Справа № 2а-412/10/1522
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2014 р.
м.Київ
К/800/50058/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю прокурора - Чубенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Одеської
міської ради на ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2013 року у справі за
позовом Заступника прокурора м.Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
обласної ради до Виконавчого комітету
Одеської міської ради, Комунального
підприємства «Одеське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості», третя особа: Одеська
міська рада, про визнання протиправним
та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року заступник прокурора
м.Одеси в інтересах держави в особі
Одеської обласної ради звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, Комунального підприємства
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості», третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - Одеська міська
рада, в якому, з урахуванням уточнень,
просив:

- визнати протиправними дії
виконавчого комітету Одеської міської
ради щодо оформлення свідоцтв про
право власності на зазначені у позові
178 об'єктів культурної спадщини
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст області;

- визнати протиправними дії
Комунального підприємства «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»
щодо реєстрації права власності
Одеської міської ради на 178 об'єктів
культурної спадщини спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області;

- зобов'язати КП «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
скасувати записи у Державному реєстрі
прав щодо права власності Одеської
міської ради на ці 178 об'єктів
культурної спадщини спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області;

- зобов'язати Виконавчий комітет
Одеської міської ради утриматися від
вчинення дій щодо оформлення Одеській
міській раді свідоцтв про право
власності на певні 407 об'єктів
культурної спадщини спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області.

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 24 червня 2010 року позов
заступника прокурора м.Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
обласної ради задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2012
року задоволено частково апеляційну
скаргу Виконавчого комітету Одеської
міської ради; скасовано постанову
Приморського районного суду м.Одеси
від 24 червня 2010 року; адміністративний
позов заступника прокурора м.Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
обласної ради задоволено частково;
визнано протиправними дії Виконавчого
комітету Одеської міської ради щодо
оформлення за Одеською міською радою
свідоцтв про право власності на 178
об'єктів культурної спадщини спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області; визнано
протиправними та скасовано свідоцтва
про право власності Одеської міської
ради на 178 об'єктів культурної спадщини
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст області, перелік
яких наведений в абзаці четвертому
резолютивної частини рішення;
зобов'язано КП «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
скасувати записи у Державному реєстрі
прав щодо права власності Одеської
міської ради на 178 об'єктів культурної
спадщини спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області, перелік яких наведений в
абзаці четвертому резолютивної
частини рішення; в іншій частині позову
відмовлено.

У липні 2013 року Комунальним
підприємством «Бюро технічної
інвентаризації Одеської міської ради»
до Одеського апеляційного
адміністративного суду подано заяву
про перегляд постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2012 року за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року у задоволенні заяви
Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації Одеської
міської ради» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2012
року відмовлено.

Одеська міська рада до Вищого
адміністративного суду України подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2013 року, ухвалити нове
рішення, яким заяву про перегляд
рішення задовольнити.

Прокуратура міста Одеси у поданих
запереченнях просить відмовити у
задоволенні касаційної скарги,
залишивши без змін ухвалу апеляційного
суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Підстави для перегляду судових рішень
за нововиявленими обставинами
передбачені ч.2 ст.245 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.245 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність певних умов, а саме: по-перше,
їх існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

У з'ясуванні наявності підстав для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами має
значення факт та момент встановлення
відповідних обставин заявником та
характер цих обставин як доказів у
справі.

В обґрунтування заяви про перегляд
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2012
року Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації Одеської
міської ради» зазначало, що рішення
Одеської обласної ради від 22 вересня 2006
року №73-V виходить за межі повноважень
ради, а також вказувало про те, що 25
червня 2013 року дізналося про рішення
Одеської міської ради від 08 липня 2011
року №834-VІ «Про передачу до
комунальної власності територіальної
громади міста Одеси об'єктів
нерухомості - об'єктів культурної
спадщини, що знаходяться на території
міста Одеси», рішення Одеської міської
ради від 22 листопада 2011 року №1512-VІ
(яким внесено зміни до рішення від 08
липня 2011 року №834-VІ) та розпорядження
міського голови від 26 січня 2011 року
№34-01р «Про створення робочої групи з
розгляду питання передачі до
комунальної власності територіальної
громади міста Одеси розташованих на
території міста об'єктів культурної
спадщини», які, за твердженням
заявника, мають значення для вирішення
справи, проте не були відомі на час
розгляду справи ні йому, ні суду.

Апеляційним судом при розгляді заяви
правильно відхилені посилання
заявника на неправомірність рішення
Одеської облради від 22 вересня 2006 року
№73-V, оскільки наведені обставини у
вказаній частині є лише додатковим
обґрунтуванням доводів та заперечень і
нововиявленими визнані бути не можуть.

Проте, не можна погодитись з висновками
суду апеляційної інстанції щодо
посилання заявника на рішення Одеської
міської ради від 08 липня 2011 року №834-VІ,
від 22 листопада 2011 року №1512-VІ та
розпорядження міського голови від 26
січня 2011 року №34-01р через їх
передчасність та недотримання судом
вимог, встановлених ст.ст.69, 70, 71, 86, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання суду апеляційної інстанції
на недоведеність заявником причин, з
яких йому не було і не могло бути відомо
про зазначені рішення на час розгляду
справи, оскільки така позиція суду не
відповідає загальним принципам
доказування та оцінки доказів у
адміністративному судочинстві.

Необґрунтованим також є висновок суду
апеляційної інстанції про те, що
зазначені заявником рішення, прийняті
у 2011 році, не впливають на спір щодо
правомірності дій виконавчого
комітету Одеської міської ради та
записів про державну реєстрацію права
власності, вчинених у 2008 році, оскільки,
як вбачається із матеріалів справи та
доводів заявника, вказані рішення
частково стосуються статусу об'єктів
нерухомості, дії щодо державної
реєстрації яких є предметом спору та
рішення у даній справі.

Згідно ст.159 КАС України законним є
рішення, ухвалене відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права;
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно та всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції порушені
вимоги щодо всебічного, повного та
об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин, що призвело до
неправильного вирішення справи, яке не
може бути усунено судом касаційної
інстанції, ухвалене судом рішення за
результатами розгляду заяви про
перегляд справи за нововиявленими
обставинами не можна вважати законним
та обґрунтованим, а відтак воно
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Одеської міської ради
задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді