Справа № 2а-1870/6140/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/8916/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року у справі за її позовом до
Роменського міськрайонного суду
Сумської області, третя особа -
Територіальне управління Державної
судової адміністрації в Сумській
області про скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Роменського
міськрайонного суду Сумської області,
третя особа - Територіальне управління
Державної судової адміністрації в
Сумській області про визнання
незаконним та скасування наказу
Роменського міськрайонного суду
Сумської області №14-К від 11.06.2012 року,
яким робочий день 31.05.2012 року визнано
прогулом.

Позов мотивовано тим, що оскаржуваний
наказ №14-К від 11.06.2012 року є
необґрунтованим, безпідставними і
незаконними, оскільки його видано з
грубим порушенням вимог трудового
законодавства України, а тому він
підлягає скасуванню.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ
Роменського міськрайонного суду
Сумської області №14-К від 11 червня 2012
року про визнання робочого дня ОСОБА_2,
судді Роменського міськрайонного суду
Сумської області, 31.05.2012 року прогулом і
непроведення оплати за роботу.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції, а постанову
суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2, працює на
посаді судді Роменського
міськрайонного суду Сумської області.

11.06.2012 року головою Роменського
міськрайонного суду Сумської області
видано наказ № 14-К, відповідно до якого
робочий день судді Роменського
міськрайонного суду Сумської області
ОСОБА_2 31 травня 2012 року вважати
прогулом і оплату за роботу не
проводити.

Підставою для видання спірного наказу
стала доповідна записка заступника
голови Роменського міськрайонного
суду Сумської області, акт від 31.05.2012
року про перебування судді ОСОБА_2 на
роботі в нетверезому стані, письмові
пояснення суддів Очиргораєвої О.М. та
Ганзі О.Д., помічника судді Гирко JI.I.,
секретаря судового засідання Ковган
О.В., секретаря суду Стрельченко Т.В.,
звернення до голови Роменського
міськрайонного суду громадянки ОСОБА_4
та довідка про не розгляд цивільних
справ № 2/1815/500/12 та № 2/1815/525/12.

Відмовляючи у задоволенні позову та
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що факт відсутності ОСОБА_2 на
робочому місці у другій половині дня
31.05.2012 року мав місце, оскільки на
робочому місці позивачка перебувала в
нетверезому стані і це стало підставою
для видання 11 червня 2012 року спірного
наказу № 14-к.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду про те, що
суддю ОСОБА_2 було відсторонено
відповідачем від роботи через її
перебування на робочому місці у
нетверезому стані.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу
законів про працю України, прогулом
визнається відсутність працівника без
поважних причин на своєму робочому
місці як протягом усього робочого дня,
так і більше 3 годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня.

Відсутністю на роботі є знаходження
працівника поза територією
підприємства або об'єкта, де він
відповідно до трудових обов'язків
повинен виконувати доручену йому
роботу.

Відсутність позивачки на робочому
місці протягом трьох годин
відповідачем доведено, підтверджено
матеріалами справи та встановлено
судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Постановлене у справі рішення
апеляційного суду є законним та
обґрунтованим, і підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2013 року у справі за її
позовом до Роменського міськрайонного
суду Сумської області, третя особа -
Територіальне управління Державної
судової адміністрації в Сумській
області про скасування наказу - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній