Справа № 820/11616/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.Справа № 820/11616/13-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Міністерства доходів і зборів
України на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
15.01.2014р. по справі № 820/11616/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Швейна фабрика ім.
Тінякова"

до Міністерства доходів і зборів
України , Західної об'єднаної
Державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про визнання протиправними дій та
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Швейна
фабрика імені Тінякова" звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Міністерства доходів і зборів України,
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просило:
визнати протиправними дії
(бездіяльність) Міністерства доходів і
зборів України та Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківської області щодо
відмови у реєстрації розрахунку
коригування кількісних та вартісних
показників за № 127 від 31 жовтня 2013 р. до
податкової накладної № 40 від 30 січня 2009
р., як електронного документу для
внесення до Єдиного реєстру податкових
накладних, скасувати рішення про
неприйняття розрахунку коригування
кількісних та вартісних показників за
№ 127 від 31 жовтня 2013 р. до податкової
накладної № 40 від 30 січня 2009 р. та
визнати зазначений розрахунок
зареєстрованим датою (операційним
днем) направлення його для реєстрації у
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Харківської окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
р. частково задоволено вищезазначений
позов, а саме: визнано протиправними
дії Міністерства доходів і зборів
України щодо відмови у реєстрації
розрахунку коригування кількісних та
вартісних показників за № 127 від 31
жовтня 2013 р. до податкової накладної №
40 від 30 січня 2009 р., як електронного
документу для внесення до Єдиного
реєстру податкових накладних; визнано
розрахунок коригування кількісних та
вартісних показників № 127 від 31.10.2013 р.
до податкової накладної № 40 від 30 січня
2009 р. зареєстрованим датою (операційним
днем) направлення його для реєстрації у
Єдиному реєстрі податкових накладних -
11 листопада 2014 року. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач - Міністерство доходів і
зборів України - не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківської
окружного адміністративного суду від
15 січня 2014 р. в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Податкового кодексу
України, КАС України та не
відповідність висновків суду
обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що
Публічне акціонерне товариство "Швейна
фабрика імені Тінякова" зареєстроване
як юридична особа та перебуває на
обліку у Західній об'єднаній державній
податковій інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

26 січня 2009 р. позивачем було укладено
договорі купівлі-продажу № 26/01 з АТ
«У.П.Е.К.», умовами якого передбачено, що
продавець, ПуАТ «Фабрика імені.
Тінякова», зобов'язується передати у
власність покупця, АТ «У.П.Е.К.» на
умовах самовивозу товар, а АТ «У.П.Е.К.»
приймати товар та здійснювати
розрахунки у термін, визначений
договором (а.с.15-17).

29 січня 2009 р. сторонами було підписано
Специфікацію № 1, якою визначено
асортимент, кількість та ціна
товару(а.с.18).

На виконання умов вищезазначеного
договору АТ «У.П.Е.К.» здійснив
попередню оплату 30 січня 2009 р. у розмірі
2300,000,00 грн., що підтверджується
випискою по рахунку (а.с.61).

За правилом «першої події» по даті
отримання авансового платежу
позивачем було виписано податкову
накладну № 40 від 30 січня 2009 р. на суму
2300000,00 грн. в т.ч. ПДВ 383333,33 грн. (а.с.24).

Позивачем здійснено часткову поставку
товару за специфікацією № 1 на суму
1040754, 85 грн., що підтверджується
видатковими накладними від 06 жовтня 2011
р. на суму 546203, 59 грн., від 07 жовтня 2011 р.
на суму 310817,66 грн., від 29 лютого 2012 р. на
суму 183733, 6 грн.

30 жовтня 2013 р. сторонами договору
підписано додаткову угоду, відповідно
до якої сторони погодили розірвання
договору датою підписання такої
додаткової угоди та домовилися про
повернення попередньої оплати в
частині непоставленого товару в сумі
1259245,15 грн. (а.с.22).

На підставі додаткової годи позивачем
виписано розрахунок № 127 від 31 жовтня
2013 р. коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної, який направлено засобами
телекомунікаційного зв'язку в
електронному вигляді для реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних
(а.с.25).

Податкова накладна № 40 від 30 січня 2009
р. не була зареєстрована в єдиному
реєстрі податкових накладних (на час ії
видання цього не вимагалось), позивач
надіслав засобами телекомунікаційного
зв'язку в електронному вигляді вказану
накладну для реєстрації в єдиному
реєстрі податкових накладних.

Позивач отримав відмову в реєстрації
податкової накладної № 40 від 30 січня 2009
р. з поміткою, що звітність за 2009 р. вже
не приймається, що підтверджується
квитанцією № 1 від 11 листопада 2013 р. (а.с.
26).

Згідно електронної квитанції № 1 від 11
листопада 2013 р., розрахунок № 127 від 31
жовтня 2013 р. коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної № 40 від 30 січня 2009 р. не
прийнято Міністерством доходів і
зборів в зв'язку з тим, що в реєстрі
відсутня податкова накладна № 40 від 30
січня 2009 р. (а.с.26)

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відмова позивачу у реєстрації
податкової накладної № 40 від 30 січня 2009
р. та, відповідно, розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної №
127 від 31 жовтня 2013 р. незаконна та
необґрунтована.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно норм пункту 11 підрозділу 2
розділу XX Перехідних положень
Податкового кодексу України, до
податкових накладних запроваджена
реєстрація в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Абзацами 1, 3 п. 3 Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246,
передбачено якщо продавець складає
розрахунок коригування до податкової
накладної, що підлягає реєстрації, до
Реєстру в обов'язковому порядку
вносяться також відомості, що
містяться у такому розрахунку; -
розрахунок коригування податкової
накладної, відомості якої не внесено до
Реєстру, реєструється після реєстрації
такої накладної незалежно від дати її
складення.

Відповідно до п. 9 Порядку ведення
Єдиного реєстру податкових накладних,
встановлений вичерпний перелік причин
відмови у прийнятті податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації, а саме: 1)
наявність помилок; 2) відсутність в
Реєстрі відомостей, що містяться у
податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Згідно ст. 192 Податкового Кодексу, якщо
після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що сторонами договору
зменшена сума компенсації на користь
платника податку - постачальника,
позивач має виписати розрахунок
коригування ПДВ.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, реєстрація податкових
накладних та/або розрахунків
коригування до податкових накладних у
Єдиному реєстрі податкових накладних
здійснюється не пізніше п'ятнадцяти
календарних днів, наступних за датою їх
складання.

Згідно п.19 Порядку заповнення
податкової накладної, п.3 Порядку
ведення Єдиного реєстру податкових
накладних даний Розрахунок підлягає
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних разом з
податковою накладною до якої вносяться
зміни, незалежно від дати її виписки.

Строк давності, встановлений ст. 102
Податкового кодексу України,
застосовується тільки у випадках,
передбачених цим кодексом. Ніяких
обмежень у часі, щодо можливості
коригування ПДВ на підставі ст. 192
Податкового Кодексу, вказаним кодексом
не встановлено. Розрахунок коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної не є заявою на
повернення переплати або
відшкодування податку на додану
вартість, тому при виконанні вимог ст.
192 Податкового кодексу України, строк
давності у 1095 днів застосуванню не
підлягає.

Відповідно до ст. 4 Податкового кодексу
України, рівність усіх платників перед
законом, недопущення будь-яких проявів
податкової дискримінації -
забезпечення однакового підходу до
всіх платників податків незалежно від
соціальної, расової, національної,
релігійної приналежності, форми
власності юридичної особи,
громадянства фізичної особи, місця
походження капіталу; презумпція
правомірності рішень платника податку;
єдиний підхід до встановлення податків
та зборів.

Встановлення податку відповідно до ст.
7 Податкового Кодексу України
передбачає обов'язкове визначення і
єдність у підході до таких елементів,
як: об'єкт оподаткування, база
оподаткування, ставка податку, порядок
обчислення податку, податковий період,
строки та порядок сплати податку, строк
та порядок подання звітності,
обчислення і сплати податку.

Момент виникнення права платника
податку на формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань та
строк, протягом якого такий платник
податку має можливість його
реалізувати, входять до поняття
«порядок обчислення податку» та
повинні бути визначені за єдиним
підходом, як відносно податкових
накладних, які виписані до набрання
чинності Податковим кодексом України,
так і тих податкових накладних, які
виписані пізніше. Крім того, презумпція
правомірності рішень платника податку,
як принцип податкового законодавства
України, передбачає, що в разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014р. по
справі № 820/11616/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.