Справа № 814/4559/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

13 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4559/13-а

Категорія: 3.7.2 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Осіпова Ю.В.судді -Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року по адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН» до Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області, виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В. про визнання
протиправною і скасування постанови
від 22.10.2013 року №002208,

встановила:

Позивач ТОВ сільськогосподарське
підприємство «НІБУЛОН» 31.10.2013 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просив визнати
протиправною та скасувати постанову
про застосування
адміністративного-господарського
штрафу № 002208 від 22.10.2013 року
виконуючого обов'язки заступника
начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав на недоліки оформлення
Управлінням Укртрансінспекції у
Миколаївській області результатів
перевірки, на недоведеність фактів
порушень позивачем вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, на недотримання
відповідачами порядку розгляду справи.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідачів в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, просив у його
задоволенні відмовити, з підстав
викладених у письмових запереченнях
проти адміністративного позову (а.с.
57-62, 104-108).

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року позов було задоволено.

Визнано протиправною і скасовано
постанову виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В. від 22.10.2013 року №
002208 про застосування до товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН» фінансових санкцій у розмірі
340 гривень.

Присуджено товариству з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарському підприємству
«НІБУЛОН» понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 172,06 гривні з
Державного бюджету України.

Стягнуто з Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області до Державного бюджету України
судовий збір в сумі 1548,44 гривень.

У своїй апеляційній скарзі Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області, з посиланням на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання щодо скасування
вищезазначеної постанови суду та
прийняття нової постанови про відмову
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
відповідно до направлення на перевірку
від 28.08.2013 року № 025073 (а.с. 83), посадові
особи Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області Падусенко І.В. і
Черняєв К.В. здійснили рейдову
перевірку, за результатами якої склали
«Акт № 045076 проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом»
(а.с. 63).

Згідно з Актом, водій ОСОБА_7, який
керував транспортним засобом, що
належить позивачу, «… не пред'явив
заповнені бланки тахокарт в кількості
передбаченій ЄУТР в період до 29.08.13 року
включно, чим порушено вимоги наказу
МТЗУ № 385 п.3.3. Водій надав бланк
тахокарти з контрольного пристрою
тахограф, з порушенням режиму праці та
відпочинку, чим порушено вимоги наказу
МТЗУ № 340».

На підставі цього посадові особи
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області дійшли висновку
про те, що ТОВ сільськогосподарське
підприємство «НІБУЛОН» допустило
порушення, відповідальність за яке
передбачена абзацом 8 статті 60 Закону
України від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ «Про
автомобільний транспорт», а саме: за
порушення режимів праці та відпочинку
водіями транспортних засобів до
автомобільних перевізників
застосовується
адміністративно-господарський штраф у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доході громадян.

Згідно матеріалів справи, Постановою
про застосування
адміністративного-господарського
штрафу від 22.10.2013 року № 002208 виконуючий
обов'язки начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторак О.В. стягнув з
позивача штраф в сумі 340 гривень (а.с. 11).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
автомобільний транспорт» з метою
організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою водіїв
транспортних засобів автомобільні
перевізники зобов'язані зокрема
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України.

Контроль за роботою водіїв
транспортних засобів має
забезпечувати належне виконання
покладених на них обов'язків і включає
організацію перевірок режимів їх праці
та відпочинку, а також виконання
водіями транспортних засобів вимог
цього Закону та законодавства про
працю.

Додержання водієм режиму праці та
відпочинку, згідно з п. 15 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567,
є предметом рейдових перевірок, що
здійснюються територіальними органами
Укртрансінспекції.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про
автомобільний транспорт» положення
щодо режимів праці та відпочинку
водіїв транспортних засобів
визначається законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 року № 340
було затверджено Положення про робочий
час і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів.

Так, у вищевказаному Акті не вказано,
який пункт Положення № 340 порушив
позивач і в чому, власне, полягає
порушення. У доповненнях до заперечень
проти адміністративного позову
відповідач послався на пункт 6.3.
Відповідно до цієї норми, до набрання
чинності пунктом 6.1 цього розділу
водій, який керує ТЗ, що зазначений у
пункті 6.1 цього розділу та не
обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія.
При цьому пунктом 6.1 передбачено, що
діючими та повіреними тахографами
повинні бути обладнані автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн.

Позивач вказав, що транспортний засіб,
яким керував ОСОБА_7, був обладнаний
перевіреним тахографом, і ця обставина
підтверджена Актом (а.с. 23).

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженої наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24.06.2010 року № 385, водій
транспортного засобу, обладнаного
тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію
тахографа та управління режимами його
роботи відповідно до інструкції
виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і
заповнює тахокарти та забезпечує їх
належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та
адаптацію тахографа до транспортного
засобу; заповнені тахокарти у
кількості, що передбачена ЄУТР, або
картку водія чи роздруківку даних
роботи тахографа у разі обладнання
транспортного засобу цифровим
тахографом;

у разі несправності або пошкодження
аналогового тахографа своєчасно
записує від руки дані щодо режиму
роботи та відпочинку на зворотному
боці тахокарти, де нанесена сітка з
відповідними графічними позначками,
інформує про це відповідну посадову
особу перевізника, з яким водій
перебуває у трудових відносинах (для
найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження
цифрового тахографа або картки до
нього своєчасно записує від руки дані
щодо режиму роботи та відпочинку на
зворотному боці аркуша, призначеного
для роздруківки даних, що
використовують у даному тахографі, та
забезпечує належне зберігання таких
записів.

Суд 1-ї інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними висновки представника
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області про
недотримання позивачем вказаних вимог,
оскільки, як зазначено у п. 1.3 вказаної
Інструкції № 385, її положення
поширюються на суб'єктів
господарювання, які проводять
діяльність у сфері надання послуг з
перевезення пасажирів та/або вантажів
автомобільними транспортними засобами
(крім таксі). Відповідно до Закону
України «Про автомобільний транспорт»
послуга з перевезення пасажирів чи
вантажів - це перевезення пасажирів чи
вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником
послуги за плату.

Згідно матеріалів справи, позивач був
одночасно замовником,
вантажовідправником,
вантажоотримувачем і перевізником, про
що свідчать подорожній лист вантажного
автомобіля № 005433 і товарно-транспортна
накладна № 002060 (а.с. 24-27).

На підставі викладеного суд 1-ї
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про недоведеність
відповідачем факту вчинення позивачем
порушення режимів праці та відпочинку,
отже, і про протиправність Постанови.

На думку колегії суддів, суд 1-ї
інстанції правомірно відхилив як
несуттєві доводи позивача про те, що, в
порушення п. 21 Порядку № 1567, у
дорожньому листі посадові особи
відповідача не зробили запис про
результати перевірки транспортного
засобу, а також про те, що в Акті не
зазначений номер дорожнього листа.
Також суд 1-ї інстанції обґрунтовано
визнав безпідставними твердження
позивача про порушення відповідачем
пунктів 27 і 37 Порядку № 1567, оскільки
Постанову виніс виконуючий обов'язки
заступника начальника Управління,
тобто особа, яка 22.10.2013 року мала
повноваження заступника керівника
органу державного контролю.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно і
в достатньому об'ємі встановив
обставини справи та ухвалив зазначену
постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року по адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН» до Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області, виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В. про визнання
протиправною і скасування постанови
від 22.10.2013 року №002208 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Ю.В. ЯковлевСуддя: Ю.В.
Осіпов Суддя: С.І. Жук