Справа № 9101/8030/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 1170/2а-1236/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Маловисківської
міжрайонної державної податкової
інспекції (Новоархангельське
відділення)

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2011 року

у справі № 1170/2а-1236/11

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Маловисківської міжрайонної
державної податкової інспекції
(Новоархангельське відділення)

про скасування рішення, визнання
нечинними та скасування договорів про
розстрочення, скасування податкових
повідомлень-рішень,-

встановила:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Маловисківської міжрайонної державної
податкової інспекції
(Новоархангельське відділення), в якому
просив з урахуванням уточнень до
позовних вимог скасувати рішення про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу) №4, №5
від 31.01.2011; визнання нечинними договори
про розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу) №4, №5 від 28.01.2011, скасувати
податкові повідомлення-рішення від
03.01.2011 року №/0 та №/0.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач не брав участі у проведеній
23.12.2010 плановій документальній виїзній
перевірці, не надавав жодних
документів в процесі її проведення,
також не подавав заяв про необхідність
розстрочення податкових зобов'язань,
донарахованих за результатами
проведеної перевірки та, відповідно, не
підписував договорів про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) №4 від 31.01.2011, №5 від
31.01.2011. Позивач також вказує про фізичну
неможливість підписання договорів про
розстрочення (відстрочення)
податкового боргу, оскільки у період з
01.12.2010 по 31.01.2011 він перебував за межами
України, а доручень будь-кому на
підписання названих договорів не
надавав.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14.10.2011 позов
задоволено у повному обсязі. Визнано
незаконними та скасовано рішення
відповідача про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) №4 від 31.01.2011, №5 від
31.01.2011 року. Визнано незаконними та
скасовано договори між відповідачем та
позивачем про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) №4 від 28.01.2011, №5 від
28.01.2011. Визнано незаконним та скасовано
податкові повідомлення-рішення
№/0 від 03.01.2011, №/0 від 03.01.2011.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с. 153), в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду та постановити нову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
планова виїзна документальна
перевірка проведена у повній
відповідності до вимог чинного
законодавства. Позивачем власноручно
отримано повідомлення про проведення
перевірки, а також видано довіреність
на ОСОБА_1 з правом підпису необхідних
документів. Відповідач також зазначає,
що від позивача надійшли заяви про
розстрочення податкових зобов'язань,
підписані ним власноручно та
засвідчені його печаткою, а оскільки
чинним законодавство на податковий
орган не покладено обов'язку
здійснювати перевірку дійсності
підпису на поданих платниками податків
заявах про відстрочення (розстрочення)
податкового боргу, відповідачем
правомірно прийнято рішення про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу) №4 від
31.01.2011, №5 від 31.01.2011 з подальшим
укладанням відповідних договорів. До
того ж, ненадання направлення на
проведення перевірки чи копії наказу є
підставою для недопущення посадових
осіб до проведення перевірки, але не є
підставою для скасування акту
перевірки та прийнятих за наслідками
проведеної перевірки податкових
повідомлень-рішень.

Позивач, представники позивача,
відповідача в судове засідання не
з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з огляду
на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи,
Новоархангельським відділенням
Маловисківської МДПІ проведено
планову документальну виїзну
перевірку своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.07.2009
по 30.09.2010, за результатами якої
складений акт №00038/1720/НОМЕР_1 від 23.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.п.3.1.2 п.3.1 та п.7.1 ст.7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» з
урахуванням п.9.12 ст.19 цього Закону, у
результаті чого донараховано податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за період,
що перевірявся, на суму 11 551,82 грн., у
тому числі 11 551,82 грн. за 9 місяців 2010
року;

- п.п.3.1.1 п.3.1 та п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», у результаті чого занижено
податок на додану вартість у період, що
перевірявся, на загальну суму 38 333,00
грн., у тому числі за 3 квартал 2010 року - 38
333,00 грн.

23.12.2010 у зв'язку з відмовою позивача від
підписання акту перевірки
відповідачем складений акт відмови від
підпису акту про проведення планової
документальної виїзної перевірки
№00039/1720/НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки
№00038/1720/НОМЕР_1 від 23.12.2010 відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення:

№/0 від 03.01.2011, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів на загальну суму 43528,30
грн., в тому числі за основним платежем -
38333,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 5195,30 грн.;

№/0 від 03.01.2011, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок з
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності незалежної
професії на загальну суму 11551,82 грн., в
тому числі за основним платежем - 11551,82
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 0,00 грн.

Означені податкові
повідомлення-рішення отримані
позивачем особисто 20.01.2011, про що
свідчить підпис позивача на корінцях
податкових повідомлень-рішень та
відбиток його печатки (а.с.48).

28.01.2011 до відповідача надійшли: заява
про надання розстрочення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість та податку з доходів фізичних
осіб, підписана ОСОБА_1, до якої
долучений графік погашення податкової
заборгованості (а.с.107), а також заява
про надання розстрочення податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, підписана
ОСОБА_1, з графіком погашення
податкової заборгованості (а.с.113).

31.01.2011 відповідачем прийнято рішення №4
про розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), яким надано розстрочення
(відстрочення) сплати грошових
зобов'язань податкового боргу) з
податку на додану вартість у розмірі
43511,38 грн. на період з 31.01.2011 по 10.12.2011 та
укладено договір про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) №4.

31.01.2011 відповідачем прийнято рішення №5
про розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), яким надано розстрочення
(відстрочення) сплати грошових
зобов'язань податкового боргу) з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 9636,91 грн. на період з 31.01.2011 по
26.12.2011 про розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу) №5.

29.04.2011 відповідачем прийнято рішення №8
про скасування розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), яким скасовано
рішення №5 про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) від 31.01.2011 та
прийнято рішення №9 про скасування
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу), яким
скасовано рішення №4 про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) від 31.01.2011.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України
№509-XII від 04.12.1990 «Про державну
податкову службу в Україні» державні
податкові інспекції в районах, містах
без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно з ч.1 ст.111 Закону №509-XII плановою
виїзною перевіркою вважається
перевірка платника податків щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), яка
передбачена у плані роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за місцезнаходженням
такого платника податків чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна перевірка.

Посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку:

1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та тривалість
перевірки, посади, звання та прізвища
посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть
перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису
керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу
державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та тривалість (ч.1 ст.112
Закону №509-XII).

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням
вимог, встановлених частиною першою
цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Відтак правомірність проведення
податковим органом планової перевірки
залежить від дотримання останнім умов
щодо надання платнику податків під
розписку направлення на проведення
перевірки та копії наказу керівника
податкового органу про проведення
перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
направлення на проведення перевірки
№29/17-10 від 30.11.2010 не містить підпису
позивача, інші докази вручення його
позивачу під розписку відсутні.

Наявна в матеріалах справи розписка
про повідомлення про проведення
планової документальної перевірки не
може слугувати належним доказом
повідомлення позивача про проведення
перевірки з огляду на незрозумілість
дати її одержання (19.11.2010 або 19.01.2010), до
того ж з аналізу та порівняння вказаної
розписки з іншими розписками від 30.11.2010
та 14.12.2010, що містяться в матеріалах
справи, вбачається, що підписи позивача
на вказаних розписках не є тотожними.

Вказаний факт відповідачем не
спростований, а відтак колегія суддів
приходить до висновку про порушення
відповідачем порядку проведення
планової виїзної перевірки з огляду на
ненадання позивачу наказу та
направлення про проведення перевірки
під розписку до початку її проведення.

В той же час, колегія суддів зазначає,
що ненадання вищевказаних документів
платнику податків може бути лише
підставою для недопущення посадових
осіб органу державної податкової
служби до проведення планової виїзної
перевірки, але не є підставою для
визнання перевірки протиправною та
відповідно, протиправними податкових
повідомлень-рішень, прийнятих за
наслідками такої перевірки, зважаючи
на наступне.

Судом встановлено, що фактично
перевірка проведена за місцем
знаходження суб'єкта підприємницької
діяльності - позивача, в ході перевірки
податковим органом досліджувались
звітні та бухгалтерські документи
позивача.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
№327 від 10.08.2005, акт невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок повинен
містити систематизований виклад
виявлених у ході перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства.

За результатами невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок в акті
викладаються всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства. Факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства викладаються в
акті невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів (п.1.6 та 1.7 Порядку №327).

Як вбачається з матеріалів справи,
висновки податкового органу,
зафіксовані в акті перевірки,
ґрунтуються на досліджених ним звітних
та первинних бухгалтерських
документах позивача, а саме: декларацій
про доходи, договорів, видаткових
накладних, касових, банківських
документах, реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних,
зокрема, контракту №1 від 14.04.2010,
укладеного між позивачем (Продавець) та
ТОВ «Європа» (Покупець),
рахунку-фактури №1 від 06.07.2010,
фітосанітарного сертифікату
№75/09-003/ЕС-225178, специфікації №1 на
поставку пиломатеріалів хвойних порід,
вантажної митної декларації від 30.07.2010,
тобто первинних документах, які
засвідчують факт здійснення позивачем
господарської діяльності.

Обставини, викладені податковим
органом в акті перевірки, позивачем не
спростовані, підтверджені матеріалами
справи.

Виходячи з наведеного, зважаючи на той
факт, що позовні вимоги в частині
скасування зазначених вище податкових
повідомлень-рішень обґрунтовані
фактично порушенням порядку
проведення перевірки, інші обставини
на підтвердження вимог про скасування
податкових повідомлень-рішень
позивачем не зазначені, із матеріалів
справи не вбачаються, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для визнання
незаконним та скасування податкових
повідомлень-рішень №/0 від 03.01.2011
року та №/0 від 03.01.2011 року.

Щодо визнання нечинними та скасування
рішень відповідача №4 та №5 від 31.01.2011
про розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу) та визнання нечинними договорів
№4 та №5 від 31.01.2011 про розстрочення
(відстрочення) грошового зобов'язання
(податкового боргу), колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п.100.1 Податкового кодексу
України, який набрав чинності з 01.01.2011,
розстроченням, відстроченням грошових
зобов'язань або податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього
Кодексу.

Платник податків має право звернутися
до контролюючого органу із заявою про
розстрочення та відстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу.
Платник податків, який звертається до
контролюючого органу із заявою про
розстрочення, відстрочення грошових
зобов'язань, вважається таким, що
узгодив суму такого грошового
зобов'язання (п. 100.2 ПК України).

Відповідно до п.100.4 ст.100 ПК України,
підставою для розстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу
платника податків є надання ним
достатніх доказів існування обставин,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу такого
платника податків, а також
економічного обґрунтування, яке
свідчить про можливість погашення
грошових зобов'язань та податкового
боргу та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків.

Підставою для відстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу
платника податків є надання ним
доказів, перелік яких визначається
Кабінетом Міністрів України, що
свідчать про наявність дії обставин
непереборної сили, що призвели до
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу такого платника
податків, а також економічного
обґрунтування, яке свідчить про
можливість погашення грошових
зобов'язань або податкового боргу
та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
відстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків (п.100.5 ст.100 ПК України).

Вказане кореспондується з нормами
розробленого на підставі 100 ПК України
Порядку розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу) платників податків,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації №1036 від
24.12.2010.

Так, пунктом 3.1 вказаного Порядку
передбачено, що для розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) платник податків
звертається до підрозділу погашення
податкового боргу органу державної
податкової служби за місцем свого
обліку або за місцем обліку такого
грошового зобов'язання (податкового
боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в
якій зазначаються суми податків,
зборів, штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів), пені, сплату яких платник
податків просить розстрочити
(відстрочити), а також строк
розстрочення (відстрочення) та періоди
сплати. При цьому окремо вказуються
суми, строк сплати яких ще не настав, а
також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне
обґрунтування, яке складається з:
переліку обставин, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу, і
доказів існування таких обставин;
аналізу фінансового стану; графіка
погашення розстрочених (відстрочених)
сум; розрахунків прогнозних доходів
платника, що гарантують виконання
графіка погашення.

Підставою для розстрочення грошових
зобов'язань (податкового боргу)
платника податків є надання ним
достатніх доказів існування обставин,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу такого
платника податків, а також
економічного обґрунтування, яке
свідчить про можливість погашення
грошових зобов'язань (податкового
боргу) та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків.

Підставою для відстрочення грошових
зобов'язань (податкового боргу)
платника податків є надання ним
доказів, перелік яких визначається
Кабінетом Міністрів України, що
свідчать про наявність дії обставин
непереборної сили, що призвели до
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу такого платника
податків, а також економічного
обґрунтування, яке свідчить про
можливість погашення грошових
зобов'язань (податкового боргу) та/або
збільшення податкових надходжень до
відповідного бюджету внаслідок
застосування режиму відстрочення,
протягом якого відбудуться зміни
політики управління виробництвом чи
збутом такого платника податків.

Отже, виходячи з наведених
правових норм, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
наявності двох складових, за умови
поєднання яких платник податків має
право на отримання розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) - письмова заява
щодо надання розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) та наявність
економічного обґрунтування
необхідності такого надання.

Як вбачається із закордонного паспорту
позивача (сторінки 28 та 29), 06.12.2010
позивач здійснив перетин кордону
України в напрямку Єревану, що
підтверджується відповідною печаткою
про перетин кордону, та 31.01.2011
повернувся до України, що також
підтверджується відповідною печаткою
про перетин кордону, отже у період з
06.12.2010 по 31.01.2011 позивач перебував за
межами території України.

Вказаний факт також підтверджується
довідкою про придбання авіаквитка,
виданою Київським агентством
повітряних сполучень Кий Авіа, згідно
якої 06.12.2010 позивачем в касі
Кіровоградського філіалу ЗАТ КАПС «Кий
Авіа» придбано квиток для перельоту в
Вірменію в місто Єреван та згідно з
відомостями, отриманими від системи
«Амадеус», на рейсі позивач перебував і
квиток ним використаний.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про фактичну неможливість
підписання та подання позивачем заяви
про розстрочення (відстрочення)
грошового зобов'язання (податкового
боргу), а відтак, про безпідставність
прийнятих відповідачем рішень про
розстрочення (відстрочення) грошового
зобов'язання (податкового боргу) та
укладених на їх підставі договорів.

До того ж, в матеріалах справи відсутнє
економічне обґрунтування необхідності
надання розстрочення (відстрочення)
податкових зобов'язань, а копії
договорів про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) №4 та №5, що надані
позивачем та відповідачем містять
різну дату укладення: 28 січня 2011 року та
31 січня 2011 року, відповідно.

Посилання відповідача на той факт, що
позивач надав довіреність на
представництво його інтересів ОСОБА_1,
який відмовився від підписання акту
перевірки, не приймаються колегією
суддів до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.4.3 наведеного вище
Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
підписання акта виїзної планової чи
позапланової перевірок посадовими
особами суб'єкта господарювання та
посадовими особами органу державної
податкової служби, які здійснювали
перевірку, здійснюється за
місцезнаходженням платника податків, а
у разі здійснення невиїзних
документальних перевірок - у
приміщенні органу державної
податкової служби, куди посадові особи
суб'єкта господарювання письмово
запрошуються для підписання акта до
закінчення строку, передбаченого у
пункті 4.2 цього розділу.

Отже, оскільки позивач є єдиною особою,
яка відповідно до законодавства має
право підпису на акті перевірки або
акті відмови під підписання матеріалів
перевірки, посилання податкового
органу на вказану довіреність не
приймаються колегією суддів до уваги.
До того ж, ця довіреність не може
слугувати доказом того, що ОСОБА_1 мав
повноваження на підписання акту
перевірки з огляду на відсутність
позивача на території України на
момент видачі довіреності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що в частині позовних
вимог про визнання незаконними та
скасування рішень відповідача про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу) №4 від
31.01.2011, №5 від 31.01.2011 та договорів про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу) №4 від
28.01.2011, №5 від 28.01.2011 суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
обставини справи, дійшов законного та
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог. Щодо
визнання незаконним та скасування
податкових повідомлень-рішень №/0
від 03.01.2011, №/0 від 03.01.2011 суд першої
інстанції зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи, дійшов
помилкового висновку про задоволення
позову в цій частині, що відповідно до
ст..202 КАС України є підставою для
скасування постанови суду, внаслідок
апеляційна скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Маловисківської
міжрайонної державної податкової
інспекції (Новоархангельське
відділення) задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року справі №1170/2а-1236/11 - скасувати в
частині задоволення позовних вимог про
скасування податкових
повідомлень-рішень №/0 від 03.01.2011
та №/0 від 03.01.2011, прийнявши нову
постанову в цій частині про відмову в
задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року справі №1170/2а-1236/11 залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко