Справа № 0550/3557/2012
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Носовська Л.О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року справа
№0550/3557/2012

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області на
ухвалу Харцизького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2014 року
в адміністративній справі за поданням
відділу Державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області про зміну способу та
порядку виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Відділ ДВС Харцизького МУЮ Головного
управління юстиції у Донецькій області
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання постанови
Харцизького міського суду Донецької
області від 17 лютого 2012 року, якою
зобов'язано УПФУ в м. Харцизьку
Донецької області здійснити ОСОБА_2, як
дитині війни, нарахування та виплату
щомісячного підвищення до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
виходячи із встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 26.01.2011 р. по 22.07.2011 р. включно
з урахуванням фактично здійснених
виплат. Заявник зазначав, що на
виконання вказаної постанови суду був
виданий виконавчий лист № 2-а-/-2844/12,
копія якого надіслана боржнику для
виконання, проте на теперішній час він
виконаний лише в частині нарахування
соціальної виплати у розмірі 1049,83 грн.,
при цьому, боржник зазначає, що сума
нарахованої доплати буде сплачена за
умови наявного фінансування з
Державного бюджету України. ДВС
просило змінити порядок і спосіб
виконання судового рішення із
«зобов'язального характеру» на
«стягнення з УПФУ в м. Харцизьку
Донецької області за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 суму 1049,83 грн.».

Ухвалою Харцизького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2014 року
подання державної виконавчої служби
задоволено.

З таким рішенням не погодилось
управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області і подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні подання відмовити в
повному обсязі. На обґрунтування
апеляційної скарги зазначає, що
тимчасова відсутність коштів на
рахунках управління не свідчить про
неможливість виконання цього судового
рішення, а тому відсутні підставами для
застосування положень статті 263 КАС
України в цій справі, оскільки ч.ч. 1,2 ст.
2.3 Бюджетного кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Крім того, наголошує на тому, що ухвалою
суду першої інстанції фактично змінено
предмет спору на стадії виконання
судового рішення, що не передбачено
нормами діючого законодавства та
призвело до винесення нового рішення у
справі.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
учасники судового розгляду до суду не
прибули, тому, відповідно до ч.1 ст.197 КАС
України, справу розглянуто у
письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з наступних
підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи, вбачається що
Харцизький міський суд Донецької
області постановою від 17 лютого 2012 року
частково задовольнив позов ОСОБА_2,
внаслідок чого, зокрема, зобов'язано
УПФУ в м. Харцизьку Донецької області
здійснити ОСОБА_2, як дитині війни,
нарахування та виплату щомісячного
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з
26.01.2011 р. по 22.07.2011 р. включно з
урахуванням фактично здійснених
виплат.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Харцизького міського суду Донецької
області від 17 лютого 2012 року та аналіз
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин відділ ДВС
Харцизького МУЮ у Донецькій області
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної
інстанцій(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд, задовольняючи подання про
зміну способу виконання рішення, не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення ж питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції порушені норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і,
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАСУ, є
підставою для скасування ухвали з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197,199,202,205,206,211,212,254,263 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
Донецької області - задовольнити.

Ухвалу Харцизького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2014 року
в адміністративній справі № 0550/3557/2012 -
скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

В задоволенні подання відділу
Державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області про зміну способу та
порядку виконання судового рішення
постанови Харцизького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2012 року
у справі № 2а/0550/2844/12 - відмовити в
повному обсязі.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко