Справа № 2а/2218/16477/11
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров'я
Хмельницької міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 09 грудня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров'я Хмельницької міської
ради про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров'я Хмельницької міської
ради про визнання дій неправомірними
та зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги як учаснику
бойових дій.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що
відповідно до ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" йому до 05 травня
повинна надаватись щорічна разова
грошова допомога в розмірі 5-ти
мінімальних пенсій за віком, як
учаснику бойових дій. Однак, всупереч
цим вимогам, грошова допомога за 2008- 2011
роки виплачувалась не в повному обсязі.

Позивач просив визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
нарахувати та виплатити недоплачену
разову щорічну грошову допомогу як
учаснику бойових дій за 2008- 2011 роки.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 09.12.2011 року позов
задоволено: зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
і охорони здоров'я Хмельницької
міської ради здійснити позивачу
перерахунок та виплату разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком,
з урахуванням фактично проведених
виплат.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області, як таку, що
винесена з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, прийнявши нову постанову про
відмову у задоволенні позову позивачу.

В судове засідання учасники процесу не
з'явилися. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником бойових дій, з
врахуванням чого до 05 травня йому
виплачується разова щорічна грошова
допомога у розмірах встановлених за
відповідний рік.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що він
є учасником бойових дій, якому
відповідно до вимог ст. 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
щорічно до 05 травня виплачується
грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Безспірно встановлено, що позивач є
учасником бойових дій, якій відповідно
до вимог ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 05
травня виплачується грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 даного
Закону вказану виплату здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", обов'язок
визначення розміру щорічної разової
грошової допомоги покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

У 2011 році Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" не зупинявся та не
змінювався, тому позивач має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у відповідності до
ст. 12 цього Закону.

А тому, до спірних правовідносин не
підлягає застосуванню Постанова
Кабінету Міністрів України від 04.04.2011
року № 341 "Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"та "Про жертви
нацистських переслідувань", якою
визначений розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 року № 341).

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних
виплат, що є єдиним джерелом існування
не можуть бути нижче від прожиткового
мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
"Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р.
№966-14 для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком
застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що
прожитковий мінімум є основою для
розрахунку мінімальної заробітної
плати, мінімальної пенсії за віком,
інших соціальних виплат виходячи з
вимог Конституції України та законів
України, та ґрунтується, зокрема, на
частині 3 статті 46 Конституції, у
відповідності до якої пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги не
можуть бути нижчими ніж прожитковий
мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно якої мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення
частини 3 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
підвищення пенсії, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відтак, підстав для скасування такого
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров'я Хмельницької міської
ради, - залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 09 грудня 2011 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст..ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.