Справа № 905/1036/2012
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа № 876/12974/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В.В., Рибачука А. І.;

розглянувши порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Городенківської
районної державної адміністрації на
ухвалу Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 27
серпня 2013 року про зміну способу
виконання рішення суду в справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації про стягнення та
перерахунок соціальних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

До Городенківського районного суду
Івано-Франківської області надійшла
заява про зміну способу і порядку
виконання постанови Городенківського
районного суду Івано-Франківської
області від 12 березня 2012 року по справі
№ 905/1036/2012 із зобов'язання управління
праці та соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 4-ох
мінімальних заробітних плат, згідно ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік з врахуванням
проведених сум на «стягнути із
управління праці та соціального
захисту населення Городенківської
районної державної адміністрації
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік на користь ОСОБА_1 в сумі 4498,00
грн».

В обґрунтування вимог подання вказано,
що у боржника відсутні кошти для
виконання рішення зобов'язального
характеру щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення стягувачу
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 27
серпня 2013 року заяву задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 12
березня 2012 року по справі № 905/1036/2012 із
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 4-ох
мінімальних заробітних плат, згідно ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік з врахуванням
проведених сум на «стягнути із
управління праці та соціального
захисту населення Городенківської
районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 нараховану, але не
виплачену суму грошової допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі 4498,00
грн».

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що
оскільки ОСОБА_1 здійснено нарахування
коштів, але не їх виплата, по причині
відсутності в бюджеті управління праці
та соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації коштів для цієї мети,
слід змінити спосіб виконання рішення
суду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
відповідачем - управлінням праці та
соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації, подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що суд, здійснюючи
зміну порядку чи способу виконання
судового рішення, не може змінювати
змісту резолютивної частини рішення та
способу захисту порушеного права,
обраного судом для при вирішенні
справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності, в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Задовольняючи заяву про зміну способу
виконання судового рішення, суд першої
інстанції мотивував своє рішення тим,
що боржником виконано зобов'язальну
частину рішення про нарахування
пенсії.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Згідно із п.2 ч.2 ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

За таких обставин, беручи до уваги
вищенаведені норми законодавства та
аналізуючи резолютивну частину
постанови Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 12
березня 2012 року, колегія суддів
апеляційного суду дійшла висновку про
те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що заявник просив змінити не
спосіб виконання рішення суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови, попри те, що в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій,
згідно вимог ст.ст.198, 223 КАС України.

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи видно, що виконання
постанови суду першої інстанції
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Також суд апеляційної інстанції
зазначає, що вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
ухвала суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, необ'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 211, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації задовольнити.

Ухвалу Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 27
серпня 2013 року про зміну способу
виконання рішення суду в справі №
2а-1036/12 - скасувати.

У задоволенні заяви про зміну способу
виконання рішення суду в справі №
2а-1036/12 за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації про стягнення та
перерахунок соціальних виплат -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П. Нос

Судді:
В. В.
Клюба

А. І.
Рибачук