Справа № 2а-16443/10/0470
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/51400/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Дніпропетровській області,
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська про стягнення
заборгованості, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Дніпропетровській області,
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська про стягнення з
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Дніпропетровській області заробітну
платну та грошові суми довічного
утримання за час вимушеного прогулу з 26
липня 2010 року по 03 лютого 2011 року в сумі
66 160,92 грн. та зобов'язання Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
скасувати запис в трудовій книжці про
звільнення, зробити новий запис від 03
лютого 2011 року та скасувати запис в
трудовій книжці про пониження
кваліфікаційних класів судді.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року, позов задоволено
частково. Зобов'язано Територіальне
управління Державної судової
адміністрації України в
Дніпропетровській області нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату та
щомісячне грошове утримання за період
з 26 липня 2010 року по 03 лютого 2011 року. В
іншій частині позовних вимог
провадження по справі закрито, у
зв'язку з відмовою позивача від
позовних вимог в цій частині.

У касаційній скарзі, Територіальне
управління Державної судової
адміністрації України у
Дніпропетровській області, не
погоджуючись з рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, посилаючись
на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що у зв'язку зі
скасуванням попередньої Постанови
Верховної Ради України від 17 червня 2010
року №2352-VІ «Про звільнення позивача з
посади судді та прийняттям нової
Постанови від 23 грудня 2010 року №2867-17,
ОСОБА_2 перебувала на посаді судді
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська до 03 лютого 2011 року.
Наказом Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03 лютого 2011 року
№11-к зобов'язано бухгалтерію ТУ ДСАУ в
Дніпропетровській області провести
розрахунок з позивачем за період з 26
липня 2010 року по 03 лютого 2011 року.

Разом з тим, ТУ ДСАУ в
Дніпропетровській області була
нарахована лише компенсація за
невикористану відпустку 121 календарний
день у розмірі 20033,18 грн., нарахування та
виплата заробітної плати та грошової
суми довічного утримання за час
вимушеного прогулу позивача з 26 липня
2010 року по 03 лютого 2011 року не
проводились, оскільки відсутній наказ
про поновлення позивача на роботі.

Згідно статті 130 Конституції України
держава забезпечує фінансування та
належні умови для функціонування судів
і діяльності суддів. У Державному
бюджеті України окремо визначаються
видатки на утримання судів

Відповідно до частини 4 статті 47 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_2 перебувала в штаті
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська на підставі наказу
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03 грудня 2000 року
№292-к по 03 лютого 2011 року, тобто, по дату
фактичного її звільнення з посади
судді, однак ні заробітної плати, ні
довічного грошового утримання за
зазначений період не отримувала.

Більш того, 14 жовтня 2010 року ОСОБА_2
подавала до Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська заяву про її
допуск до виконання службових
обов'язків, проте, позивачу було
відмовлено у допуску до роботи та
запропоновано звернутися за
виконавчим листом до Вищого
адміністративного суду України.

Наведене свідчить про неперебування
позивача на робочому місці та
нездійснення нею судочинства з
незалежних від неї причин.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновками судів щодо відсутності
підстав для поновлення на роботі
ОСОБА_2, оскільки після скасування
Постанови Верховної Ради України від 17
червня 2010 року № 2352-VІ, і відповідно,
скасування наказу про звільнення
позивача з посади судді Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 26 липня 2010 року № 42-к, позивач
вважається звільненою з посади судді з
03 лютого 2011 року відповідно до наказу
№11-к.

Враховуючи невиконання ТУ ДСАУ в
Дніпропетровській області наказу
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03 лютого 2011 №11-к
щодо проведення розрахунку із
позивачем за відповідний період, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, стосовно протиправності дій
відповідача та задоволення позовних
вимог в частині зобов'язання
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Дніпропетровській області нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату та
щомісячне грошове утримання за період
з 26 липня 2010 року по 03 лютого 2011 року.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у
Дніпропетровській області,
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко