Справа № 872/15602/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2013 р. справа № 383/1445/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Бобринецької районної державної
адміністрації в Кіровоградській
області про стягнення щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
позовом до Управління соціального
захисту населення Бобринецької
районної державної адміністрації в
Кіровоградській області, в якому
просив визнати дії відповідача
незаконними та протиправними,
зобов'язати Управління соціального
захисту населення Бобринецької
районної державної адміністрації в
Кіровоградській області нарахувати
ОСОБА_1, як ветерану війни-учасник
війни, щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня в розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік за період з 2000-2013 роки.
Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Бобринецької
районної державної адміністрації в
Кіровоградській області виплатити на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня,
відповідно до ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік за період з 2000-2013 роки.

Постановою Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області від 16 вересня 2013 року,
прийнятою в порядку скороченого
провадження, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 за 2013 рік - відмовлено,
позовні вимоги за період з 2000 - 2012
включно залишено без розгляду, на
підставі ст. 100 КАС України у зв'язку
пропущенням строку звернення до суду.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням
норм процесуального та матеріального
права.

Відповідач заперечень на
апеляційну скаргу не подавав,
постанову суду першої інстанції не
оскаржував.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 є ветеран війни - учасник
війни, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією посвідчення
серії НОМЕР_1 (а.с.4) та відповідно до ст.
14 ЗУ "Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту" має
право на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня.

Відповідачем щорічну разову
грошову допомогу до 5-го травня
позивачу, як учаснику війни у квітні 2013
року було виплачено у розмірі 135
грн.(а.с.19).

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач у 2013 році
правомірно нарахував та виплатив
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня позивачеві у розмірі 135 грн., що
відповідає законодавству України,
діючому на час виплати.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»у редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин, щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011
року № 20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Конституційний Суд
України виходить з того, що надання
Верховною Радою України права Кабінету
Міністрів України встановлювати у
випадках, передбачених законом,
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України.

Згідно прийнятого 25.01.2012 року
рішення Конституційного Суду України
№3-рп/2012, яким встановлено, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються Законами
України, а також нормативно-правовими
актами відповідних органів державної
влади, виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Отже, станом на час виплати
позивачу вказаної соціальної виплати
Кабінет Міністрів України мав право
регулювати порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Згідно п.1 ч.1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2013 року
№149 «Деякі питання виплати у 2013 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»
встановлено, що у 2013 році виплата
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань" (далі -
грошова допомога), проводиться до 5
травня Міністерством соціальної
політики шляхом спрямування коштів
Міністерству соціальної політики
Автономної Республіки Крим,
структурним підрозділам з питань
соціального захисту населення
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій (далі - органи
соціального захисту населення) для їх
перерахування через поштові
відділення зв'язку або банки на особові
рахунки громадян за місцем отримання
пенсії (особам, які не є пенсіонерами, -
за місцем їх проживання) у таких
розмірах:

5) учасникам війни та колишнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших
місць примусового тримання, особам, які
були насильно вивезені на примусові
роботи, дітям партизанів, підпільників,
інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу
ворога - 135 гривень.

А тому, дії відповідача після 26.12.2011
року (відповідно до рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року) щодо проведення
виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня позивачу
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №1381 від 28 грудня 2011
року слід вважати правомірними,
оскільки вони відповідали діючому
законодавству, регулюючому спірні
правовідносини.

Щодо залишення без розгляду
позовних вимог за період з 2000 по 2012 рік,
колегія суду погоджується з висновком
суду першої інстанції виходячи з
наступного.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що позивач з позовом
звернувся до Бобринецького районного
суду Кіровоградської області 03 вересня
2013 року, тобто вже після внесення змін
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» до КАС України, якими
змінено строки звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої
статті 99 КАС України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Практика Європейського суду з
прав людини, яка відповідно до ст..17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(наприклад, справа "Стаббігс та інш.
Проти Великобританії" рішення від
22.10.1996р., "Девеер проти Бельгії" рішення
від 27.02.1980р.).

Тому, враховуючи дату звернення
позивача до суду першої інстанції з
адміністративним позовом, а саме 03
вересня 2013 року, та час виплати
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня, за період з 2000 по 2012 рік, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про необхідність залишення
позовних вимог, за цей період, ОСОБА_1
без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги
не спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок, підстави для
скасування чи зміни судового рішення
відсутні.

При розгляді даної справи колегія
суддів керувалася змістом рішень
Конституційного Суду України від 26
грудня 2011 року № 20-рп/2011 та № 3-рп/2012 від
25 січня 2012 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198
ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області від 16 вересня 2013 року у справі
№ 383/1445/13-а - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає
відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак