиною 2
даної статті передбачено, що начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 51 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Таким чином, з аналізу вказаних норм
Закону України "Про виконавче
провадження" суд приходить до висновку,
що начальник відділу державної
виконавчої служби наділений
повноваженнями щодо здійснення
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час виконання
рішень, в тому числі має право
скасовувати постанову державного
виконавця про повернення виконавчого
документа і ці повноваження не
обмежені тим, чи знаходиться
виконавчий документ на виконанні чи
він повернутий. Отже, твердження
позивача про те, що у спірних
правовідносинах відповідач не
наділений правом контролю за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним виконавцем,
не знайшли свого підтвердження.

Однак, в оскаржуваній постанові в
порушення вимог п. 9.2 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень не зазначено підстав перевірки
цього виконавчого провадження, строки
проведення перевірки, опис дій
державного виконавця або документ
виконавчого провадження, які
визнаються незаконними, та посилання
на норму Закону з обґрунтуванням
незаконності відповідних дій
(документа), у резолютивній частині -
висновок з урахуванням вимог чинного
законодавства щодо дій державного
виконавця у виконавчому провадженні,
особа, яку зобов'язано вжити заходів
щодо усунення порушень законодавства
(у разі їх виявлення), особа, на яку
покладено здійснення контролю за
виконанням цієї постанови.

При цьому, як зазначено в описовій
частині постанови від 13.08.2013 року про
скасування процесуального документу,
підставою для скасування постанови від
28.02.2011 року про повернення виконавчого
документа стягувачу стало те, що
постанова про стягнення виконавчого
збору не виділена в окреме провадження.

В даному випадку суд зазначає, що
відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо є письмова заява
стягувача.

Враховуючи наведене, судом
встановлено, що постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 28.02.2012 року прийнято на
підставі заяви ПАТ КБ "Приватбанк",
тобто правомірно. При цьому, не
виділення в окреме провадження
постанови про стягнення виконавчого
збору не може бути підставою
скасування постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, дії начальника відділу
державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції Попика В.П.
пов'язані із винесенням постанови про
скасування процесуального документу
від 13.08.2013 року у виконавчому
провадженні №28018123 є протиправними, а
дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його
примусового виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 7 ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
у разі завершення виконавчого
провадження з виконання рішення
немайнового характеру та в разі
закінчення виконавчого провадження з
підстав, передбачених статтею 49 цього
Закону, якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Як досліджено в судовому засіданні, у
встановлений строк ОСОБА_3 добровільно
не виконала судове рішення, в зв'язку із
чим виконавчою службою розпочато
примусове його виконання.

Враховуючи зазначене та вимоги ст. 28
Закону України "Про виконавче
провадження", 11.09.2011 року державним
виконавцем Юрчук М.М. правомірно
винесено постанову про стягнення з
боржника ОСОБА_3 виконавчого збору у
розмірі 10269,44 грн, однак безпідставно та
протиправно після повернення
виконавчого документа без виконання за
письмовою заявою стягувача не вжито
заходів щодо стягнення даного
виконавчого збору.

Таким чином, беручи до уваги наведені
обставини та повноваження начальника
відділу щодо контролю за своєчасністю,
правильністю і повнотою виконання
рішень державним виконавцем,
передбачені ст. 83 Закону України "Про
виконавче провадження", встановивши
такі порушення в діях державного
виконавця Юрчук М.М., начальник відділу
державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції Попик В.П.,
натомість скасування процесуального
документу, зобов'язана була зобов'язати
державного виконавця провести
виконавчі дії щодо стягнення вказаного
судового збору відповідно до постанови
від 11.09.2011 року про стягнення з боржника
ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі
10269,44 грн в порядку, встановленому цим
Законом.

Однак, незважаючи на наявність
прийнятої 11.09.2011 року постанови про
стягнення судового збору, яка не
виконана та не скасована, державним
виконавцем Юрчук М.М. 03.09.2013 року
повторно винесено аналогічну
постанову про стягнення з боржника
ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі
10269,44 грн.

З врахуванням наведених обставин, в
тому числі щодо наявності двох
виконавчих документів з приводу
стягнення однієї суми боргу, слід
скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 03.09.2013
року у виконавчому провадженні №28018123.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
цього Закону.

Пунктом 7 частини 2. статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Як наслідок, при наявності підстав для
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 03.09.2013
року, підлягає скасуванню і прийнята на
основі останньої, постанова про
відкриття виконавчого провадження від
09.09.2013 року у виконавчому провадженні
№39728786.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги про визнання дій протиправними
та скасування постанов є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

При цьому, приймаючи таке рішення, суд
не позбавляє відповідача прав та
обов'язків щодо вжиття, в спірних
правовідносинах, передбачених Законом
України "Про виконавче провадження"
заходів примусового виконання
рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Попика В.П., пов'язані із винесенням
постанови про скасування
процесуального документу від 13.08.2013
року у виконавчому провадженні №28018123.

Скасувати постанову начальника
відділу державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції Попика В.П. про
скасуваня процесуального документу
від 13.08.2013 року у виконавчому
провадженні №28018123.

Скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 03.09.2013
року у виконавчому провадженні №28018123.

Скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 09.09.2013 року
у виконавчому провадженні №39728786.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Грицюк П.П.

Постанова складена в повному
обсязі 17.03.2014 року.