Справа № 2а/1570/8932/2011
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/8932/2011

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Стеценко О. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Виробниче
об'єднання «Стальканат-Сілур» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, за
участю прокуратури міста Одеси про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року Приватне
акціонерне товариство «Виробниче
об'єднання «Стальканат-Сілур» (далі ПАТ
«ВО «Стальканат-Сілур») звернулось до
суду з позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі Державної податкової
служби (далі СДПІ по роботі з великими
платниками податків у місті Одесі ДПС),
правонаступником якої є
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, за
участю прокуратури міста Одеси, у
якому, з врахуванням уточнень просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 26
вересня 2011 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що висновки акту перевірки
№271/15-2/26209430/66 про завищення ним
податкового кредиту по господарським
операціям з ТОВ «Регион-Трейдинг» і ТОВ
«Енергосинтез» внаслідок укладання
недійсних правочинів є безпідставними,
оскільки органи Державної податкової
служби не мають права в позасудовому
порядку визнавати недійсними
правочини, а оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № є
протиправним, оскільки позивачем
правильно сформовано податковий
кредит на загальну суму 163 321,62 грн.

Відповідач позов не визнав, зазначив,
що угоди позивача з ТОВ
«Регион-Трейдинг» і ТОВ «Енергосинтез»
є нікчемними, укладеними без реальної
мети ведення будь-якої господарської
діяльності і є безтоварними, тому
позивачем завищено суму податкового
кредиту по господарським операціям
зазначеними контрагентами.

Прокурор прокуратури міста Одеси
заперечував проти задоволення позову з
підстав, зазначених відповідачем.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року адміністративний позов -
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення СДПІ по роботі з
великими платниками податків у місті
Одесі № від 26 вересня 2011 року,
яким ПАТ «ВО «Стальканат-Сілур»
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 163 220 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції (штраф) в
розмірі 1 грн.

В апеляційній скарзі СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» є
правонаступником відкритого
акціонерного товариства (далі ВАТ)
«Стальканат». ВАТ «Стальканат»
зареєстроване Центральною районною
адміністрацією м. Одеси,
перереєстровано виконавчим комітетом
Одеської міської ради. Взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби 27 серпня 2002 року, є
платником ПДВ згідно свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ №100288717 від 24
червня 2010 року, індивідуальний
податковий номер 13.

В період з 17 червня 2011 року по 20 червня
2011 року, на підставі наказу начальника
СДПІ №439 від 17 червня 2011 року, СДПІ було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» з питання
правильності визначення суми, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку у податковій
декларації з ПДВ за березень 2011 року
№ від 19 квітня 2011 року, за
результатами якої було складено акт
позапланової невиїзної перевірки
№271/15-2/26209430/66 від 20 червня 2011 року.
Відповідно до висновків акту перевірки
№271/15-2/26209430/66 встановлено порушення
ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» п.198.3, п.198.4
ст.198 ПК України в результаті чого
завищено різницю між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ у березні 2011 року на
загальну суму 526 415,33 грн., завищено суму
бюджетного відшкодування на суму 2 718 122
грн. в березні 2011 року.

На підставі Акту перевірки
№271/15-2/26209430/66 СДПІ 06 липня 2011 року
прийняло податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу було зменшено суму бюджетного
відшкодування у березні 2011 року на 2 718
122 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 2 038 591 грн.

ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» оскаржило
зазначене податкове
повідомлення-рішення до Державної
податкової адміністрації (далі ДПА) в
Одеській області. За результатами
розгляду скарги позивача, ДПА в
Одеській області прийнято рішення
№32302/10/25-0007 від 16 вересня 2011 року про
результати розгляду первинної скарги,
яким податкове повідомлення-рішення
№ від 06 липня 2011 року було
скасовано в частині суми завищення
бюджетного відшкодування на 2 554 902 грн.
та у частині застосованих штрафних
(фінансових) санкцій на 2 038 590 грн., в
решті скарга ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» була залишена без
задоволення.

За результатами розгляду ДПА в
Одеській області вищевказаної скарги
СДПІ прийняло податкове
повідомлення-рішення № від 26
вересня 2011 року, яким зменшила позивачу
суму бюджетного відшкодування з ПДВ у
березні 2011 року на 163 220 грн. та
застосувала штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1 грн. Не погоджуючись
з вказаним податковим
повідомленням-рішенням ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» оскаржило його до
ДПА в Одеській області. Рішенням ДПА в
Одеській області №36536/10/25-0007 від 24
жовтня 2011 року скарга ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» була залишена без
розгляду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що податковим органом
протиправно прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26 вересня 2011
року №, оскільки позивач
правильно сформував податковий кредит
на загальну суму 163 321,62 грн.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Податкового кодексу України,
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

В апеляційній скарзі СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів вказується, що
рішення суду першої інстанції є
неправильним, підлягає скасуванню з
відмовою у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, оскільки
господарські операції між позивачем та
ТОВ «Регион-Трейдинг» і ТОВ
«Енергосинтез» є нікчемними,
укладеними без реальної мети ведення
будь-якої господарської діяльності і є
безтоварними, оскільки згідно даних
податкової звітності та інформаційних
баз ДПС вказані контрагенти позивача
не мають основних фондів та трудових
ресурсів, які підприємства могли б
використовувати при здійсненні
фінансово-господарської діяльності.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.198.1. ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, зокрема, виникає у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно п.198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи та
акту перевірки позивач здійснював
господарські операції з отримання
товарів з контрагентами ТОВ
«Регион-Трейдинг» і ТОВ
«Енергосинтез».

За рахунок здійснення вказаних
операцій ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»
сформувало податковий кредит.

Відповідно п.198.6. ст. 198 цього ж Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно ст. 201 ПК України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).
Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби. У
разі звільнення від оподаткування у
випадках, передбачених ст. 197 цього
розділу, у податковій накладній
робиться запис «Без ПДВ» з посиланням
на відповідний пункт та/або підпункт
ст. 197 цього Кодексу. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Юридичним фактом, який породжує право
платника на податкову вигоду (зокрема,
у вигляді права на зменшення об'єкта
оподаткування ПДВ на суму податкового
кредиту), є реальність господарської
операції.

За відсутністю факту придбання товарів
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення
господарської операції є первинні
документи, які свідчать про фактичну
поставку товарів продавцем та їх
отримання покупцем, документи,
підтверджуючі використання вказаних
товарів у власній господарської
діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

У ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» містяться вимоги
до первинних документів, зокрема вони
повинні бути складені під час
здійснення господарських, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення та мати таки обов`язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.1.,2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24 травня 1995 року, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення. При
реалізації товарів за готівку
допускається складання первинного
документа не рідше одного разу на день
на підставі даних касових апаратів,
чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

З матеріалів справи вбачається, що 26
січня 2011 року та 20 січня 2011 року між
позивачем (покупцем) та ТОВ
«Регион-Трейдинг» (постачальником)
було укладено договори поставки №324 і
№20/01 відповідно, предметом яких було
передання постачальником замовнику
продукції для власних виробничих
потреб асортимент, якість, кількість та
ціни якої визначаються у
специфікаціях, які є додатками до цього
договору. На виконання вказаного
договору ТОВ «Регион-Трейдинг»
здійснило поставку ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» наступних товарів:
свинець С2 чушка ГОСТ 3778-98, круг бронзи
БрАЖ 9-4, лист мідний М1 ф28 мм.

Факт поставки підтверджується
видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
подорожніми листками вантажного
автомобіля, випискою із сертифіката
якості. Згідно товарно-транспортних
накладних транспортування вказаного
товару здійснювалось ТОВ «Стрим Трейд
Лоджистик» на підставі договору №918
від 01 листопада 2010 року про надання
послуг по перевезенню вантажів в
міжнародному та внутрішньодержавному
сполученні, укладеного з ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур». Отримання
позивачем вказаного товару, окрім
іншого, підтверджується записами у
книзі реєстрації довіреностей
Харцизького філіалу ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур», розпочатого 01
січня 2011 року, журналі реєстрації
довіреностей за 2011 рік Одеського
філіалу ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»,
книзі реєстрації транспортних засобів.
Використання позивачем отриманого від
ТОВ «Регион-Трейдинг» товару, зокрема
чушкового свинцю у власній
господарській діяльності
підтверджується лімітно-заборними
картками. Згідно умов договорів від 20
січня 2011 року та 26 січня 2011 року ПрАТ
«ВО «Стальканат-Сілур» здійснило
оплату отриманих від ТОВ «Регион
Трейдинг» товарів, що підтверджується
виписками з банківських рахунків ПрАТ
«ВО «Стальканат-Сілур». По факту
поставки ТОВ «Регион-Трейдинг» товарів
на користь ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»
ним були виписані позивачу податкові
накладні №1 від 04 лютого 2011 року, №5 від
10 лютого 2011 року, №10 від 16 лютого 2011
року, №11 від 16 лютого 2011 року, №17, №18,
№19 від 24 лютого 2011 року, на загальну
суму податкового кредиту 61 687,65 грн.
Зазначена сума ПДВ, сплачена позивачем
у складі вартості товарів, придбаних у
ТОВ «Регион-Трейдинг», була віднесена
ним до складу податкового кредиту з ПДВ
у лютому 2011 року.

З матеріалів справи також вбачається,
що 25 січня 2011 року між ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» (споживач) та ТОВ
«Енергосинтез» (постачальник) було
укладено договір №37/11-Г/310 на
постачання природного газу, згідно з
умовами якого постачальник
зобов'язується передати споживачеві у
власність природний газ у кількості та
терміни, зазначені нижче, а споживач
зобов'язується прийняти і оплатити газ
на умовах, вказаних у договорі. Згідно з
п. 2.1. кількість газу, що поставляється
за даним договором складає 2 520 000 метрів
кубічних. Згідно з п.2.4. вказаного
договору фактична кількість
поставленого природного газу
фіксується сторонами в актах про
приймання природного газу, що
підписуються після закінчення кожного
місяця постачання газу. Відповідно до
п.3.1 договору термін постачання газу
встановлено з 01 лютого 2011 року по 31
грудня 2011 року. Зазначеним договором
передбачено, що постачальник передає
споживачеві газ в газотранспортній
системі ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз
України». Оплата за природний газ
проводиться споживачем у такому
порядку: 34% від вартості запланованого
місячного обсягу газу не пізніше ніж за
5 банківських днів до початку місяця
поставки; 33% - до 5 числа місяця поставки;
33% - до 15 числа місяця поставки. Для
забезпечення транспортування
природного газу 10 листопада 2010 року
ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» (замовник)
уклало з ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» (виконавець)
договір №49-Од/1279 на транспортування
природного газу. Згідно з п.1.1 даного
договору виконавець зобов'язується
здійснити транспортування
трубопровідним транспортом природного
газу замовника від пунктів
прийому-передачі газу магістральними
трубопроводами до пункту призначення -
газорозподільчої станції, а замовник
зобов'язується сплатити за
транспортування газу встановлену
плату. 01 січня 2010 року ПрАТ «ВО
«Стальканат Сілур» уклало з ВАТ
«Одесагаз» договір №00701Н-П/472 на облік
та транспортування природного газу для
потреб промисловості та
госпрозрахункових установ та
організацій предметом якого є
транспортування та споживання
природного газу.

За наслідками поставки газу на
підставі договору №37/11-Г/310 ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» і ТОВ
«Енергосинтез» складено акт
прийому-передачі обсягу природного
газу від 28 лютого 2011 року №32, згідно з
яким позивачем прийнято 232,284 тис. м. куб.
природного газу на суму 648 808,24 грн., в
тому числі ПДВ 108 134,71 грн. ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур» використовував
природний газ у роботі виробничого
обладнання підприємства, про що
свідчать відповідні режимні картки.
Оплата Позивачем отриманого від ТОВ
«Енергосинтез» природного газу
підтверджується виписками з
банківського рахунку ПрАТ «ВО
«Стальканат-Сілур». По факту поставки
ТОВ «Енергосинтез» природного газу на
користь ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»
ним були виписані позивачу податкові
накладні №5 від 04 лютого 2011 року, №13 від
15 лютого 2011 року, №36 від 24 лютого 2011
року на загальну суму 101 633,96 грн.
Зазначена сума ПДВ у розмірі 101 633,96 грн.,
сплачена позивачем у складі вартості
природного газу, придбаного у ТОВ
«Енергосинтез», була віднесена ним до
складу податкового кредиту з ПДВ у
лютому 2011 року.

Проаналізувавши надані позивачем суду
первинні документи, колегія судді
вважає, що вони оформлені належних
чином відповідно до ст. 201 ПК України та
Закону України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні».

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія вважає, що дані первинні
документи підтверджують правомірність
формування сум податкового кредиту по
операціям ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур»
з його вищезазначеними контрагентами,
а також реальність здійснення вказаних
операцій.

Що стосується доводів апелянта щодо
відсутності у ТОВ «Регион-Трейдинг»,
ТОВ «Енергосинтез» основних фондів та
трудових ресурсів, які підприємства
могли б використовувати при здійсненні
фінансово-господарської діяльності, то
колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, оскільки чинним
законодавством чітко не
регламентована обов'язкова кількість
необхідних ресурсів для здійснення тої
чи іншої діяльності.

Колегія суддів не бере до уваги доводи
апелянта щодо відсутності реальності
настання правових наслідків по
здійсненню господарських операцій
позивача з його контрагентами,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну, або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з вищевикладених фактів та
доказів, що їх підтверджують, колегія
суддів вважає, що сторони договору
діяли виключно для досягнення
економічних результатів та з метою
отримання прибутку.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Судова колегія вважає, що договори
поставки, укладені позивачем з ТОВ
«Регион-Трейдинг», ТОВ «Енергосинтез»
відповідають вимогам ст. 203 ЦК України,
недійсність таких договорів прямо
законом не встановлена, вказані
договори не визнавались судом
недійсними, а отже є чинними.

Виходячи з всього вищезазначеного,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
№ від 26 вересня 2011 року, оскільки
позивачем правильно сформовано
податковий кредит у розмірі 163 321,62 грн.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
(після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв