Справа № 2а-9671/11
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Справа № 118484/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Каралюса В.М., Костіва М.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 12 вересня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.08.2011 року звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі Волинської області
про визнання незаконними дій щодо
перерахунку пенсії та зобов'язання
перерахувати пенсію працюючому
пенсіонеру із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2008 рік.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 12 вересня 2011 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області та
зобов'язано провести ОСОБА_1
перерахунок пенсії та виплатити її з
22.02.2011 року із застосування показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2008 рік.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є пенсіонером та
перебуває на обліку в управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області як утримувач пенсії
за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач просив зобов'язати відповідача
здійснити йому перерахунок пенсії з
урахуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні для призначення і
перерахунку пенсії за 2008р., що
відповідає вимогам ст. 40 та ч. 4 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх помилковими з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
встановлено частиною другою статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Перерахунок пенсій у
зв'язку зі збільшенням, зокрема
страхового стажу, встановлено частиною
четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Так, частиною другою статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено формулу заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року, яка
набрала чинності 01 січня 2004 року,
зазначена формула була такою: Зп = Зс х
(Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»).

Частиною четвертою статті 42
зазначеного Закону (у редакції від 09
липня 2003 року) визначено, що у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Аналіз частини четвертої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» свідчить, що при
перерахунку пенсії застосовується
заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку
він отримував до призначення пенсії,
або яку він отримував за період роботи,
який є періодом страхового стажу.

З огляду на викладене під час
перерахунку пенсії у формулі Зп = Зс х
(Ск : К) змінюються лише показники Ск та
К. Зокрема, у величину Ск додаються
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
за кожен місяць страхового стажу, який
став підставою для перерахунку пенсії.
Що ж стосується показника К, то він
збільшується кількістю додаткових
місяців страхового стажу. Решта
показників залишається без змін.

Таким чином, під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходу) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії, тобто це - середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії (абзац четвертий
частини другої статті 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35
розділу II Закону «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
який набрав чинності з 1 січня 2008 року,
абзац четвертий частини другої статті
40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» було викладено в новій
редакції: «Зс (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів».

Цим же Законом (підпункт «б» підпункту
10 пункту 35 розділу II) частину четверту
статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» викладено в такій
редакції: «У разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менше ніж 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії провадиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону. У разі якщо
застрахована особа після призначення
(перерахунку) пенсії має менше ніж 24
місяці страхового стажу, перерахунок
пенсії провадиться не раніше як через
два роки після призначення
(попереднього перерахунку) з
урахуванням страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію».

Тобто, з 01 січня 2008 року змінено
показник середньої заробітної плати
(доходу) - однієї із складових формули
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії та встановлено, що
цим показником має бути середня
заробітна плата (дохід) в середньому на
одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, положення
підпункту «б» підпункту 9, підпункту
«б» підпункту 10 пункту 35 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

За таких умов, з 22 травня 2008 року
відновили дію положення частини другої
статті 40 та частини четвертої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у первинній його
редакції, які й підлягають
застосуванню.

8 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову №530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», яким встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною четвертою
статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (у редакції від 09 липня 2003
року).

В результаті, починаючи з 28 травня 2008
року діють два нормативно-правові акти
(Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та постанова Кабінету
Міністрів України №530 від 28 травня 2008
року), які по-різному регулюють розмір
показника середньої заробітної плати,
що враховується для обчислення пенсії.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, в
даному випадку застосуванню підлягає
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а саме
нормативні положення статті 42 цього
Закону, що діяли в редакції до
скасування змін, внесених за Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії. Як
зазначалося вище, зі змісту цих
положень випливає, що під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

Як зазначалося вище, зі змісту цих
положень випливає, що під час
перерахунку пенсії враховується та
величина середньої заробітної плати
(доходу), яка використовувалася під час
призначення пенсії, а не показник
середньої заробітної плати (доходу) за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, як помилково
вважає суд першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що вимоги позивача про
здійснення перерахунку пенсії є
безпідставними.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню,
постанова суду першої інстанції
скасуванню та апеляційним судом
приймається нова постанова про відмову
в задоволенні позовних вимог з
наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області - задовольнити.

Постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 12 вересня
2011 року у адміністративній справі
№2а-9671/11 - скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

М.В. Костів