Справа № К/9991/23493/12-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/23493/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
жовтня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29 листопада
2011 року у справі за позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, -

встановила:

Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з позовом до
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа» про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
жовтня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа» на
користь позивача
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 825394,24 грн. та пені у розмірі
25009,44 грн.

У касаційній скарзі, Комунальне
підприємство теплових мереж
«Криворіжтепломережа», не
погоджуючись з рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, посилаючись
на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Відповідно до статті 18-1 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» інвалід, який не
досяг пенсійного віку, не працює, але
бажає працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний. Рішення про
визнання інваліда безробітним і взяття
його на облік для працевлаштування
приймається центром зайнятості за
місцем проживання інваліда на підставі
поданих ним рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів. Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.

Отже, пошук підходящої роботи для
інваліда здійснює державна служба
зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Судами встановлено, що відповідно до
форми 10-ПІ «Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів» за 2009 рік,
що надавався відповідачем до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова
чисельність штатних працівників
облікового складу у 2009 році становила
2472 осіб. Таким чином, середньооблікова
кількість інвалідів має становити 99
особи, а фактично працюють 64 осіб.

Крім того, відповідачем було подано до
Центрально-Міського центру зайнятості
населення м. Кривій Ріг 12 звітів за
формою №3-ПН, відповідно до яких у
відповідача наявні три вакансії для
інвалідів.

Тобто, відповідачем не було у повному
обсязі виконано обов'язку щодо вжиття
всіх передбачених Законом України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» заходів,
спрямованих на забезпечення інвалідів
робочими місцями, що виявилося у
неналежному інформуванні центру
зайнятості про утворення
(пристосування) робочих місць та
наявності вакансій для
працевлаштування інвалідів.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України встановлено, зокрема,
що учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
неприпущення господарського
правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Таким чином, відповідно до частини 2
статті 218 Господарського Кодексу
України, адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до
учасника господарських відносин за
порушення ним правил, встановлених
законодавчими актами, при наявності в
діях суб'єкту господарювання вини у
вчиненні такого порушення та якщо ним
не вживалися заходи, спрямовані на
недопущення господарського
правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
законності та обґрунтованості
стягнення з відповідача на користь
позивача
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 825394,24 грн. та пені у розмірі
25009,44 грн.

Таким чином, доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2011 року у справі за
позовом Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко