Справа № 2а-18/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/69742/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Конюшка К.В. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 29 березня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2012 року у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Сумської міської ради про визнання дій
неправомірними,-

в с т а н о в и л а:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до
виконавчого комітету Сумської міської
ради, в якому просив: визнати
неправомірними дії Сумської міської
ради по ухиленню від присвоєння
поштової адреси нерухомому майну;
зобов'язати Сумську міську раду
присвоїти поштову адресу об'єкту
нерухомого майна - літньому майданчику
літ. "А", площею 45,9 кв.м., в тому числі:
приміщення літ. "А-1", площею 13,9 кв.м.,
заміщення (плитка) літ. № 1, площею 40,4
кв.м., розташованого на земельній
ділянці, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 в місячний термін з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
позивачем на підставі рішення суду
визнано право власності на об'єкт
нерухомого майна, однак у реєстрації
права власності позивачу відмовлено, з
огляду на наявність за адресою: АДРЕСА_1
іншого нерухомого майна, а відтак
відповідачем протиправно відмовлено
позивачу у присвоєнні належному йому
майну іншої поштової адреси, оскільки
такі діють порушують права позивача, як
власника.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 29 березня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2012 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, що 01 вересня 2003
року та 11 березня 2010 року між позивачем
та Сумською міською радою укладались
договори оренди земельної ділянки,
площею 0,0102 га., яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, з метою
несільськогосподарського
використання - під розташування
літнього майданчика (кадастровий номер
земельної ділянки :12:005:0002).

Паспорт розміщення та благоустрою
літнього майданчика за адресою АДРЕСА_1
погоджений 27 квітня 2007 року
начальником управління архітектури та
містобудування Сумської міської ради.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 23 червня 2008 року по справі
№16/361-08 задоволені позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
визнано за ним право власності на
об'єкт нерухомості, розташований за
адресою АДРЕСА_1, а саме: літний
майданчик літ. А, площею 45,9 кв.м., в тому
числі, приміщення літ. А-1, площею 13,9
кв.м., заміщення (плитка) літ. № 1, площею
40,4 кв.м.

В червні 2010 року позивач звернувся до
начальника управління та
містобудування Сумської міської ради з
заявою про присвоєння поштової адреси
літньому майданчику, який знаходиться
у АДРЕСА_1.

Відповіддю заступника начальника
управління архітектури та
містобудування Сумської міської ради
від 01 липня 2010 року в задоволені заяви
позивачу відмовлено з посиланням на
пункту 3.4. Порядку присвоєння та зміни
поштових адрес об'єктам нерухомого
майна в м. Суми, затвердженого рішенням
Сумської міськради від 25 лютого 2009 року
№ 2412-МР, а саме через те, що надання
самостійних адрес малим архітектурним
формам не передбачається. Аналогічна
за змістом відповідь надана позивачеві
03 вересня 2010 року на його повторне
звернення від 16 серпня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що літній
майданчик, який належить позивачу, є
тимчасовою спорудою, а відтак йому не
може бути присвоєно поштову адресу, в
той час як до повноважень Сумської
міської ради не віднесено права
присвоювати поштові адреси в м. Суми.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем 20 лютого 2012 року подано заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
зазначено відповідачем по справі не
Сумську міську раду, а виконавчий
комітет Сумської міської ради, у
зв'язку з чим позивач просив
зобов'язати саме виконавчий комітет
здійснити дії щодо присвоєння поштової
адреси належному йому майну.

Судами встановлено, що Порядком
присвоєння та зміни поштових адрес
об'єктам нерухомого майна в місті Суми,
затвердженим рішенням Сумської
міської ради від 25 лютого 2009 року №
2412-МР, на виконавчий комітет ради
покладено функції з присвоєння адрес в
м. Суми, а відтак суди попередніх
інстанцій невірно дійшли висновку про
те, що позов було подано саме до міської
ради, до компетенції якої не входить
вирішення спірних питань, що призвело
до помилкової відмови у позові з цих
підстав.

Що стосується віднесення літнього
майданчика літ. "А", площею 45,9 кв.м., до
нерухомого майна колегія суддів
зазначає наступне.

Пунктом 2.10 Методичних рекомендацій
стосовно визначення нерухомого майна,
що знаходиться на земельних ділянках,
право власності на які підлягає
державній реєстрації, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
від 14 квітня 2009 року № 660/5, визначено, що
майданчики належать до малих
архітектурних форм та не відносяться
до нерухомого майна, що підлягає
реєстрації.

Разом з тим, рішенням господарського
суду Сумської області від 23 червня 2008
року по справі № 16/361-08 за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 визнано
право власності на літний майданчик
саме як на об'єкт нерухомості.

Відповідно до пункту 1.1 Методичних
рекомендацій стосовно визначення
нерухомого майна, що знаходиться на
земельних ділянках, право власності на
які підлягає державній реєстрації,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України від 14 квітня 2009 року №
660/5, до ознак нерухомої речі віднесено:
ці об'єкти розташовані на земельній
ділянці та нерозривно пов'язані з
землею, тобто вони не можуть існувати
без землі; переміщення зазначених
об'єктів є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Вказані ознаки є основними і їх
розглядати необхідно у сукупності.

В той час, суди попередніх інстанцій
поверхово розглянули факт дійсного
статусу літнього майданчика та дійшли
передчасного висновку про те, що він не
відноситься до нерухомого майна, а
відтак це питання підлягає детальному
дослідженню при новому розгляді
справи.

За правилами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 29 березня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша