Справа № 808/484/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Справа № 808/484/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі судового засідання
Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управляння Пенсійного фонду
України в Вільнянському районі
Запорізької області

до Вільнянського районного
комунального підприємства «Друкарня»

про відшкодування фактичних втрат на
виплату та доставку пільгової пенсії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив суд стягнути з
відповідача суму фактичних втрат на
виплату та доставку пільгової пенсії у
розмірі 3 723 грн. 95 коп., оскільки
відповідач не сплатив її у
добровільному порядку.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в якому зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду справи
був повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, заяв
про розгляд справи за його відсутності
до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

На підставі вищевказаної норми,
фіксування судового процесу не
відбувалось.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону №
1788-ХІІ на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Як встановлено з матеріалів справи,
колишнім працівникам відповідача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, була призначена
та виплачується пенсія за віком на
пільгових умовах за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями протоколу про
призначення пенсій та довідками
відповідача.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -
Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди вищезазначеним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом, а саме відповідно
до норм Закону № 1788-ХІІ, Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від
27.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон №
400/97-ВР).

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону № 400/97-ВР
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є,
зокрема, суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, бюджетні, громадські та інші
установи та організації, об'єднання
громадян та інші юридичні особи.

За правилами абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону №
400/97-ВР для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України № 1788-ХІІ до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону №
1788-ХІІ.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону №
400/97-ВР ставка збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
становить 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Виходячи з наведених норм, відповідач є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Ст. 1 Закону № 1058-IV встановлено, що
страховими внесками є кошти
відрахувань на соціальне страхування,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Аналогічне визначення страхових
внесків наведено і в Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженій
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованій
в Міністерстві юстиції України 16.01.2004
за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Отже, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди осіб, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, суми відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах таким
особам, сплачуються як збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування і відносяться до страхових
внесків за визначенням, наведеним у
Законі № 1058-IV та Інструкції.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначений розділом 6 Інструкції.

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції
встановлено, що платниками страхових
внесків є підприємства, установи й
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно з п. 6.1 Інструкції відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону № 1058-IV в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
(крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень цього Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону № 1058-IV (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
підтверджується наявність у
відповідача зобов'язання з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій по
вищезазначеним пенсіонерам, яке не
було виконано відповідачем.

Зазначені розрахунки складені з
дотриманням позивачем всіх необхідних
вимог Інструкції. Розмір сум
відшкодування фактичних витрат на
витрату та доставку пенсій
вищезазначеним пенсіонерам визначені
позивачем з дотриманням вимог Закону №
1058-IV та Інструкції.

Зазначені розрахунки відповідачем не
оскаржені, заперечення проти позову не
надані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з Вільнянського
районного комунального підприємства
«Друкарня» ()
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах по
Списку №2 в розмірі 3 723 грн. 95 коп. (три
тисячі сімсот двадцять три гривні
дев'яносто п'ять копійок).

Стягнуті кошти перерахувати на
користь Управляння Пенсійного фонду
України в Вільнянському районі м.
Запоріжжя, р/р 3080 в ГУДКУ в
Запорізькій області, МФО 813015, .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
А.В. Сіпака