Справа № 2а/489/509/2013
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/509/2013

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Тихонова Н.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва на
постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 26 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив
визнати протиправними дії УПФУ в
Ленінському районі м. Миколаєва щодо
відмови в перерахунку стажу та пенсії з
урахуванням періоду служби на
пільгових умовах в районі Крайньої
Півночі та зобов'язати УПФУ в
Ленінському районі м. Миколаєва
здійснити перерахунок (нарахування) та
виплату пенсії з 23.03.2012 року і в
подальшому, із зарахуванням до
страхового стажу періоду військової
служби в районах Крайньої Півночі.

В обґрунтування позову зазначено, що
він перебуває на обліку в УПФУ в
Ленінському районі м. Миколаєва, де
отримує пенсію за віком. При розрахунку
відповідачем розміру його пенсії
невірно було враховано Його трудовий
стаж, а саме не зараховано період
проходження військової служби в
Збройних Силах на території
Мурманської області (в районі Крайньої
Півночі) за період з 10.08.1976 р. по 25.08.1977 р.,
що зараховується до стажу за
коефіцієнтом 1,5. В зв'язку з
вищевикладеним трудовий стаж позивача
було зменшено на 6 місяців і 7 днів, що
знижує розмір призначеної йому пенсії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 26 листопада 2013 року
позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що ОСОБА_3 14.07.2000 року була
призначена пенсія за вислугу років,
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб».

02.02.2012 р. після того, як позивачу
виповнилося 60 років, він набув право на
отримання пенсії згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
відповідно набув право вибору
державної пенсії.

3 23.03.2012 р. ОСОБА_3 знаходиться на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Миколаєва. Його
пенсію було обчислено відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове держане
пенсійне страхування».

Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва було
здійснено розрахунок стажу ОСОБА_3,
згідно якого зазначено, що його
загальний стаж складає 41 рік вісім
місяців 11 днів.

Як вбачається з повідомлень УПФУ в
Ленінському районі м. Миколаєва від
19.09.2013 р. за вих. № 12909/06, та від 16.10.2013 р.
за вих. № 15721/06, ОСОБА_3 було відмовлено в
проведенні перерахунку його стажу за
період проходження служби в Збройних
Силах в Мурманській області з 10.08.1976 р.
по 25.08.1977 р. на пільгових умовах, в
зв'язку з безпідставністю таких вимог.

Вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
обгрунтованності позовних вимог та
наявності підстав для їх задоволення.

Колегія судів вважає висновки суду
першої інстанції правильними з огляду
на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог ст.24 ч.4; п.5
Прикінцевих положень Закону «Про
загально-обов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003р. періоди
трудової діяльності та інші періоди,
що враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом; що період роботи до 01 січня
1991р. в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього СРСР
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня
1991р.

Відповідно до вимог ст.56 Закону «Про
пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991р.
до стажу роботи, який дає право на
трудову пенсію, зараховується також
військова служба.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що з наведених нормативних положень
слідує, що період військової служби
позивача до 01 січня 1991р. в районах
Крайньої Півночі слід зараховувати до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що
діяло до 1 січня 1991р., зокрема,
постановою ради Міністрів СРСР №986 від
10.11.1982р. передбачалося зарахування до
вислуги окремих періодів служби на
пільгових умовах: один місяць служби в
в Мурманській області за півтора
місяці.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству та доводи
апеляційної скарги цих висновків суду
не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
п.1ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 26 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.