Справа № 824/350/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2014 року м.
Чернівці Справа №824/350/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового
засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Дрищенюк М.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні клопотання
представника ОСОБА_3 про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області про
визнання незаконними та скасування
постанов,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області, в якому просить
суд визнати незаконними та скасувати
постанову №1075/13 від 28 листопада 2013 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності в розмірі 7140,00 грн та
постанову №1185/13 від 12 грудня 2013 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою суду від 24 лютого 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
призначено її до судового розгляду на 06
березня 2014 року о 10 год. 00 хв.

У зв'язку з неявкою позивача 06 березня
2014 року розгляд даної справи
відкладено до 13 березня 2014 року 10 год.00
хв.

В судовому засіданні 13 березня 2014 року
представник позивача заявив
клопотання про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову.

В обґрунтування заявленого клопотання
вказував про те, що оскільки в органах
державної виконавчої служби на
примусовому виконанні знаходяться
оскаржувані у даній справі постанови
про накладення штрафу, то до набрання
законної сили рішення у цій справі
існує очевидна небезпека заподіяння
шкоди майновим правам та свободам
позивача. Також зазначає, що стягнення
з позивача в примусовому порядку
штрафу за постановами відповідача є
можливим тільки шляхом позбавлення
пенсії та шляхом реалізації частини
квартири, внаслідок чого для
відновлення порушених прав, свобод та
інтересів, отримання належного
відшкодування від порушника необхідно
буде докласти значних зусиль, витрат
коштів та часу.

Представник відповідача проти
задоволення клопотання про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову не
заперечував.

Розглянувши заявлене
представником позивача клопотання та
перевіривши наявні у справі матеріали,
суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 117
Кодексу адміністративного судочинства
України суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Разом з цим суд зазначає, що
забезпечення адміністративного позову
- це вжиття судом, у провадженні якого
знаходиться справа, до вирішення
адміністративної справи по суті
позовних вимог, визначених Кодексом
адміністративного судочинства України
заходів щодо створення можливості
реального виконання у майбутньому
постанови суду, якщо її буде прийнято
на користь позивача.

Частиною ж першою статті 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено вичерпний перелік підстав
для вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, а суд
повинен, виходячи з конкретних доказів,
встановити, чи існує хоча б одна з
названих підстав, і оцінити, чи не може
застосування заходів забезпечення
позову завдати більшої шкоди, ніж та,
якій можна запобігти.

Для вжиття заходів забезпечення позову
повинні існувати реальні обставини
наведені у вищезазначеній нормі.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи
(положення частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Між тим, в обґрунтування клопотання про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову позивачем не
представлено суду переконливих
доказів та не наведено у клопотанні
обставин, які б вказували на те, що
існує очевидна небезпека заподіяння
шкоди правам, свободам та інтересам
позивача до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або що захист
цих прав та інтересів стане неможливим
без вжиття таких заходів, або для їх
відновлення необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат.

За таких обставин, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для вжиття заходів забезпечення даного
позову, а тому відмовляє у задоволенні
заявленого представником позивача
клопотання.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника
ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня проголошення ухвали.

Суддя
О.П. Лелюк