Справа № 2а-3109/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Справа
№ 81209/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.11.2011 року у справі №
2а-3109/11 за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії з 01.01.2007
року з урахуванням ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб»,-

В С Т А Н О В
И В:

14 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області, яким
просив визнати неправомірним рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області про
відмову здійснити перерахунок розміру
призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням. Зобов'язати
Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області
провести перерахунок належної ОСОБА_1
пенсії з 01.01.2007 року з урахуванням ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» в редакції закону від 04.04.2006 року ,
а саме: з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідний оклад за посадою,
військовим званням, процентну надбавку
за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії,
виходячи з розрахунку 6 2913,30 грн. х 62% =
1806,25 грн..

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 листопада 2011 року у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії з 01.01.2007
року з урахуванням ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» відмовлено.

ОСОБА_1 постанову суду першої інстанції
оскаржив, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального права та процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
нову, якою в позові задовольнити
повністю. Не дотримання судом п.4 ст. 9
КАС України полягає у визнанні
пріоритетності постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.92. №393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу .... та членам їх сімей» (далі -
постанова КМУ від 17.07.92 №393) перед
профільним Законом №2262, а саме з огляду
на невідповідність у порядку
обчислення розміру пенсії. Тим більше
безпідставним є посилання суду на
відомчий акт Пенсійного фонду України
№3-1 від 30.01.2007 року, що суперечить
принципу верховенства права.

Вважає, що суд, ухвалюючи постанову,
прийшов до невірного тлумачення
поняття «остання штатна посада», що не
узгоджується із ст. 6 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» та розділу IV «Призначення на
посади та переміщення по службі»
Положення про проходження військової
служби відповідними категоріями
військовослужбовців, затвердженого
Указом Президента України від 07.11.2001
№1053/2001, що дають вичерпне тлумачення
військової (штатної) посади.

Також вважає, що суд допустив помилку,
посилаючись на постанову КМУ від 12.07.1992
№393, якою визначається порядок
формування грошового забезпечення
військовослужбовців. Втім, зазначений
порядок встановлювався на момент
звільнення позивача лише постановою
Кабінету міністрів України від 06.04.1998р.
№452 «Про упорядкування додаткових
видів грошового забезпечення
військовослужбовців», що разом із
посадовим окладом та окладом за
військове звання складають розмір
грошового забезпечення
військовослужбовця. Такий розмір
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням
військовослужбовця і є об'єктом для
розрахунку належної пенсії за вислугу
років.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали цієї справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив
військову службу в органах безпеки
України по 31 грудня 2006 року з загальною
вислугою в календарному обчисленні 24
роки та відповідно до наказу Голови
Служби безпеки України за №1857-ос від
04.12.2006 року був звільнений відповідно
до Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України за пп. «а» п. 65 та пп. «б» п. 67 (за
віком).

З 01.01.2007 року ОСОБА_1 призначена пенсія
за вислугу років відповідно до Закону
№2262-XII.

Згідно положень ст. 43 Закону № 2262- XII,
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію згідно вказаного Закону та
членам їх сімей, обчислюється з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.
Враховуючи те, що вище означеним
Законом не регулюється порядок
визначення розміру щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення військовослужбовців при
призначенні пенсій за вислугу років
даної категорії громадян, прийнято
підзаконний нормативно-правовий акт,
постанову Кабінету Міністрів України
«Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992
року за №393.

Відповідно до п. 7 Постанови №393/92 в
редакції на день звільнення ОСОБА_1,
розмір додаткових видів грошового
забезпечення визначається за вибором
тих, хто звернувся за пенсією, за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців
служби підряд протягом усієї служби
перед зверненням за пенсією незалежно
від наявних перерв у службі.
Середньомісячна сума додаткових видів
грошового забезпечення за 24 календарні
місяці і за 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми додаткових видів грошового
забезпечення за 24 календарні місяці
служби підряд (перед зверненням за
пенсією) чи за 60 календарних місяців
служби підряд (протягом всієї служби)
відповідно на 24 і 60.

Викладене не суперечить ст. 40 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» №3235-ІУ від 20.12.2005 року де
встановлено, що звільненим у 2006 році
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію відповідно до Закону № 2262- XII, та
членам їх сімей до грошового
забезпечення для обчислення пенсій
враховуються відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентна надбавка за вислугу
років у розмірах, встановлених за
останньою штатною посадою перед
звільненням, а також щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірі, що визначаються за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

На підставі викладеного у
відповідності до вимог ст.ст. 116, 117
Конституції України Кабінет Міністрів
України прийняв постанову від 17.07.1992
року № 393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
Їхніх сімей».

Зокрема, згідно п. 7 цієї Постанови,
пенсії обчислюються ...з щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які,
мають право на пенсію за вислугу років
згідно із законодавством і залишені за
їх згодою та в інтересах справи на
службі) та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Таким чином, слід зробити висновок, що
Законом № 2262 встановлено, що
обчислення розміру грошового
забезпечення здійснюється за
останньою штатною посадою перед
звільненням (ч. 3 ст. 43), тобто
визначальним є штатна посада перед
звільненням. Постанова КМУ № 393 жодним
чином не звужує обсяг встановлених
прав, а визначає лише період для
підрахунку - 24 місяці. При підрахунку
розміру грошового забезпечення за 24
місяці визначальним залишається
положення Закону, відповідно до якого
підрахунок здійснюється за останньою
штатною посадою перед звільненням.

Відтак, відповідач діяв у спосіб та
відповідно до вимоги чинного
законодавства, а тому підстав для
визнання їх рішення неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії немає.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.11.2011 року у справі №
2а-3109/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 18
листопада 2014 року.