Справа № 2а/2470/3692/11
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 березня 2014 р.
м. Чернівці Справа №
2а/2470/3692/11

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання: Червоняк
У.С.,

від позивача - Чернушка Й.І.,

від відповідача - Фуштей М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом дочірнього підприємства
"Чернівецький облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "ДАК
"Автомобільні дороги України" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Чернівецький
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(позивач) звернулося до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області (відповідач) про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 08.04.2005р. за
№/0 - про сплату податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість та за №/0 - про завищення
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ДПІ у м. Чернівці (правонаступник ДПІ у
м. Чернівцях) в акті перевірки
зазначило, що Підприємством у вересні
2004 року порушено п.п 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» №168-ВР від 03.04.97р. Внаслідок
вказаного зроблено неправильний, як
вважає позивач, висновок та прийняті
рішення щодо завищенного від'ємного
значення по ПДВ в сумі 966547,0 грн. й
заниженного податку на додану вартість
в сумі 200120,0 грн. із застосуванням
штрафних санкцій в розмірі 80048,0 грн.

Як стверджує позивач, суми
донарахованого ПДВ та зменшеного
податкового кредиту виникли внаслідок
невизнання ДПІ у м. Чернівці в частині
придбання позивачем нематеріального
активу, який підлягає амортизації, а
саме: господарської операції,
здійсненої на підставі Договору №131/08
від 13.08.2004р., укладеного між ДП
"Чернівецький облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" та АТЗТ Авіакомпанія
"Вітаїр". При цьому, ДПІ у м. Чернівці не
врахувало, що даний придбаний
нематеріальний актив безпосередньо
пов'язаний з основною статутною
діяльністю позивача, буде
використовуватися у господарській
діяльності значно більше року,
підлягає амортизації та відповідає
вимогам, встановленим наказом Мінфіна
України від 18.10.99р. №242 «Про
затвердження Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку,
зареєстрованого в Мін'юсті України від
02.11.1999р. за №750/4043.

Позивач також не погоджується з
твердженням відповідача про
фінансування топографо-геодезичної і
картографічної діяльності за рахунок
Державного бюджету України, так як
чинне законодавство надає можливість
певному колу замовників за власний
рахунок здійснювати фінансування
таких робіт.

Таким чином, позивач вважає прийняті
податкові повідомлення-рішення
безпідставними та такими, що
підлягають визнанню недійсними.

Відповідач позов не визнав, надав
письмові заперечення, де повідомляє
наступне.

За результатами проведеної планової
документальної перевірки правильності
обчислення та своєчасності сплати до
бюджету сум ПДВ по уточненій
декларації за вересень 2004 року
дочірнього підприємства "Чернівецький
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
складено акт №1211/130/23-4/31963989 від 18.03.2005р.
Зокрема, встановлено що за
перевіряємий період податкове
зобов'язання складає 715139 грн., а саме:
обсяг операцій, що оподатковуються за
ставкою 20% становить 3575700 грн., сума ПДВ -
715139 грн., сума дозволеного податкового
кредиту складає 515019,33 грн., а саме:
придбані з ПДВ на митній території
України товари (роботи, послуги),
вартість яких включається до складу
валових витрат виробництва (обігу), та
основні фонди, які підлягають
амортизації для здійснення операцій,
які підлягають оподаткуванню на суму
2575099,67 грн., ПДВ - 515019,33 грн.

ДП "Чернівецький облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
звернулося до Південної залізниці з
клопотанням надати фінансову допомогу
в сумі 7 млн. грн. для виконання
аерофотознімальних робіт та
картографічного дослідження території
Чернівецької області з складним
рельєфом з метою прогнозування
стихійної руйнації інженерних споруд
автодоріг загального користування.
Вказана поворотна допомога надійшла на
рахунок позивача та в свою чергу була
перерахована на рахунок АТЗТ
Авіакомпанія "Вітаїр" за проведення
аерофотознімальних робіт згідно
укладеного Договору №131/08 від 13.08.2004р.
АТЗТ Авіакомпанія "Вітаїр" надало
податкову накладну №51 від 18.08.04р. на
загальну суму 7 млн. грн. Представниками
сторін підписано акт виконаних робіт
від 30 вересня 2004 року. Згідно протоколу
погодження договірної ціни на
виконання аерофотознімальних робіт в
Чернівецькій області загальна
вартість виконаних робіт складає 7 млн.
грн.

ДП "Чернівецький облавтодор"
звернулося до Південної залізниці з
проханням надану поворотну фінансову
допомогу, згідно договору від 13.08.04р. в
сумі 7 млн. грн., визначити як
безповоротну.

Відповідач вказує, що в акті ГВПМ ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва щодо
проведення зустрічної перевірки АТЗТ
Авіакомпанія "Вітаїр" з ДП
"Чернівецький облавтодор" зазначено, що
провести зустрічну перевірку АТЗТ
Авіакомпанія "Вітаїр" не має
можливості, так як підприємство за
юридичною адресою не знаходиться.

Відповідач зазначає, що підприємством
порушено пп. 7.4.4 п. 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», так як видача спеціальних
дозволів на здійснення
топографо-геодезичних і
картографічних робіт та контроль за
додержанням умов цих дозволів
фінансується за рахунок Державного
бюджету України, відповідно до ст. 21
Закону України «Про
топографо-геодезичну і картографічну
діяльність».

Отже, за вказані порушення застосовано
штрафну санкцію відповідно до ст. 17 п.
17.1.3 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Відповідно до ухвали суду від 20.09.2013р. у
справі було призначено
судово-економічну експертизу, на
вирішення якої поставлено наступні
питання: чи підтверджується
документально і нормативно висновки
ДПІ у м. Чернівцях, викладені в акті
документальної перевірки від 18.03.2005р.
щодо завищеного від'ємного значення по
податку на додану вартість в сумі
966547,00грн. й заниженого податку на
додану вартість в сумі 200120,00грн.
позивачем за вересень 2004 року; чи
достатньо документів: договору, акту
виконаних робіт, платіжних доручень
для включення до складу валових витрат;
чи мало підприємство право на
включення до податкового кредиту
витрат по сплаті податку на додану
вартість при наявності податкової
накладної та акту виконаних робіт.

Експертизою щодо вказаних питань
встановлено, що висновки, викладені в
акті перевірки №1211/130/23-4/31963989 від
18.03.2005р. «Про результати документальної
перевірки правильності обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
ПДВ дочірнім підприємством
«Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» за
період з 01.09.2004р. по 30.09.2004р.», складеному
фахівцями ДПІ у м. Чернівці щодо
завищення від'ємного значення по
податку на додану вартість в сумі 966547,00
грн. й заниження податку на додану
вартість в сумі 200120,00 грн. позивачем за
вересень 2004 року, документально та
нормативно не підтверджується; у
відповідності до вимог пп. 7.4.1 та 7.4.5 п.7.4
ст. 7, пп. 7.5.1 п.7.5 ст.7, п.1.7.ст.1 Закону
України «Про податок на додану
вартість», право платника податку на
додану вартість на формування
податкового кредиту шляхом включення
до його складу сум податку, сплачених
(нарахованих) у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації, виникає на підставі
належним чином оформленої податкової
накладної.

Відповідачем надано до суду
заперечення на висновок
судово-економічної експертизи, де
міститься посилання на те, що
експертами не було враховано наявну в
матеріалах справи постанову
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 23.01.2013 року, якою було
винесено рішення по кримінальній
справі, порушеної стосовно ОСОБА_4 за
ознаками в його діяннях складів
злочинів. Так, вказує відповідач, в
постанові йдеться про те, що судом
встановлено злочинність дій ОСОБА_4, що
діяв з особистих інтересів та в
інтересах третіх осіб, як службова
особа в першій половині жовтня 2004 року
підписав від імені підприємства та
скріпив печаткою завідомо неправдивий
офіційний документ - примірник акту без
номера від 30.09.2004 року «виконаних робіт
згідно договору 131/08 по забезпеченню
при виконанні аерофотознімальних
робіт від 13.08.2004 року» в якому містились
неправдиві дані про виконання АТЗТ
«Авіакомпанія «Вітаїр» умов вказаного
договору у повному обсязі, тобто
вартість цих робіт - 7 млн. грн., хоча
роботи на час підписання актів не були
виконані та будь-які результати на
підприємство не поступили.

На підставі викладеного, відповідач
наполягає на правомірності прийнятих
ним податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, вказав, що в задоволенні позову
слід відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали
адміністративної справи, встановивши
фактичні обставини в справі,
проаналізувавши чинне на момент
виникнення спірних відносин
законодавство, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі з наступних підстав.

Судом вставлено, що дочірнє
підприємство "Чернівецький облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
зареєстроване рішенням Чернівецької
Ради народних депутатів №ю1130124 від
16.05.2002 року, створено відповідно до
наказу Державної служби автомобільних
доріг України від 09.04.2002 р. №156 на
власності ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги
України".

Позивач є підприємством з державною
формою власності і виконує, зокрема,
роботи з будівництва, реконструкції,
ремонту та утримання автомобільних
доріг, мостів, інших споруд та
елементів обстановки доріг та роботи з
інженерно-геологічними,
топо-геодезичними та
інженерно-гідрометеорологічними
вишукуваннями.

Позивач звернувся до начальника
Південної залізниці з клопотанням
надати фінансову допомогу в розмірі 7
млн. грн. для виконання
аерофотознімальних робіт та
картографічного дослідження території
Чернівецької області зі складним
рельєфом з метою прогнозування
стихійної руйнації інженерних споруд
автодоріг загального користування. На
розрахунковий рахунок позивача
надійшли вказані кошти (поворотна
фінансова допомога).

Разом з тим, між ДП «Чернівецький
облавтодор» (Замовник) та АТЗТ
Авіакомпанія «Вітаїр» (Виконавець)
укладено договір №131/08 від 13.08.2004 року
по забезпеченню при виконанні
аерофоознімальних робіт, відповідно до
якого Замовник замовляє, а Виконавець
здійснює чи контролює весь комплекс
заходів по виконанню
аерофотознімальних робіт території
Чернівецької області з складним
рельєфом.

Вартість робіт складає 7 млн. грн., у
тому числі ПДВ - 1 166 666,67грн., оплата
здійснюється шляхом 100% передоплати на
р/р Виконавця. Договір підписано від
імені повноважних представників та
скріплено печатками підприємств.

Регулювання відносин у галузі
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності на момент
виникнення спору здійснювався Законом
Україи «Про топографо-геодезичну і
картографічну діяльність» від 23.12.1998
року №353-ХІV.

Відповідно до ст. 21 Закону №353 (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних відносин) загальнодержавні
топографо-геодезичні і картографічні
роботи фінансуються за рахунок
Державного бюджету України.

Фінансування спеціальних
топографо-геодезичних і
картографічних робіт, що виконуються
за рішенням Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування, провадиться
відповідно за рахунок бюджету
Автономної Республіки Крим, місцевих
бюджетів.

Інші замовники спеціальних
топографо-геодезичних і
картографічних робіт здійснюють
фінансування цих робіт за власний
рахунок відповідно до укладених
договорів.

Вказане вище свідчить про те, що такі
роботи фінансуються не виключно за
рахунок джерел державного і місцевого
бюджетів, а можуть бути фінансованими і
за рахунок інших коштів. Тобто, якщо
замовником не є держава, місцева
державна адміністрація чи орган
місцевого самоврядування, то замовники
за власний рахунок здійснюють
фінансування таких робіт.

У відповідності до Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV
та Положення (Стандартів)
бухгалтерського обліку в Україні,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.02.1999 року №87 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 21.06.1999 року за
№391/3684, бухгалтерський облік базується
на даних первинних документів, які
підтверджують здійснення
господарських операцій.

Згідно ст. 1 Закону № 996-XIV, первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію
та підтверджує її здійснення.

Стаття 9 Закону передбачає, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи.

Первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити, а саме назву
документа (форми) дату і місце
складання назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, документальним підтвердженням
фінансово-господарських операцій між
позивачем та АТЗТ Авіакомпанія
«Вітаїр» - є належним чином оформлені
первинні документи.

Порядок обчислення і сплати податку на
додану вартість на момент виникнення
спору, регулював Закон України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997р.
№168/97-ВР.

Податковий кредит, у відповідності до
п. 1.7 Закону №168/97-ВР - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Податковий кредит, як передбачає пп. 7.4.1
п.7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того,
чи такі товари (послуги) та основні
фонди почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного
податкового періоду, а також від того,
чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит,
відповідно до пп. 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону
№168/97-ВР, вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Поставка товарів (робіт, послуг), як
встановлено п. 7.1 ст. 7 Закону №168/97-ВР
здійснюється за договірними
(контрактними) цінами з додатковим
нарахуванням податку на додану
вартість.

Згідно пп. 7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону №168/97-ВР,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну, що має
містити зазначені окремими рядками:
порядковий номер податкової накладної;
дату виписування податкової накладної;
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх
кількість (обсяг, об'єм); повну або
скорочену назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ціну поставки
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у
цифровому значенні; загальну суму
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

У відповідності до п. 7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону
№168/97-ВР, податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

В матеріалах справи є в наявності
податкова накладна №51 від 18.08.2004р. та
акт виконаних робіт від 30.09.2004р., що
містять всі обов'язкові реквізити,
згідно яких АТЗТ Авіакомпанія «Вітаїр»
на замовлення ДП «Чернівецький
облавтодор» виконано в повному обсязі
та оформлено належним чином
аерофотознімальні роботи на загальну
суму 7 млн. грн., у тому числі ПДВ - 1 166 666,67
грн., а ДП «Чернівецький облавтодор»
оплатив вказані роботи у повному
обсязі.

В акті перевірки відповідачем зроблено
висновок про те, що позивачем віднесено
до податкового кредиту суму ПДВ в
розмірі 1 166 666,67 грн. за
фінансово-господарськими операціями
щодо організації виконання
аерофотознімальних робіт на загальну
суму 7 млн. грн., вартість яких не
відноситься до складу валових витрат.

Однак, податковий кредит звітного
періоду, відповідно до пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7
Закону №168/97-ВР складається із сум
податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Згідно з положеннями Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, що був
чинний на момент виникнення спірних
відносин, валові витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
їх складу, зокрема, включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати
з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7
цієї статті (п.5.1 ст. 5 Закону № 334/94-ВР).

Датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу), згідно пп. 11.2.1 п.11.2
ст. 11 Закону № 334/94-ВР, вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Таким чином, у відповідності до
викладених вище вимог законодавства,
чинного на момент виникнення спору,
позивач мав право на віднесення у
серпні 2004 року до складу податкового
кредиту суму ПДВ у розмірі 1 166 666, 67 грн.
по господарській операції щодо
проведення аерофотознімальних робіт
АТЗТ Авіакомпанія «Вітаїр» в рамках
укладеного договору №131/08 від 13.08.2004
року по забезпеченню при виконанні
аерофотознімальних робіт на підставі
належним чином оформленої податкової
накладної, виписаної виконавцем.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів суду
правомірності прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивач надав суду
обґрунтовані пояснення, підтверджені
допустимими доказами, щодо
протиправності винесення відповідачем
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Позивачем заявлено вимогу стягнути з
відповідача судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

В матеріалах справи доказом судових
витрат, понесених позивачем є платіжне
доручення №741 від 27 травня 2005р. про
сплату державного мита в розмірі 85 грн.
та судові витрати, пов'язані з
проведенням судово-економічної
експертизи, які відповідно до акту
здачі-приймання висновку судової
експертизи №11088/11089/13-45 від 28 січня 2014
року становлять 8 390,00 грн., а тому суд
присуджує повернути на користь
позивача судові витрати в розмірі 8
475,80грн. з Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати недійсними податкові
повідомлення рішення Державної
податкової інспекції в м. Чернівці
№/0 від 08.04.2005р. та №/0 від
08.04.2005р.

3. Стягнути з Державного бюджету на
користь позивача судові витрати в
розмірі 8 475 (вісім тисяч чотириста
сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 10 березня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка