Справа № 872/13919/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2014 рокусправа № 2а/0470/12181/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Осадчий А.В., дов.
від 11.12.13 р., Мазур Н.І., дов. від 11.12.13 р.

відповідача: - Кополянка А.Ю.,
дов. від 27.12.13 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2012 р. у справі № 2а/0470/12181/12

за позовом Дочірнього підприємства
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго"-"Новомосковськтепл
оенерго"

до Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області

про визнання противоправною та
скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2012 р. Дочірнє підприємство
Обласного комунального підприємства
«Дніпротеплоенерго»
«Новомосковськтеплоенерго» (далі - ДП
"Новомосковськ-теплоенерго",
Підприємство) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило:

- визнати протиправним та скасувати п.1
вимоги до Дніпропетровської об'єднаної
державної фінансової інспекції (далі -
Дніпропетровська ОДФІ) в редакції
листа № 840-19/2235 від 02.10.2012 р. «Про
направлення змін до обов'язкових вимог
та нагадування щодо їх виконання» щодо
відшкодування в повному обсязі зайво
витрачених грошових коштів
підприємства, внаслідок проведення
розрахунків векселем всупереч
законодавству, що призвело до
недоотримання доходів підприємства,
внаслідок несвоєчасного пред'явлення
векселя до сплати та не проведення
претензійно-позовної діяльності щодо
отримання оплати по ньому на загальну
суму 2 500 000 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
вимоги Дніпропетровської ОДФІ, які
містяться в листі № 840-19/2235 від 02.10.2012 р.
«Про направлення змін до обов'язкових
вимог та нагадування щодо їх
виконання» щодо відшкодування
позивачем порушень на суму 5 810,53 тис.
грн., які виявлені за результатами
ревізії фінансово-господарської
діяльності ДП ОКП «Дніпротеплоенерго»
«Новомосковськтеплоенерго» за період
з 01.03.2011 р. по 31.03.2012р., які набрали форму
акту від 3 серпня 2012 р. № 840-25/38, але не
призвели до втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не враховані положення
чинного законодавства, якими
врегульований обіг векселів в Україні.
Позивач зазначає, що на момент
здійснення ревізії строк вексельної
давності ще не сплив, а тому висновок
про бездіяльність посадових осіб по не
проведенню претензійно-позовної
роботи щодо отримання оплати по
векселю є безпідставним.

З приводу висновків відповідача щодо
здійснення Підприємством без
проведення передбаченої
законодавством процедури закупівлі
придбання у ПАТ «Дніпропетровськгаз»
природного газу в періоді з лютого по
березень 2012 р. на загальну суму 5 684 100
грн. позивач послався на те, що
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію та інші комунальні
послуги не можна вважати бюджетною
підтримкою, а тому Закон України «Про
здійснення державних закупівель» не
має застосовуватись до позивача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.11.2012 р.
первинного відповідача -
Дніпропетровську об'єднану державну
фінансову інспекцію, замінено
належним відповідачем - Державною
фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2012 р. у справі № 2а/0470/12181/12
(суддя Коренев А. О.) адміністративний
позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що
висновки ревізії в частині порушення
позивачем передбаченої законодавством
процедури закупівлі на загальну суму 5
810 530,48 грн. паливно-мастильних
матеріалів та природного газу не
знайшли свого підтвердження, а
направлення вимоги в частині
невідшкодування позивачем порушення,
що не призвело до втрат на суму 5 810 530,48
грн., не відповідає наданим відповідачу
- суб'єкту владних повноважень правам,
тому вимога листа ДФІ в
Дніпропетровській області «Про
направлення змін до обов'язкових вимог
та нагадування щодо їх виконання» від
02.10.2012 р. № 840-19/2235 про відшкодування
порушень, що не призвели до втрат на
суму 5 810,53 тис. грн. визнано
протиправною та скасовано. В частині
скасування п.1 вимоги рішення суду
мотивоване тим, що в судовому засіданні
встановлено факт арешту та вилучення
спірного просто векселя у позивача,
проте належної оцінки дана обставина
не получила, в зв'язку з чим висновки
ревізії щодо втрат позивачем активів
на загальну суму 2 500 000 грн. внаслідок
несвоєчасного пред'явлення векселя до
сплати та не проведення
претензійно-позовної діяльності є
безпідставними та необґрунтованим.

Не погодившись з постановою суду, ДФІ в
Дніпропетровській області подано
апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 р. у справі № 2а/0470/12181/12, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані висновками проведеної
ревізії фінансово-господарської
діяльності позивача. Скаржник вважає,
що судом першої інстанції не повністю
встановлено обставини по справі та не
досліджено питання порушення
позивачем процедури державних
закупівель паливно-мастильних
матеріалів та природного газу, а також
проведення розрахунків векселем
всупереч законодавству.

ДП "Новомосковськтеплоенерго" проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржену постанову
суду першої інстанції цілком
обґрунтованою та правомірною.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні представниками
сторін надані пояснення та заперечення
щодо аргументів апеляційної скарги,
підтримані правові позиції , визначені
сторонами по суті спірних відносин в
даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
Дніпропетровською ОДФІ проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
"Новомосковськтеплоенерго" за період з
01.03.2011 р. по 31.03.2012 р., за результатами
якої складений акт від 03.08.2012 р. №840-25/38
(т.1, а. с.19-51).

Актом встановлено порушення
Підприємством:

- п.5 П(С)БО 10 «Дебіторська
заборгованість», затвердженого
Наказом МФУ від 08.10.2009 р. № 237, ст.4 Закону
України «Про обіг векселів в Україні»
від 05.04.2001 р., п.п.8, 9 п.11 Загального
положення про юридичну службу
міністерства, іншого органу виконавчої
влади, державного підприємства,
установи та організації, затвердженого
Постановою КМУ, що виявилось у
проведені розрахунків векселем
всупереч законодавству, що призвело до
втрати активів на загальну суму 2 500 000
грн., внаслідок несвоєчасного
пред'явлення векселя до сплати та не
проведення претензійно-позовної
діяльності щодо отримання оплати по
цьому векселю, що призвело до
матеріальної шкоди (збитків), завданих
Підприємству;

- ч.1 ст.2, ч.5 ст.2, ч.4 ст.40 Закону України
«Про здійснення державних закупівель»,
здійснено закупівлю
паливно-мастильних матеріалів та
природного газу для потреб
підприємства з перевищенням
граничного рівня суми закупівель
без проведення передбачених
законодавством процедур закупівлі на
загальну суму 5 810 530,48 грн., в тому числі:
придбано паливно-мастильних
матеріалів (бензин та дизельне пальне)
в періоді з березня по жовтень 2011 року
на загальну суму 126 430,48 грн.; придбано
природного газу в періоді з лютого по
березень 2012 року на суму 5 684 100 грн., що
не призвело до втрат.

На підставі вищевказаного акту
ревізії відповідачем направлено
позивачу лист-вимогу від 10.09.2012 р. №
840-19/1959 (т.1, а. с.75-79), пунктом 1 якого, в
редакції листа від 02.10.2012 р. № 840-19/2235,
позивача зобов'язано відшкодувати в
повному обсязі недоотримані доходи
підприємством внаслідок несвоєчасного
пред'явлення векселя до плати та
непроведення претензійно-позовної
діяльності щодо отримання оплати на
ньому на загальну суму 2 500000 грн., шляхом
внесення винною особою коштів в сумі 2
500 000 грн. на розрахунковий рахунок
Підприємства, в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи (т.1, а. с.54, 55).

Крім того, листом-вимогою від 02.10.2012 р.
№ 840-19/2235 позивачу зауважено на
невідшкодування порушення, що не
призвело до втрат, на суму 5 810,53 тис. грн.
(т.1, а. с.54, 55).

Не погоджуючись з даними вимогами, ДП
"Новомосковськтеплоенерго" звернулось
до адміністративного суду з
адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про
правомірність та обґрунтованість
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.11.2012 р. у даній справі, і про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги ДФІ в
Дніпропетровській області, виходячи з
наступного:

За приписами ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Так, скаржник посилається на наявність
у Підприємства втрат активів при
проведені розрахунків векселем та
порушення застосування передбаченої
законодавством процедури закупівлі
паливно-мастильних матеріалів (далі -
ПММ) та природного газу.

Діяльність контрольно-ревізійної
служби регулюється Законом України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" від 26.01.93 р. № 2939-XII
(далі - Закон №2939).

Згідно п.п.7-10 ст.7 Закону № 2939 (в
редакції, що діяла на момент проведення
перевірки) Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право:
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
одержані підконтрольними установами
за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства;
накладати у випадках, передбачених
законодавчими актами, на керівників та
інших службових осіб підконтрольних
установ адміністративні стягнення;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Частинами 1 та 2 статті 15 Закону № 2939
визначено службові особи державної
контрольно-ревізійної служби є
представниками органів державної
виконавчої влади. Законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Відповідно до п.46 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого Постановою КМУ від
20.04.2006 р. № 550 (далі - Порядок № 550) , якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

При цьому, у п.50 даного Порядку № 550
зазначено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав контролюючі органи вживають
заходів для забезпечення:

притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності
винних у допущенні порушень
працівників об'єктів контролю;

звернення до суду в інтересах
держави щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів, а також стягнення у дохід
держави коштів, одержаних за
незаконними договорами, без
встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;

застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Пунктом 1 вимоги від 10.09.2012 р. № 840-19/1959 в
редакції листа від 02.10.2012 р. № 840-19/2235,
Дніпропетровською ОДФІ зобов'язано
відшкодувати в повному обсязі зайво
витрачені грошові кошти Підприємства
внаслідок проведення розрахунків
векселем всупереч законодавству, що
призвело до недоотримання доходів
Підприємства внаслідок несвоєчасного
пред'явлення векселя до сплати та не
проведення претензійно-позовної
діяльності щодо отримання оплати по
ньому на загальну суму 2 500 000 грн. (т.1, а.
с.102).

Так, Женевською конвенцією 1930
року запроваджено Уніфікований закон
про переказні векселі та прості
векселі (далі - Уніфікований закон),
згідно ст.ст.33, 70 якого переказний
вексель може бути виданий із строком
платежу на визначену дату; позовні
вимоги до акцептанта, які випливають з
переказного векселя, погашаються із
закінченням трьох років, які
обчислюються від дати настання строку
платежу.

Відповідно до ст.ст.77, 78 Уніфікованого
Закону до простих векселів
застосовуються такі ж положення, що
стосуються переказних векселів, тією
мірою, якою вони є сумісними з природою
цих документів, а саме: положення щодо,
зокрема, строку платежу, платежу,
позовної давності; векселедавець
простого векселя зобов'язаний так само,
як акцептант за переказним векселем.

Так, у ході ревізії встановлено, що
відповідно до даних бухгалтерського
обліку на Підприємстві рахується
цінний папір у вигляді векселя на суму 2
500 000 грн.

Даний вексель отримано позивачем за
договором відступлення права вимоги
від 22.08.2007 р., укладений між ДП ОКП
«Дніпротеплоенерго»
«Новомосковськтеплоенерго» (Первісний
кредитор) та ТОВ «Алдімашгруп» (Новий
кредитор) (т.1, а. с.84).

Згідно з умовами зазначеного договору
Первісний кредитор відступає, а Новий
кредитор приймає на себе право вимоги
першого і стає кредитором за
зобов'язаннями боржника -
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» на
загальну суму 2395256,61 грн.

За відступлення права вимоги Новий
кредитор зобов'язується розрахуватись
з Первісним кредитором векселем Серії
АА № 0965156 номінальною вартістю 2 500 тис.
грн., який передано позивачу за актом
приймання-передачі цінних паперів від
18.09.2007 р. № 34/78 простий вексель
номінальною вартістю 2500 тис. грн. (т.1, а.
с.82).

Згідно даного акта приймання-передачі
векселедавцем вказаного простого
векселя є ВАТ «Центрметалургкоксохім»,
дата складання векселя - 23.08.2007 р., дата
погашення - 22.08.2009 р. (т.1, а. с.82).

Згідно копії Простого векселю
векселедавець зобов'язується
заплатити суму за цим векселем за
наказом ТОВ «Альтаїр-Фінанс» (т.1, а. с.83).

При цьому, за даними Довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ВАТ
«Центрметалургкоксохім» ліквідовано у
зв'язку з визнанням юридичної особи
банкрутом 22.12.2008 р., а ТОВ «Алдімашгруп»
ліквідовано та знято з реєстрації у
зв'язку з визнанням юридичної особи
банкрутом 06.09.2010 р.

Згідно ст.23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції чинній, на час виникнення
спірних правовідносин) строк виконання
всіх грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.

Разом з тим, судом першої інстанції
встановлено, підтверджено матеріалами
справи і не спростовується скаржником,
що 21.09.2007 р. ВДВС Новомосковського
міськрайонного управління юстиції при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження, відкритого за
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області про
стягнення з позивача на користь
юридичних осіб грошової суми,
складено акт опису й арешту майна серії
АА № 904222, яким описано та накладено
арешт на Простий вексель номінальною
вартістю 2 500 000 грн. серії АА № 0965156 від
23.08.2007 р., а також вилучено вказаний
простий вексель (т.1, а. с.80, 81).

Згідно листа ВДВС Новомосковського
міськрайонного управління юстиції від
31.08.2009 р. № В18/13418 (т.1, а. с.207) оскільки
позивач є підприємством
паливно-енергетичного комплексу та
приймає участь в процедурі погашення
заборгованості (що підтверджується
випискою від 28.11.2005 р.), органом ДВС
09.02.2009 р. винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження у
відношенні зведеного виконавчого
провадження про стягнення
заборгованості з ДП ОКП
«Дніпротеплоенерго»
«Новомосковськтеплоенерго» до
закінчення терміну дії процедури
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, визначеного Законом України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» (т.2, а. с.110).

Згідно ст.55 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.99 р. №
606-XIV цінні папери, ювелірні та інші
побутові вироби із золота, срібла,
платини і металів платинової групи,
дорогоцінних каменів і перлів, а також
лом і окремі частини таких виробів,
виявлені при опису, на які накладено
арешт, підлягають обов'язковому
вилученню і негайно передаються на
зберігання установам Національного
банку України.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
виконавче провадження», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
випадках, зокрема внесення
підприємства паливно-енергетичного
комплексу до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Згідно з п.3.4 ст.3 Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу» від
23.06.2005 р. № 2711-IV дію процедури погашення
заборгованості підприємствами
паливно-енергетичного комплексу
продовжено до 1 січня 2013 р.

Положеннями ст.36 Закону України
«Про виконавче провадження» в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, як і положеннями ч.4 ст.39
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції Закону № 2677-VI
від 04.11.2010 р.) передбачено, що впродовж
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не
провадяться. Накладений державним
виконавцем арешт на майно боржника,
у тому числі на кошти на рахунках та
вкладах боржника в установах банків та
інших фінансових установах, не
знімається.

Доказів оскарження або
скасування вищевказаних рішень органу
ДВС: акту опису й арешту майна серії АА
№ 904222 від 21.09.2007 р. та постанови про
зупинення зведеного виконавчого
провадження про стягнення
заборгованості з ДП ОКП
«Дніпротеплоенерго»
«Новомосковськтеплоенерго» від 09.02.2009
р. матеріали справи не містять.

За позицією скаржника термін
пред'явлення векселя до сплати
закінчився 22.08.2009р., проте, доказів, які
б підтверджували проведення
претензійно-позовної діяльності
юристом Підприємства щодо погашення
вищевказаного векселя під час ревізії
не надано.

Колегія суддів, як і суд першої
інстанції, з огляду на викладені
обставини та положення норм Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» зазначає, що
саме з листопада 2008 р. (дата настання
строку платежу за вищевказаним простим
векселем) почався перебіг трьохрічного
строку позовної давності, протягом
якого до векселедавця мають бути
заявлені позовні вимоги, які
випливають із такого векселя.

Проте, враховуючи, що 21.09.2007 р. ВДВС
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції накладено арешт на
вищевказаний вексель та вилучено його,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про безпідставність вимог
відповідача щодо зобов'язання позивача
відшкодувати в повному обсязі зайво
витрачених грошових коштів
Підприємства внаслідок проведення
розрахунків векселем всупереч
законодавству, що призвело до
недоотримання доходів Підприємства
внаслідок несвоєчасного пред'явлення
векселя до сплати та не проведення
претензійно-позовної діяльності щодо
отримання оплати по ньому на загальну
суму 2 500 000 грн.

Щодо встановленого актом ревізії
порушення Підприємством ч.1 ст.2, ч.5 ст.2,
ч.4 ст.40 Закону України «Про здійснення
державних закупівель», яке полягає у
здійсненні закупівлі
паливно-мастильних матеріалів та
природного газу для потреб
Підприємства з перевищенням
граничного рівня суми закупівель без
проведення передбачених
законодавством процедур закупівлі на
загальну суму 5810530,48 грн., в тому числі:
придбання ПММ (бензин та дизельне
пальне) в періоді з березня по жовтень
2011 року на суму 126430,48 грн. та придбання
природного газу в періоді з лютого по
березень 2012 року на суму 5684100 грн. (т.1, а.
с.39).

Так, ревізією встановлено і
підтверджено матеріалами справи, що
між ДП «Новомосковськтешгоенерго» та
ТОВ ВТФ «Авіас» укладено договір
купівлі-продажу нафтопродуктів від
10.03.2010 р. № 2010-6 щодо придбання пального
марки А-76, А-92, А-95 та дизельного
пального у кількості, необхідній
підприємству, та за вартістю,
визначеною відповідно до виписаних
рахунків на купівлю пального (т.2, а.
с.134), за яким Підприємством відповідно
до платіжних доручень та видаткових
накладних придбано у ТОВ ВТФ «Авіас»
паливно-мастильних матеріалів (бензину
та дизельного пального) в періоді з
березня по жовтень 2011 року на загальну
суму 126430,48 грн. без проведення
передбаченої законодавством процедури
закупівлі.

Зазначені обставини не спростовуються
позивачем, тому наведене не потребує
доведення в силу приписів ч.3 ст.71 КАС
України, згідно якої обставини, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Так, на момент укладання вищевказаного
договору від 10.03.2010 р. № 2010-6 діяло
Положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти, затверджене
Постановою КМУ від 17.10.2008 р. № 921 (яка
втратила чинність 28.07.2010 р.), відповідно
до п.5 якого вимоги цього Положення
застосовується до всіх закупівель
товарів, робіт і послуг, що повністю або
частково здійснюються за рахунок
державних коштів, за умови, що вартість
закупівлі товару (товарів), послуги
(послуг) становить не менше ніж 100 тис.
гривень, а робіт - 300 тис. гривень.

У період з березня по жовтень 2011 року
діяв Закон України «Про здійснення
державних закупівель» від 01.06.2010 р. №
2289-VI, який набрав чинності 30.07.2010 р.
(далі - Закон № 2289).

Так, ч.1 ст.2 Закону № 2289 (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що цей
Закон застосовується до всіх
замовників та закупівель товарів,
робіт і послуг, які повністю або
частково здійснюються за рахунок
державних коштів, за умови, що вартість
предмета закупівлі товару (товарів),
послуги (послуг) дорівнює або
перевищує 100 тисяч гривень, а робіт - 300
тисяч гривень.

З огляду на те, що доказів закупівлі
позивачем товару за вищевказаним
договором нафтопродуктів у ТОВ ВТФ
«Авіас» одноразово на суму 100 тис. грн. і
більше в період дії згаданого
Положення та з набранням чинності
Законом № 2289 (в перевірений період з
березня 2011 р. по жовтень 2011 р.)
відповідачем суду не надано, тому
вірним є висновок суду першої
інстанції про те, що за таких обставин
положення Закону № 2289 не підлягають
застосування до спірних правовідносин.

Крім того, актом ревізії встановлено,
підтверджено матеріалами справи і не
заперечується позивачем, що між
позивачем та ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз»
укладено три договори поставки
природного газу, а саме:

- договір від 11.10.2011 р. № 104101-11 РГ щодо
постачання природного газу для
вироблення теплової енергії для потреб
релігійних організацій на суму 22 449 тис.
грн. (т.2, а.с.112-115);

- договір від 30.09.2011 р. № 104101-11 БО щодо
постачання природного газу для
вироблення теплової енергії для потреб
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання на суму 6353,376 тис. грн.
(т.2, а. с.122);

- договір від 30.09.2011 р. № 104101-11 Н щодо
постачання природного газу для надання
населенню послуг з централізованого
опалення та гарячого водопостачання на
суму 20 578,074 тис. грн. (т.2, а. с.116).

У ході ревізії встановлено, що
відповідно до платіжних доручень та
видаткових накладних Підприємством по
вищевказаним договорам придбано у ПАТ
«Дніпропетровськгаз» природного газу
в періоді з лютого по березень 2012 року
на загальну суму 5684100 грн. без
проведення передбаченої
законодавством процедури закупівлі, що
не заперечується позивачем.

Згідно ч.4 ст.40 Закону № 2289 (в
редакції станом лютий-березень 2012 року)
забороняється укладання договорів, які
передбачають витрачання державних
коштів до/без проведення процедур
закупівель, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону № 2289 дія
цього Закону не поширюється на випадки,
якщо предметом закупівлі, зокрема, є:
природний і нафтовий газ та послуги з
його транспортування, розподілу та
постачання.

При цьому, згідно п.2 ч.4 вказаної
статті окремими законами визначаються
особливості здійснення закупівлі:
таких товарів, робіт і послуг:
природний і нафтовий газ та послуги з
його транспортування, розподілу і
постачання.

Отже, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що на відношення позивача по
закупівлі в період з лютого 2012 по
березень 2012 у ПАТ «Дніпропетровськгаз»
природного газу не розповсюджується
процедура закупівлі, передбачена
Законом № 2289.

Крім того, з огляду на вищенаведені
приписи п.50 Порядку № 550, колегія суддів
вважає правомірним висновок суду
першої інстанції про те, що наведена в
листі від 02.10.12 №840-19/2235 вимога щодо
невідшкодування позивачем порушення,
що не призвело до втрат на суму 5 810,53
грн., виконанню не підлягає, оскільки,
здійснення закупівлі товарів без
проведення передбачених
законодавством процедур закупівлі, не
призвело до матеріальної шкоди.

До того ж формулювання відповідачем
вимоги як «невідшкодування порушення»
є незаконним і безпідставним, оскільки
за правилами матеріального та
процесуального законодавства
відшкодуванню підлягають не порушення,
а збитки, втрати, нестача, шкода, і
можливість висування вимоги органами
ДФІ про «відшкодування порушення»
приписами, яке не призвело до втрат,
чинним законодавством не передбачена.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає цілком обґрунтованим
задоволення судом першої інстанції
позовних вимог Підприємства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують правового
обґрунтування, покладеного в основу
судового рішення, тому не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205,
ст.206 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2012 р. у справі № 2а/0470/12181/12
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2012 р. у справі № 2а/0470/12181/12
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко