Справа № К/9991/2180/12-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/2180/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді
суддів:Загороднього А.Ф., Білуги С.В.,
Гаманка О.І., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 29
березня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим про визнання дій
протиправними, -

в с т а н о в и л а
:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим про визнання дій
протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29 березня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року, позов задоволено частково та
зобов'язано відповідача, згідно
поданих ОСОБА_4 документів, розглянути
питання про визнання його ветераном
органів внутрішніх справ з видачею
відповідного посвідчення та
нагрудного знаку. В решті позовних
вимог відмолено.

Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідно до виписки з
наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в АР Крим від 18 жовтня 1999 року № 472-Л/С
ОСОБА_4 звільнено з органів МВС в запас
Збройних Сил України за пунктом 64
підпункту «б» (через хворобу) з 19 жовтня
1999 року. Вислуга років на день
звільнення в календарному обрахуванні
складає 22 роки 01 місяць 01 день, в
пільговому обчисленні 24 роки 09 дні.

Відповідно до довідки МСЕК від 14
березня 2000 року №012110, позивачу було
встановлено другу групи інвалідності у
зв'язку із захворюванням пов'язаним з
проходженням служби в ОВС України.
Інвалідність встановлено на строк до 01
квітня 2001 року, дата чергового
перегляду 14 березня 2001 року.

21 травня 2010 року, ОСОБА_4 звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
провести перевірку та встановити
причину невстановлення йому після
звільнення статусу ветерана органів
внутрішніх справ. Листом від 29 червня
2010 року № 3243/Дз ГУ МВС України в АР Крим
позивачу було відмовлено у наданні
статусу ветерана органів внутрішніх
справ та роз'яснено, що останній має
право звернутись за встановленням йому
статусу ветерана ОВС після проходження
МСЕК та підтвердження групи
інвалідності.

Відповідно до внесених змін в Закон
України «Про статус ветеранів
військової служби, ветеранів органів
внутрішніх справ і деяких інших осіб та
їх соціальний захист» від 05 квітня 2001
року, які вступили в дію з моменту
набрання чинності Закону України «Про
Державний бюджет України на 2002 рік»,
ветеранами військової служби і
ветеранами органів внутрішніх справ
визнаються громадяни України: 1) які
бездоганно прослужили на військовій
службі і в органах внутрішніх справ 25 і
більше років у календарному або 30 та
більше років у пільговому обчисленні (з
яких не менше 20 років становить вислуга
у календарному обчисленні) і звільнені
в запас або у відставку відповідно до
законодавства України або колишнього
Союзу РСР чи держав СНД; 2) інваліди І та
II групи, інвалідність яких настала
внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, пов'язаних з
виконанням обов'язків військової
служби чи при виконанні службових
обов'язків по охороні громадського
порядку та боротьбі із злочинністю; 3)
інваліди І та II групи, інвалідність
яких настала внаслідок захворювання,
одержаного в період проходження
військової служби і служби в органах
внутрішніх справ, і які мають вислугу
військової служби і служби в органах
внутрішніх справ 20 років і більше; 4)
військові пенсіонери, нагороджені
медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за
законодавством колишнього Союзу РСР.

Тобто, статус ветерана органів
внутрішніх справ надається особі, яка є
інвалідом першої або другої групи,
інвалідність якої настала внаслідок
захворювання, одержаного в період
проходження військової служби і служби
в органах внутрішніх справ і які мають
вислугу військової служби і служби в
органах внутрішніх справ 20 років і
більше.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент набрання чинності Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів
військової служби та їх соціальний
захист» (01 січня 2002 року) та по
теперішній час, ОСОБА_4 черговий
медичний переогляд на підтвердження
групи інвалідності пройдений не був.

Таким чином, колегія суддів вважає, ГУ
МВС України в АР Крим вірно було
відмовлено ОСОБА_4 у наданні статусу
ветерана органів внутрішніх справ,
оскільки останнім не було надано
документів підтверджуючих, що він є
інвалідом першої або другої групи.

Отже, суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4 дійшов помилкового висновку про
зобов'язання відповідача розглянути
питання про визнання ОСОБА_4 ветераном
органів внутрішніх справ.

Таку помилку суду першої інстанції не
було виправлено судом апеляційної
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
правових підстав для скасування
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову.

Статтею 225 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що суд
касаційної інстанції має право змінити
судове рішення, якщо у справі не має
необхідності досліджувати нові докази
або встановлювати обставини, а судове
рішення, яке змінюється, є помилковим
тільки в частині. При цьому, за
правилами пункту 4 частини 1 статті 223
цього Кодексу у випадку зміни рішення
суду першої інстанції, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим
задовольнити частково.

Ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим про визнання дій
протиправними - скасувати.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 29
березня 2011 року скасувати в частині
зобов'язання Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, згідно
поданих ОСОБА_4 документів, розглянути
питання про визнання його ветераном
органів внутрішніх справ з видачею
відповідного посвідчення та
нагрудного знаку.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29 березня 2011 року
залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: А.Ф. Загородній
С.В. Білуга О.І. Гаманко