Справа № 810/668/14-а
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року № 810/668/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Лапія
С.М., розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Державної міграційної
служби України у Київській області в
особі Бориспільського районного
відділу УДМС України у Київській
області про оскарження рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправною
відмову Бориспільського районного
відділу УДМС України у Київській
області здійснити її реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідача здійснити реєстрацію
місця проживання позивача вказаному
будинку.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що він
звернувся до відповідача з заявою про
реєстрацію місця проживання у
вказаному будинку. Проте, відповідач
листом від 08.01.2014 № 17/13 повідомив, що
підстави для реєстрації місця
проживання фізичної особи у садовому
будинку відсутні, мотивуючи тим, що
садовий будинок не відповідає нормам,
що встановлені для житлових будинків
та не має статусу житлового фонду.

Представник позивача звернувся до суду
з письмовим клопотанням, яким
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, просив позов задовольнити та
розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача звернувся до
суду з письмовим клопотанням про
розгляд справи за його відсутності.
Також надав письмові пояснення, зі
змісту яких слідує, що позивачу
відмовлено у реєстрації місця
проживання у вказаному будинку з тих
підстав, що він не включений до
житлового фонду та знаходиться за
межами населеного пункту.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом
прийнято рішення про розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, судом
встановлено наступне.

З наявних у матеріалах справи
фотокопій витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (а.с. 8, 11)
слідує, що позивач є власником садового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, та
земельної ділянки, на якій він
розташований.

Позивач проживає у даному будинку, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи фотокопією довідки ГО СТ
«Святище-2» (а.с. 12)

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Позивач вернулась 08.01.2014 до
Бориспільського районного відділу
УДМС України у Київській області із
заявою про реєстрацію місця проживання
у вказаному будинку.

За наслідками розгляду заяви
відповідач листом від 08.01.2014 № 17/13 (а.с.
14) відмовив у реєстрації, оскільки
реєстрація місця проживання фізичних
осіб здійснюється у житлових будинках,
придатних для проживання, що віднесені
до житлового фонду. У зв'язку з тим, що
будинок, у якому проживає позивач, не є
житловим, його не включено до житлового
фонду, у зв'язку з чим у реєстрації
місця проживання позивачу відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» слідує, що
реєстрація - це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції; місце
проживання - це
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

Крім того, з аналізу норм Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» слідує, що даний Закон не
містить посилань на поняття житлового
фонду та не встановлює обмежень у
реєстрації за адресою приміщення, яке
не відноситься до житлового фонду.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Отже, реєстрація за адресою житла
фізичної особи, зокрема, садового
будинку, є можливою та повністю
узгоджується зі ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

Як зазначено вище, позивач є власником
садового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, та земельної ділянки, на якій
він розташований, придбаної згідно
договору купівлі-продажу від 21.08.2013 (а.с.
9 - 10).

У даному будинку позивач проживає
разом зі своєю сім'єю, будинок
знаходиться у належному стані,
придатний для експлуатації та
проживання у ньому на протязі цілого
року, що підтверджується фотокопіями
довідок ГО СТ «Святище-2» від 16.01.2014 № 3/1
та від 10.01.2014 № 2 (а.с. 12, 13), що не
заперечувалось відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З викладеного слідує, що висновки
відповідача, які стали підставою для
відмови позивачу у реєстрації місця
проживання у вказаному будинку є
необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем як суб'єктом
владних повноважень не надано суду
доказів, які б спростовували доводи
позивача, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

До позовної заяви позивачем додано
докази сплати згідно квитанції від
16.01.2014 № 276 судового збору у сумі
73,08 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
вказані витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 122, 124, 157-163, 167,
257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
управління Державної міграційної
служби України у Київській області в
особі Бориспільського районного
відділу УДМС України здійснити
реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати управління Державної
міграційної служби України у Київській
області в особі Бориспільського
районного відділу УДМС України
здійснити реєстрацію місця проживання
гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь гр. ОСОБА_2 судові витрати в
сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лапій С.М.