Справа № 4с-28/09
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/71250/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області на постанову Хустського
районного суду Закарпатської області
від 19 жовтня 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області до Відділу державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції про
визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року управління Пенсійного
фонду України в м. Хуст та Хустському
районі Закарпатської області
звернулося до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції про визнання дій
протиправними.

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 19 жовтня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач не
погоджуючись з даним рішеннями,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення і
ухвалити нове - про задоволення
позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених статтею 220 КАС
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачем 29.05.2009
року на директора ДП «Яс-Експорт-Хуст»
ОСОБА_2 було накладено адміністративне
стягнення № 34 у вигляді штрафу в
розмірі 136 грн. за вчинення
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 165-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, а
саме порушення законодавства у сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Xуст та Хустському районі
Закарпатської області звернулося
19.06.2009 року до відповідача із заявою про
примусове стягнення зазначеного
штрафу.

Заступником начальника Відділу
державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції Закарпатської області 22.06.2009
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження і надано строк
для добровільного виконання.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції
Закарпатської області від 30.06.2009 року №
13411783 виконавче провадження з виконання
зазначеної вище постанови позивача
було закінчено, в зв'язку із сплатою
ОСОБА_2 на користь позивача штрафу в
розмірі 136 грн, а також виконавчого
збору в розмірі 13,60 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суди виходили з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до пункту 8 статті 37
зазначеного Закону (в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) виконавче провадження
підлягає закінченню у випадку
фактичного повного виконання рішення
згідно з виконавчим документом.

Оскільки, боржником у виконавчому
провадженні виконано вимоги
постановиу про відкриття виконавчого
провадження, то судом зроблено
обґрунтований висновок про законність
постанови відповідача про закінчення
виконавчого провадження та про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220№, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а на
постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 19 жовтня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 вересня 2012 року у справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Хуст та Хустському районі
Закарпатської області до Відділу
державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції про визнання дій протиправними
- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній