Справа № 2а/0570/15392/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2014 р. м. Київ
К/800/7951/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
державного підприємства
«Сніжнеантрацит» на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області (далі-Управління) до
державного підприємства
«Сніжнеантрацит» (далі - ДП
«Сніжнеантрацит») про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року Управління
звернулось до суду з позовом, в якому
просило стягнути з ДП «Сніжнеантрацит»
суму заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за списком №1 у
розмірі 5166068 грн 46 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що у відповідача наявна
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№1 за період з 1 серпня 2012 року по 1
листопада 2012 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року, позов задоволено повністю.
Стягнуто з ДП «Сніжнеантрацит» на
користь Управління заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат з
виплати та доставки пільгових пенсій у
розмірі 5166068 грн 46 коп.

У касаційній скарзі ДП
«Сніжнеантрацит», посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалені ними судові рішення
та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ДП
«Сніжнеантрацит» зареєстроване як
юридична особа, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №10200809 та перебуває на
обліку як платник страхових внесків в
Управлінні.

За період з 1 серпня 2012 року по 1
листопада 2012 року відповідачу
нараховано до відшкодування 5166068 грн 46
коп. фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій особам, які
працювали у відповідача і їм
призначено та виплачено пенсію за
віком на пільгових умовах по списку №1.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості, відповідач має
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які призначені
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року
№1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року
№1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком №1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону №1058-ІV в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом №1788-ХІІ. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з врахуванням норм статті 28 Закону
№1058-ІV. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів
«в»-«є» та «ж» статті 13 Закону №1788-ХІІ,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку про те, що
витрати на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті на роботах за
списком №1 покриваються
підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат па виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
№1058-IV виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону №1788-ХII
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Таким чином, аналіз змісту пункту 2
Прикінцевих положень Закону №1058-ІV у
контексті вимог статті 14 Закону
№1788-ХІІ дає підстави для висновку про
те, що порядок, згідно якого витрати
на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Порядок відшкодування фактичних
витрат по виплаті та доставці пенсій
передбачений Інструкцією про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1 (далі - Інструкція).

Крім цього, територіальні управління
Пенсійного фонду України зобов'язані
надсилати розрахунки боржникам по
пільгових пенсіях, а також повідомляти
про перераховані пенсії, що свідчить
про обов'язок підприємств
відшкодовувати основний розмір пенсій
в повному обсязі, в тому числі
перераховані пенсії, а не відповідно до
протоколів про призначення пенсії,
адже згідно з пунктом 6.4 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пункту 2
розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону №1058-IV (згідно з додатками 6 та 7),
які надсилаються підприємствам до 20-го
числа поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Виходячи зі змісту абзацу другого
пункту 6.8 Інструкції підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування, органи Пенсійного фонду
України повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення зазначених
обставин.

Оскільки суди встановили, що спір у
справі стосується стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
працівникам відповідно до пункту «а»
частини першої статті 13 Закону
№1788-ХІІ (список №1), то касаційний суд
приходить до висновку про обов'язок
відповідача щодо покриття витрат на
виплату та доставку пенсій таким
особам.

Доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної
інстанцій повно і всебічно встановили
обставини справи, дали їм належну
юридичну оцінку, правильно застосували
норми матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу державного
підприємства «Сніжнеантрацит»
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 13 грудня
2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й.
Рецебуринський

Судді

В.І. Ємельянова

М.М.
Олексієнко