Справа № 826/908/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАРУС" до третя
особа ВідділУ державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції у місті Києві
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сканія Сервіс
Україна»про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ларус" (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сканія Сервіс
Україна», в якому, з урахуванням
збільшення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м, Києві щодо порушення
строків направлення відповідачу
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 25 грудня 2013 року ВП №
41349676, постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25 грудня
2013 року ВП № 41350061;
- визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві щодо не встановлення
строків добровільного виконання
рішення в постанові про відкриття
виконавчого провадження від
25 грудня 2013 року ВП № 41349676,
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 25 грудня 2013 року ВП №
41350061;

- визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві щодо здійснення
примусового виконання за виконавчим
провадженням ВП № 41350061;

- визнати протиправною та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25 грудня 2013 року ВП №
41349676;

- визнати протиправною та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25 грудня 2013 року №
41350061;

- визнати протиправною та скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 21 січня 2014 року ВП №
41350061.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 січня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на 04
лютого 2014 року. Витребувано у
відповідача завірені належним чином
копії матеріалів спірного виконавчого
провадження.

У судове засідання 04 лютого 2014 року та 10
лютого 2014 року представник відповідача
не з'явився, витребуваних документів до
суду не надав.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 лютого 2014 року
повторно зобов'язано ВДВС Подільського
РУЮ у м. Києві надати суду у разі
заперечення проти позову письмові
заперечення проти адміністративного
позову та всі матеріали, що були або
мали бути прийняті ним до уваги при
прийнятті рішення, вчиненні дії,
допущенні бездіяльності, з приводу
яких подано позов; завірені належним
чином копії матеріалів спірних
виконавчих проваджень.

При цьому, попереджено відповідача, що
у разі невиконання вимог ухвали суду
від 10 лютого 2014 року, буде
винесено окрему ухвалу або постанову
про накладання штрафу.

Однак, у судове засідання 17 лютого
2014 року представник відповідача не
з'явився, вимоги ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 лютого 2014 року не виконав,
витребуваних доказів до суду не надав.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 лютого 2014 року накладено штраф на
начальника Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві ОСОБА_1 в розмірі 20 (двадцять)
неоподатковуваних мінімумів громадян,
що становить 340,00 грн.

У судовому засіданні 24 лютого 2014
року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, матеріалів спірних
виконавчих проваджень не надав.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що
постановами державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві від 25 грудня 2013
грудня відкриті виконавчі провадження
№ 41349676 та № 41350061 про примусові
виконання виконавчих листів напису
нотаріусу № 2101 та № 2102 від 31
липня 2013 року про стягнення з ТОВ
«Ларус» на користь ТОВ «Сканія Кредіт
Україна» боргу.

При цьому, як вбачається зі змісту
вищезазначених постанов про відкриття
виконавчих проваджень, Боржнику
запропоновано у добровільному порядку
передати майно, а саме:

- автомобіль Scania R420 LA4x2HNA шасі №
XLER4X0, 2007 року випуску, д.н.нз.
АА7811НЕ загальною вартістю 898136,54 грн., в
тому числі ПДВ 149689,42 грн. на користь ТОВ
«Сканія Кредит Україна» (ВП № 41349676);

- автомобіль Scania R420 LAx2HNA шасі №
XLER4X6, рік випуску 2007 року випуску,
д.н.нз. АА5676НВ, загальною вартістю 846729,76
грн., в т.ч. ПДВ 141121,63 грн.

У подальшому, постановою Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві від 23 січня 2014
року ВП № 41349676 накладено арешт на майно
Боржника, а саме: Scania R420 LA4x2HNA шасі
№ XLER4X0, 2007 року випуску,
д.н.нз. АА7811НЕ загальною вартістю 898136,54
грн., в тому числі ПДВ 149689,42 грн. на
користь ТОВ «Сканія Кредит Україна».

При цьому, виконавче провадження №
41350061, постановою Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 21 січня 2014 року
закінчено згідно акту державного
виконавця від 20 січня 2014 року про
передачу автомобіля Scania R420 LA4x2HNA шасі №
XLER4X0, 2007 року випуску, д.н.нз.
АА7811НЕ загальною вартістю 898136,54 грн., в
тому числі ПДВ 149689,42 грн. на користь ТОВ
«Сканія Кредит Україна».

Позивач посилається на порушення
відповідачем п. 5 ст. 25, п. 1 ст. 31 Закону
"Про виконавче провадження", зазначає,
що постанови про відкриття виконавчого
провадження направлені позивачу із
порушенням строку та простою
кореспонденцією, замість
рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. У зв'язку з
чим, початок примусового виконання
рішення є передчасним та порушує права
позивача.

Згідно наявних в матеріалах справи
супровідного листа № 1257/5 та поштового
конверту, постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25 грудня
2013 року направлені позивачу 14 січня 2014
року простою кореспонденцією.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 31 вказаного Закону
копії постанов державного виконавця
та інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону,
що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.
Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

Докази направлення позивачу копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення відсутні.

В матеріалах справи відсутні
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
(постанов про відкриття виконавчого
провадження) або довідок про
неможливість вручення поштового
відправлення, складена уповноваженою
особою органу поштового зв'язку із
зазначенням причин повернення
поштового відправлення.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що відповідачем не виконано
покладеного на нього обов'язку
направлення копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
боржнику рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, який
визначений статтею 31 Закону України
"Про виконавче провадження".

При цьому, відповідно до частини 2
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом вже зазначалось про неодноразове
витребування матеріалів спірних
виконавчих проваджень з метою
дослідження та об'єктивного розгляду
справи, проте, зазначені вимоги не
виконані відповідачем навіть після
винесення постанови про накладання
штрафу на начальника Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві.

При цьому, відповідачем у постановах
про відкриття виконавчого провадження
від 25 грудня 2013 року ВП № 41349676 та
від 25 грудня 2013 року № 41350061 не
встановлено строк для добровільного
виконання рішення, лише зазначено в
якому порядку рішення можуть бути
виконано добровільно, що є порушенням
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження».

За таких обставин, враховуючи
встановлену в даному провадженні
протиправність дій державного
виконавця щодо порушення строків та
порядку направлення Боржнику постанов
про відкриття виконавчого провадження,
суд вважає, що відповідачем не доведено
правомірності дій та постанов про
відкриття виконавчих провадження, а
отже такі постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25 грудня
2013 року ВП № 41349676 та від 25 грудня 2013
року № 41350061 підлягають скасуванню.

Стаття 27 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлює, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно постанови Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 23 січня 2014 року, відповідачем
накладено арешт на майно Боржника
автомобіль Scania R420 LA4x2HNA шасі №
XLER4X0, 2007 року випуску, д.н.нз.
АА7811НЕ загальною вартістю 898136,54 грн., в
тому числі ПДВ 149689,42 грн.

В свою чергу, виконавче провадження №
41350061 закінчено у зв'язку з передачею
автомобіля Scania R420 LA4x2HNA шасі №
XLER4X0, 2007 року випуску, д.н.нз.
АА7811НЕ загальною вартістю 898136,54 грн., в
тому числі ПДВ 149689,42 грн. на користь ТОВ
«Сканія Кредит Україна» згідно акту
державного виконавця від 20 січня 2014
року.

Таким чином, відповідачем розпочато
примусове виконання виконавчих
написів нотаріуса № 2101 та № 2102 від 31
липня 2013 року без надання часу позивачу
для добровільного їх виконання.

Вищенаведене свідчить про
протиправність як постанови про арешт
майна боржника від 23 січня 2014 року ВП №
41349676 так і постанови про закінчення
виконавчого провадження від 21 січня 2014
року ВП 41350061.

При цьому, суд звертає увагу, що
відповідачем не доведено у
встановлений Кодексом
адміністративного судочинства України
спосіб правомірність рішень та дій, не
надано заперечень та/або пояснень,
копій матеріалів спірних виконавчих
проваджень.

З огляду на викладене, суд звертає
увагу на приписи Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 01.11.2011 № 1936/11/13-11, зі змісту якого
вбачається, що задля вжиття належних
заходів із метою встановлення обставин
реальності здійснення спірної
господарської операції суди повинні
витребувати у платника податків ті
докази, які не надані учасниками
справи, але які, на думку суду, можуть
підтвердити або спростувати доводи
податкового органу щодо наявності
порушень з боку платника податків.
Відповідні дії можуть бути вчинені
судом на підставі пункту 1 частини
другої статті 110, статті 114 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У разі ненадходження витребуваних
додаткових доказів у строк,
установлений судом, спір може бути
розв'язано на підставі наявних у справі
доказів. Якщо позивач без поважних
причин ухиляється від надання доказів
на вимогу суду, а наявних у справі
матеріалів недостатньо для
спростування підтверджених належними
доказами висновків контролюючого
органу, покладених в основу ухваленого
ним спірного рішення, у позові платника
податків може бути відмовлено.

При цьому, сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Вищевказані дії були вчинені судом та
ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 січня 2014 року та
10 лютого 2012 року про відкриття
провадження у справі та про
витребування доказів відповідно було
витребувано ті докази, які не надані
учасниками справи, але які, на думку
суду, можуть спростувати доводи
податкового органу щодо наявності
порушень з боку платника податків.

Дана ухвала суду отримана
відповідачем, підтвердженням чого є
відповідне рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, відповідач витребувані
судом докази не надав суду без поважних
причин, про витребування даних доказів
у суб'єкта владних повноважень, якщо
вони таким суб'єктом вилучались у
позивача, не просив, тому суд вирішував
дану справу на підставі наявних у ній
доказів.

Матеріали спірних виконавчих
проваджень не надані суду навіть після
прийняття постанови від 17 лютого 2014
року про накладання штрафу на
начальника Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві ОСОБА_1 в розмірі 20 (двадцять)
неоподатковуваних мінімумів громадян,
що становить 340,00 грн.

Окрему увагу слід звернути на припис
Інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 № 1936/11/13-11 стосовно наступного:
"судам апеляційної інстанції при
вирішенні питання про прийняття
доказів, які не досліджувалися судом
першої інстанції, варто враховувати
приписи частини другої статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України. Згідно з наведеною нормою, суд
апеляційної інстанції може дослідити
докази, які не досліджувалися у суді
першої інстанції, з власної ініціативи
або за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі, якщо визнає
обґрунтованим ненадання їх до суду
першої інстанції або необґрунтованим
відхилення їх судом першої інстанції.

Отже, у разі дослідження судом
апеляційної інстанції доказів, які не
досліджувалися в суді першої
інстанції, апеляційний суд повинен
зазначити у своєму рішенні поважні
причини, з яких такі докази не могли
бути надані до суду першої інстанції.
Наведене стосується також і доказів,
які були витребувані судом першої
інстанції, але не були надані позивачем
або відповідачем.".

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням вимог, встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ларус"
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ларус"
задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві щодо порушення
строків направлення відповідачу
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 25 грудня 2013 року ВП №
41349676, постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25 грудня
2013 року ВП № 41350061.

3. Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві щодо не встановлення
строків добровільного виконання
рішення в постанові про відкриття
виконавчого провадження від
25 грудня 2013 року ВП № 41349676,
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 25 грудня 2013 року ВП №
41350061.

3. Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві щодо початку
примусового виконання за виконавчим
провадженням ВП № 41350061.

4. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
про відкриття виконавчого провадження
від 25 грудня 2013 року ВП № 41349676.

5. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
про відкриття виконавчого провадження
від 25 грудня 2013 року № 41350061.

6. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
про закінчення виконавчого
провадження від 21 січня 2014 року ВП №
41350061.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник