Справа № 872/1730/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 815/12330/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1

на постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 08 листопада 2012 року

у справі № 815/12330/12

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Мелітопольської міської ради
Запорізької області

про скасування рішення органу
місцевого самоврядування,-

встановила:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду
позовом до Мелітопольської міської
ради Запорізької області, в якій просив
визнати незаконним та скасувати
рішення №3/9 від 28.12.2011 в частині Додатку
№4 до Порядку розміщення об'єктів
зовнішньої реклами в м.Мелітополі,
затвердженого рішенням 19 сесії
Мелітопольської міської ради
Запорізької області V скликання від
29.08.2007 №3/28.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач здійснює підприємницьку
діяльність в сфері надання послуг
суб'єктам господарської діяльності за
допомогою отриманих у тимчасове
користування місць для розташування
рекламних засобів, а прийнятим
рішенням відповідача №3/9 від 28.12.2011 в
частині застосування зональних
коефіцієнтів та збільшення базового
тарифу на 50 відсотків створюються
несприятливі умови для позивача,
оскільки збільшуються його витрати по
платі за місця розташування рекламних
засобів. Позивач зазначає, що
відповідно до ст.16 Закону України «Про
рекламу» єдиним критерієм для
визначення плати є площа рекламного
засобу, яка для щитів, що стоять окремо,
визначена як площа горизонтальної
проекції плюс 0,5 метри по периметру,
проте всупереч вказаному в додатку №4
до спірного рішення базовий тариф
встановлено не відносно площі
горизонтальної проекції, а відносно
площі розміщення реклами на рекламних
щитах.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 08 листопада 2012 року в
задоволенні позову відмовлено з тих
підстав, що відповідачу як органу
місцевого самоврядування надані
повноваження передавати у тимчасове
користування місця для розміщення
рекламних засобів, а також визначати в
договорах оренди умови щодо їх
використання, в тому числі плати за
тимчасове користування місцями для
розміщення об'єктів зовнішньої
реклами. Застосування зональних
коефіцієнтів при визначенні розміру
орендної плати спрямовано на захист
економічної конкуренції у галузі
рекламних відносин та усунення
обмеження конкуренції суб'єктів
господарювання у цій галузі.

Затверджений відповідачем Порядок
розміщення об'єктів зовнішньої реклами
в м.Мелітополі є регуляторним
нормативно-правовим актом, прийнятий
відповідно до вимог регуляторного
законодавства України.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу (а.с. 137), в якій,
посилаючись на незаконність постанови
суду першої інстанції, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову постанову
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі. Апеляційна скарга
фактично мотивована доводами,
викладеними в позовній заяві.

Позивач, його представник, представник
відповідача в судове засідання не
з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, між позивачем
(користувач) та Комунальним
підприємством «Комунальна власність»
укладено договори на тимчасове
користування місцем від 01.05.2008 № № 809,
810, 811, 812, 813, 814, від 01.03.2009 № № 965, 966, за
умовами яких позивачу надано у
тимчасове користування місця, які
перебувають у комунальній власності,
для розташування спеціальних
конструкцій, що знаходяться у
користувача на законних підставах, та
їх використання для розміщення
зовнішньої реклами.

Користувач розташовує рекламний засіб
у відповідності з Дозволами на
розміщення зовнішньої реклами,
виданими на підставі рішень
виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради №96 від 24.04.2008, № 109 від
15.05.2008 та здійснює оплату за тимчасове
користування місцем згідно з умовами
даного Договору.

Відповідно до п.3.1 вказаних договорів
розрахунок плати за користування
місцем розташування рекламного засобу
здійснюється у відповідності до
Методики розрахунку оплати за місяць
на тимчасове використання місця
розташування рекламного засобу,
затвердженої рішенням 19 сесії
Мелітопольської міської ради
Запорізької області V скликання від
29.08.2007 №3/28 «Про затвердження порядку
розміщення об'єктів зовнішньої реклами
в м. Мелітополі».

28.12.2011 на 17 сесії VІ скликання
Мелітопольською міською радою
Запорізької області прийнято рішення
№3/9, яким внесено зміни до рішення 19
сесії V скликання від 29.08.2007 №3/28, а
рішення 51 сесії V скликання
Мелітопольської міської ради
Запорізької області від 30.09.2010 №4/7 «Про
внесення змін до рішення 19 сесії
Мелітопольської міської ради
Запорізької області V скликання від
29.08.2007 №3/28 «Про затвердження Порядку
розміщення об'єктів зовнішньої реклами
в м.Мелітополі» втратило чинність.

Вказаним рішенням від 28.12.2011 № 3/9
затверджено Додаток №4 до Порядку
розміщення зовнішньої реклами в місті
Мелітополі, яким встановлено зональні
коефіцієнти, що враховують
територіальні прив'язку рекламного
засобу, виходячи з визначених п'яти
укрупнених економіко-планувальних зон
території міста Мелітополя (а.с.11).

Рішення Мелітопольської міської ради
Запорізької області від 28.12.2011 № 3/9 та
Додаток до нього опубліковані в газеті
«Мелитопольские вести» № 1 від 06.01.2012.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
внаслідок наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.60 Закону
України №280/97-ВР від 21.05.1997 «Про місцеве
самоврядування в Україні»
територіальним громадам міст належить
право комунальної власності на рухоме
і нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси та інше майно і майнові права,
рухомі та нерухомі об'єкти, визначені
відповідно до закону як об'єкти права
комунальної власності, а також кошти,
отримані від їх відчуження. Органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують всі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Отже, відповідач як власник об'єктів
комунальної власності у передбаченому
законом порядку здійснює
розпорядження вказаними об'єктами, в
тому числі надає у тимчасове
користування місця для розміщення
рекламних засобів та, відповідно,
встановлює плату за користування
такими об'єктами.

Таким чином, прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення, в тому числі, в
частині збільшення базового тарифу на
50% повністю узгоджується з його
повноваженнями, наданими Законом
№280/97-ВР, а відтак, колегія суддів
доходить висновку, що відповідач діяв у
спосіб та у межах передбачених
законодавством.

Посилання позивача, що підвищенням
тарифу для нього створюються
несприятливі економічні умови, не
приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки спірним рішенням визначено
п'ять укрупнених
економіко-планувальних зон (зональних
коефіцієнтів, що враховують
територіальні прив'язку рекламного
засобу), в залежності від обрання яких
визначається розмір плати за
розміщення на її території рекламних
засобів. При цьому, як правильно
вказано судом першої інстанції,
позивач не позбавлений права
самостійно обирати
економіко-планувальну зону
розташування свого рекламного засобу в
залежності від можливості понесення
відповідних затрат.

Не знаходять свого підтвердження в
матеріалах справи і доводи позивача
про порушення відповідачем критерію
визначення площі рекламного засобу, з
огляду на наступне.

Пунктом 9.1 Порядку розміщення об'єктів
зовнішньої реклами в м.Мелітополь,
затвердженого рішенням
Мелітопольської міської ради
Запорізької області №3/9 від 28.12.2011,
встановлено, що нарахування плати за
право тимчасового користування
місцями, що перебувають у комунальній
власності територіальної громади
міста Мелітополя здійснюється на
підставі укладених договорів між
управлінням комунальною власністю
Мелітопольської міської ради та
власником рекламного засобу.

При цьому, пунктом 9.2 Порядку визначено,
що плата визначається за такою
формулою: Рп = S*Бт*k3, де

Рп - розмір плати (у гривнях за місяць);

S - площа рекламного засобу (в м2) (площа
місця розташування наземного
рекламного засобу визначається як сума
площі - горизонтальної проекції
рекламного засобу на це місце та
прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за
периметром горизонтальної проекції
цього засобу. Для не наземного та не
дахового рекламного засобу площа місця
дорівнює площі вертикальної проекції
цього рекламного засобу на уявну
паралельну їй площину);

Якщо горизонтальна проекція
спеціальної конструкції разом із
прилеглою ділянкою накладається
частково на ділянку, що є в комунальній
власності і частково на ділянку, що є в
іншій власності, плата за місце
розташування спеціальної конструкції
встановлюється пропорційно до площі
ділянки, що є в комунальній власності.

Розмір площі поверхні спеціальної
конструкції, на якій розміщується
реклама (надалі - рекламна площа),
визначається проектно-технічною
документацією цієї конструкції.

Бт - базовий тариф, що відповідає виду
рекламного засобу;

k3 - зональний коефіцієнт, що враховує
територіальну прив'язку рекламного
засобу.

Вказане правило узгоджується з
приписами пункту 32 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №2067 від 29.12.2003, яким
встановлено, що плата за тимчасове
користування місцем розташування
рекламних засобів, що перебуває у
комунальній власності, встановлюється
у порядку, визначеному органами
місцевого самоврядування, а місцем, що
перебуває у державній або приватній
власності, - на договірних засадах з
його власником або уповноваженим ним
органом (особою). При цьому площа місця
розташування рекламного засобу
визначається як сума площі
горизонтальної проекції рекламного
засобу на це місце та прилеглої ділянки
завширшки 0,5 метра за периметром
горизонтальної проекції цього засобу.
Для неназемного та недахового
рекламного засобу площа місця дорівнює
площі вертикальної проекції цього
засобу на уявну паралельну їй площину.

У Додатку №4 до рішення
Мелітопольської міської ради
Запорізької області №3/9 від 28.12.2011
одиницею виміру є 1м2 площі
горизонтальної проекції, як і
передбачено Типовими правилами
розміщення зовнішньої реклами та
Порядком розміщення об'єктів
зовнішньої реклами в м.Мелітополь, а
відтак, посилання позивача на факт
встановлення відповідачем базового
тарифу на підставі площі розміщення
реклами на рекламному засобі, а не на
підставі площі горизонтальної
проекції рекламного засобу є такими, що
не відповідають фактичним обставинам
справи.

До того ж, колегія суддів вказує, що
розмір площі рекламного засобу,
визначений відповідачем в
оскаржуваному рішенні, в повній мірі
відповідає вимогам законодавства,
проте позивачем не враховано того, що
на розмір плати за право тимчасового
користування місцями, що перебувають у
комунальній власності територіальної
громади міста Мелітополя, впливає
насамперед базовий тариф та зональний
коефіцієнт, правомірність яких
встановлена вище.

Щодо дотримання відповідачем
принципів державної регуляторної
політики та невідповідність спірного
рішення нормам Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики в сфері господарської
діяльності», колегія суддів зазначає
наступне.

Виходячи з визначень, які містяться в
ст.1 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики в
сфері господарської діяльності» №1160-IV
від 11.09.2003, та приймаючи до уваги, що
затверджений відповідачем Порядок
розміщення зовнішньої реклами регулює
відносини між органами місцевого
самоврядування і фізичними та
юридичними особами незалежно від форми
власності, які виникають в процесі
розміщення зовнішньої реклами в місті
Мелітополь та визначає порядок надання
дозволів на розміщення такої реклами,
їх переоформлення, видачі дублікатів
та скасування, він є регуляторним
актом.

За вимогами статті 12 Закону №1160-IV
регуляторні акти, прийняті органами
та посадовими особами місцевого
самоврядування, офіційно
оприлюднюються в друкованих засобах
масової інформації відповідних рад,
а у разі їх відсутності - у місцевих
друкованих засобах масової
інформації, визначених цими органами
та посадовими особами, не пізніш як у
десятиденний строк після їх прийняття
та підписання. При цьому, у статті 36
Закону №1160-IV визначено, що
регуляторний акт не може бути
прийнятий або схвалений
уповноваженим на це органом чи
посадовою особою місцевого
самоврядування, якщо наявна хоча б одна
з таких обставин: відсутній аналіз
регуляторного впливу; проект
регуляторного акта не був
оприлюднений.

Матеріалами справи підтверджено, що
28.11.2011 належним чином проаналізований
проект Порядку розміщення зовнішньої
реклами у м.Мелітополь із додатками був
оприлюднений шляхом опублікування на
офіційному сайті Мелітопольської
міської ради (mlt.gov.ua) у розділі
«Регуляторна політика» для одержання
зауважень та пропозицій від фізичних
та юридичних осіб.

Рішення Мелітопольської міської ради
Запорізької області №3/9 від 28.12.2011 та
затверджений цим рішенням Порядок
розміщення зовнішньої реклами у
м.Мелітополь офіційно опубліковано у
газеті «Мелитопольские вести» №1 від
06.01.2012.

Таким чином Правила розміщення
зовнішньої реклами у м.Мелітополь із
додатками відповідають вимогам
регуляторного законодавства та
принципам регуляторної політики.

Додатком №4 до вищевказаних Правил
визначено, що під час дії договору на
тимчасове користування місцями, що
знаходяться в комунальній власності,
для розміщення спеціальних
конструкцій розмір плати за
користування місцями може бути змінено
згідно з рішенням сесії
Мелітопольської міської ради та в
інших випадках, передбачених
законодавством, проте порядок такого
внесення здійснюється не в
односторонньому порядку, а шляхом
внесення змін та доповнень до
договорів на тимчасове користування
місцем, як це передбачено статтею 654
Цивільного кодексу України, згідно з
якою зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
прийнято відповідачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Законами України, правові
підстави для визнання його незаконним
та скасувати відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи в повному обсязі дослідив
обставини, які мають значення для
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Наведені позивачем в апеляційній
скарзі доводи не спростовують
висновків суду першої інстанції.
Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 08 листопада 2012 року у
справі № 815/12330/12 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко