Справа № 2а-3831/11/2170
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3831/11/2170

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2012 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Виконавчої
дирекції Херсонського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, Херсонської міської
виконавчої дирекції обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання нечинним
та скасування рішення від 01.07.2011 року
№ 1075 про повернення коштів та
застосування фінансових санкцій та
стягнення заборгованості в сумі 1358,25
грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач, або ФОП ОСОБА_2) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Виконавчої дирекції Херсонського
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі -
відповідач - 1), Херсонської міської
виконавчої дирекції обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - відповідач - 2), в
якому, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, позивачка
просила: визнати нечинним та скасувати
рішення відповідача від 01.07.2011 року №
1075 про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності;
стягнути з відповідачів 1079 грн. 56 коп.
заборгованості з виплати
матеріального забезпечення, 3% річних у
сумі 62 грн. 22 коп. та збитки від інфляції
у сумі 216 грн. 47 коп., а
всього 1358 грн. 25 коп.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 липня
2012 року у задоволенні вказаних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення її вимог в
повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
17 червня 2011 року, на підставі наказу
директора виконавчої дирекції
Херсонського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від 29
березня 2011 року № 61-СВ та направлення №
686 від 08 червня 2011 року, було проведено
планову перевірку ФОП ОСОБА_2 з
питань правильності нарахування,
призначення та своєчасності виплати
допомог за рахунок коштів соціального
страхування за період з 01.04.2010
року по 01.04.2011 рік.

При перевірці правильності
призначення та обчислення допомоги по
листах непрацездатності встановлено
порушення законодавства, а саме: пункту
14 Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266,
в частині неправильного розрахунку
середньоденної заробітної плати для
нарахування допомоги по вагітності та
пологах. Переплата склала 2159,11 грн. (л/н
№ 321057 від 25.10.2010 року ОСОБА_3).
Середньоденна допомога по тимчасовій
непрацездатності в 2010 році не
перевищує середньоденну заробітну
плату по Підприємству. Заборгованість
з виплати допомоги по тимчасовій
непрацездатності станом на 01.01.2011 року
відсутня. За перевіряємий період
допомоги на поховання застрахованих
осіб або членів їх сімей не
призначались та не виплачувались.
Таким чином, в результаті перевірки
встановлена переплата за рахунок
коштів соціального страхування в сумі
2159,11 грн.

На підставі зазначеного акту 01.07.2011
року винесено рішення № 1075 про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності, а
саме про повернення неправомірних
витрат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням в
сумі 2159,11 грн., та застосування штрафу у
розмірі 50% від суми неправомірно
втрачених коштів - 1079,56 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням
позивачка звернулась до суду з даним
позовом.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні вимог
ФОП ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем доведено правомірність
своїх дій під час здійснення перевірки
та прийняття рішення щодо повернення
коштів Фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності до ФОП ОСОБА_2

Апелянтом, в поданій апеляційній
скарзі, не заперечується факту
порушення абзацу 3 пункту 14 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року
№ 1266 в частині неправильного
розрахунку середньоденної заробітної
плати для нарахування допомоги по
вагітності та пологах, що призвело до
переплати при виплаті допомоги по
вагітності та пологах за листком
непрацездатності № 321057 від
25.10.2010 року в сумі 2159,11 грн., проте,
апелянт не згоден з кваліфікацією цієї
суми як переплату за рахунок коштів
соціального страхування, мотивуючи це
тим, що сама виплата та переплата
допомоги застрахованій особі була
здійснена ФОП ОСОБА_2 за
рахунок її коштів, а не коштів Фонду
(страхових коштів) і за період з 01.01.2010
року по день подання позову за Фондом
рахується заборгованість в сумі 4427,02
грн.

Однак, колегія суддів не погоджується з
вказаними доводами апелянта з огляду
на викладене.

Згідно абз. 6 п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 01 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом (цей Закон набрав
чинності з 1 січня 2011 року).

Пунктами 10 та 11 статті 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», в редакції, яка була чинна
до 01.01.2011 року, були
визначені значення термінів «страхові
внески» та «страхові кошти»: страхові
внески - відрахування на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
страхові кошти - акумульовані страхові
внески для здійснення матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг за цим Законом.

Абзацом 1 та 2 частини 1 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, яка була чинна
до 01.01.2011 року), встановлено, що
страхувальники-роботодавці сплачують
до Фонду різницю між нарахованими для
роботодавців і найманих працівників
страховими внесками та витратами,
пов'язаними з наданням матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам відповідно до
цього Закону.

Перерахування зазначених сум шляхом
безготівкових розрахунків
здійснюється
страхувальниками-роботодавцями один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що виплачені
застрахованій особі кошти
роботодавця-страхувальника в якості
допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами, вважалися не коштами
роботодавця-страхувальника, а коштами
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Згідно вимог пункту 14 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року
№ 1266, середньоденна заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення)
обчислюється шляхом ділення
нарахованої за розрахунковий період
заробітної плати (оподатковуваного
доходу, грошового забезпечення), з якої
сплачувалися страхові внески: на
кількість відпрацьованих робочих днів
у розрахунковому періоді - за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням (у частині призначення
допомоги по тимчасовій
непрацездатності), і від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, в частині призначення
допомоги по тимчасовій
непрацездатності (крім розрахунку
страхових виплат добровільно
застрахованим особам) та для оплати
перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
роботодавця; на кількість календарних
днів за розрахунковий період (без
урахування календарних днів, не
відпрацьованих з поважних причин, -
тимчасова непрацездатність, відпустка
у зв'язку з вагітністю та пологами,
відпустка по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
шестирічного віку за медичним
висновком для розрахунку допомоги по
вагітності та пологах за страхуванням
у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням)
- за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням на випадок
безробіття і від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності (крім допомоги по
тимчасовій непрацездатності), для осіб,
робочий час яких у зв'язку з
особливостями умов праці не піддається
точному обліку, для осіб, які робочий
час розподіляють на свій розсуд (робота
вдома, страховий агент тощо), та для
добровільно застрахованих осіб та
осіб, які сплачують єдиний податок за
усіма видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Для військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу,
календарні дні тимчасової
непрацездатності і відпустки у зв'язку
з вагітністю та пологами з
розрахункового періоду не
виключаються; на кількість календарних
днів у розрахунковому періоді - за
страхуванням на випадок безробіття для
осіб, які виконували роботи (надавали
послуги) згідно з цивільно-правовими
договорами.

Середньоденна (середньогодинна)
заробітна плата (дохід, грошове
забезпечення) не може перевищувати
максимальну суму (граничну величину)
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) та оподатковуваного
доходу (прибутку), з яких сплачуються
страхові внески, в розрахунку на один
день (годину), яка обчислюється шляхом
ділення встановленого її розміру в
останньому місяці розрахункового
періоду: на норму робочого часу цього
місяця - за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням
(у частині призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності), і від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності, в
частині розрахунку допомоги по
тимчасовій непрацездатності (крім
розрахунку страхових виплат
добровільно застрахованим особам) та
для оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
роботодавців; на середньомісячну
кількість календарних днів (30,44) - для
розрахунку допомоги по вагітності та
пологах за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
за страхуванням на випадок безробіття
і від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності (крім
допомоги по тимчасовій
непрацездатності), для осіб, робочий
час яких у зв'язку з особливостями умов
праці не піддається точному обліку,
осіб, які робочий час розподіляють на
свій розсуд (робота вдома, страховий
агент тощо), для добровільно
застрахованих осіб та осіб, які
сплачують єдиний податок за всіма
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

У разі коли середня заробітна плата
(грошове забезпечення) обчислюється
відповідно до пункту 10 цього Порядку,
середньоденна заробітна плата (грошове
забезпечення) за один календарний день
визначається шляхом ділення тарифної
ставки (посадового окладу) або її
частини на середньомісячну кількість
календарних днів (30,44), а за один робочий
день (годину) - на середньомісячну
кількість робочих днів (годин),
установлену на підприємстві (у
структурному підрозділі або за
індивідуальним графіком роботи).

У разі коли страхові виплати
призначаються виходячи з розміру
середньомісячної заробітної плати,
середньомісячна заробітна плата
обчислюється шляхом множення
середньої заробітної плати за один
календарний день на середньомісячну
кількість календарних днів (30,44).

Якщо середня заробітна плата
обчислюється відповідно до абзацу
третього пункту 9 цього Порядку,
середньоденна заробітна плата за один
робочий день (годину) визначається
шляхом ділення нарахованої заробітної
плати на середньомісячну кількість
робочих днів (годин), встановлену на
підприємстві (у структурному
підрозділі) у розрахунковому періоді.

За таких обставин, враховуючи, що під
час проведення спірної перевірки були
виявлені порушення пункту 14 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України
від 26.09.2001 року № 1266, в частині
розрахунку середньоденної заробітної
плати для нарахування допомоги по
вагітності та пологах в робочих днях,
які не заперечуються апелянтом,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності винесення рішення від
01.07.2011 року № 1075 про повернення коштів
Фонду.

Крім того, як вірно зазначено судом
першої інстанції, пункт 6 частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» надає повноваження
відповідачу-1 накладати фінансові
санкції та адміністративні штрафи,
передбачені цим Законом та іншими
актами законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 30 цього Закону,
страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що відповідач-1
правомірно застосував до ФОП ОСОБА_2
фінансові (штрафні) санкції в таких
розмірах: штраф у розмірі 50% від суми
неправомірно витрачених коштів - 1079,56
грн.

За таких обставин, враховуючи наведені
норми законів, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, та вважає, що постанова
прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року по справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Виконавчої дирекції
Херсонського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
Херсонської міської виконавчої
дирекції обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
нечинним та скасування рішення від
01.07.2011 року № 1075 про повернення коштів
та застосування фінансових санкцій та
стягнення заборгованості в сумі 1358,25
грн. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/