Справа № 813/641/14
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2014 року
№ 813/641/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Управління пенсійного фонду України у
Яворівському районі Львівської
області до Відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області в особі підрозділу примусового
виконання рішень, про визнання
неправомірними дій та скасування
Управління пенсійного фонду України у
Яворівському районі Львівської
області (далі - УПФУ у Яворівському
районі Львівської області) звернулося
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області в особі підрозділу
примусового виконання рішень, про
визнання неправомірними дій,
скасування постанови про накладення
штрафу від 19.12.2013 року ВП №39613086 в
розмірі 680, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що державним виконавцем при
винесенні постанови про накладення
штрафу за невиконання рішення суду без
поважних причин, не врахована та
обставина, що позивач звернувся до
Львівського апеляційного
адміністративного суду із листом про
роз'яснення резолютивної частини
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2012 року
у справі №103279/11/9104. Вважає, що такі дії
державного виконавця свідчать про
порушення ним ст.20, 89 Закону України
«Про виконавче провадження» та про
неправомірне застосування штрафу на
підставі постанови від 19.12.2013 року.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, просила суд задовольнити
позов з підстав викладених у позовній
Відповідач явки уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, письмового заперечення не
подав. Клопотань про розгляд справи без
його участі до суду не надходило.
Заслухавши думку представника
позивача, дослідивши подані документи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно матеріалів справи 10.09.2012 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №39613086 на виконання
виконавчого листа №2а-39 2011року від
23.08.2012 року, яким позивача зобов'язано
провести ОСОБА_2 щомісячне підвищення
до пенсії як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни"» з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи за період з 29
січня 2009 року з врахуванням виплачених
У постанові державний виконавець
зобов'язав боржника добровільно
виконати постанову в строк до 17.09.2012
Відповідно до положень ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

19.12.2013 року державним виконавцем
винесено постанову ВП №39613086 про
накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за
невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Встановлено, що УПФУ у Яворівському
районі Львівської області 25.09.2012 року
подано до Львівського апеляційного
адміністративного суду заяву № 4250/06
про роз'яснення резолютивної частини
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2012 року
у справі № 103279/11/9104 за позовом ОСОБА_2 до
УПФУ у Яворівському районі Львівської
області про зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи за період з 29
січня 2009 року з врахуванням виплачених
сумм (а.с.9).

Позивачем повідомлено про подання
вказаної заяви відповідача, згідно
реєстру відправлень. (а.с.31)

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження.

Виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.5 зазначеного Закону
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження», якою
встановлені загальні умови виконання
рішень, за якими боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.75 зазначеного Закону у
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до положень статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Аналіз наведеної правової норми дає
підстави для висновку, що накладення
стягнення у вигляді штрафу можливе
тільки у разі невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії або рішення про
поновлення на роботі та у разі такої
бездіяльності без поважних причин при
цьому державний виконавець
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови
державним виконавцем не було враховано
обставину подання позивачем заяви про
роз'яснення постанови суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та доказів зібраних у справі,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 7-14, 17, 18, 49, 51, 158,
160-163, 167Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області в особі підрозділу примусового
виконання рішень по винесенню
постанови від 19.12.2013 року ВП № 39613086 про
накладення штрафу.

3.Скасувати постанову від 19.12.2013 року ВП
№ 39613086 про накладення штрафу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Ухвала суду набирає законної сили у
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07
березня 2014 року.

Суддя
/підпис/ Костецький Н.В.

Згідно з оригіналом. Постанова не
набрала законної сили.

Суддя
Костецький Н.В.