Справа № 490/13109/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/13109/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гуденко О.А. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Вербицької Н.В. та
Градовський Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м.Миколаєва від 18 грудня
2013 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва (далі
УПФУ) про визнання неправомірними дії
УПФУ щодо відмови у нарахуванні
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до ч.3 ст.138 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" на
підставі довідок бухгалтерії
Управління ДСА в Миколаївській області
та зобов'язання відповідача
здійснювати перерахунок її
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, виходячи з 90 відсотків
заробітної плати працюючого судді,
який займає адміністративну посаду
заступника голови Миколаївського
районного суду Миколаївської області
на підставі довідок Управління ДСА з
урахуванням виплат, які були здійснені
за цей період.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що оскільки 03 червня 2013
року Конституційний Суд України своїм
рішенням поновив порушені права суддів
у відставці на отримання ними
довічного утримання у розмірі 90 % від
заробітної плати діючих суддів і
визнав неконституційними законодавчі
акти і закони, які робили граничним
довічне утримання суддів у відставці,
то відмова УПФУ в перерахунку
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, виходячи з 90 відсотків
заробітної плати працюючого судді за
наслідками розгляду заяви від 21 серпня
2013 року є протиправною.

Постановою Центрального районного
суду м.Миколаєва від 18 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено. Суд визнав
неправомірними дії УПФУ у відмові в
проведенні позивачу перерахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до ст. ст.129, 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів". Крім того, суд
зобов'язав УПФУ здійснити перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.129,
138 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", виходячи із заробітної
плати працюючого судді, який займає
адміністративну посаду заступника
голови Миколаївського районного суду
Миколаївської області та провести
відповідні виплати на підставі довідок
ТУ ДСА України в Миколаївській області
від 15 серпня 2013 року № 71-112713 та від 19
серпня 2013 року № 52-113713 з 18 вересня 2012
року по день припинення права на таку
виплату.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працювала суддею
Миколаївського районного суду
Миколаївської області, загальний
зарахований стаж судді становить 28
років 3 місяці 8 днів, з 06 серпня 2009 року
по 12 вересня 2012 року займала
адміністративну посаду заступника
голови суду та з вересня 2012 року
знаходиться у відставці.

21 серпня 2013 року позивач звернулася до
УПФУ із заявою про перерахунок їй
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку з набранням
чинності ст.138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" щодо
розмірів суддівської винагороди
(заробітної плати) з 18 вересня 2012 року.

Рішенням комісії з питань при УПФУ від
17 вересня 2013 року позивачу було
відмовлено у перерахунку розміру
раніше призначеного довічного
грошового утримання судді у відставці,
з тих підстав, що ст.138 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" від 07
липня 2010 року за №2453-VI та порядком
подання документів для призначення
органами УПФУ перерахунок довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
заробітної плати працюючих суддів
передбачено тільки для суддів
Конституційного суду України.

Відмова в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці і стало
підставою для звернення ОСОБА_1 з
позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
визначений Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" порядок
нарахування щомісячного довічного
грошового утримання було змінено
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів та встановлено
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, що в свою чергу є
протиправним, суперечить Конституції
України та нівелює рівень гарантій
незалежності суддів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважає їх правильними, однак вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року за №3668-VІ (далі Закон
№3668-VІ), який набрав чинності з 01 жовтня
2011 року, частини третю та п'яту статті 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07 липня 2010 року за
№2453-VІ (далі Закон №2453-VІ) викладено в
новій редакції, відповідно до якої
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
за №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року
встановлено, що частина третя, перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону №2453-VІ у редакції
Закону №3668-VІ не підлягають
застосуванню, як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Отже, з врахуванням наведеного рішення
Конституційного Суду України
застосуванню підлягають положення
ст.138 Закону №2453-VІ в редакції до 01
жовтня 2011 року, п.3 якої встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Тому, приймаючи до уваги вищевикладене
колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції стосовно задоволення
позовних вимог та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді без обмежень є
обґрунтованим.

Разом з тим, задовольняючи позовні
вимоги повністю суд першої інстанції
невірно визначив дату, з якої
перерахунок здійснюється без
обмеження граничного розміру.

Рішення Конституційного Суду України
за №3-рп/2013, яким частина третя, перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону №2453-VІ у редакції
Закону №3668-VІ визнано такими, що не
підлягають застосуванню було винесено
03 червня 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, положення ч.3 та 5 статті 138
Закону України "Про судоустрій статус
суддів" відновили свою редакцію з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення, а саме з 03 червня 2013
року та, відповідно, з цієї дати повинен
бути здійснений перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.129, 138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів", виходячи із заробітної плати
працюючого судді, який займає
відповідну посаду.

Натомість у період з 01 січня 2013 року по
02 червня 2013 року діяла редакція Закону,
за якою розмір довічного грошового
утримання судді у відставці складає 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді, але він не повинен
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Доводи апеляційної скарги стосовно
помилковості задоволення позовних
вимог в зв'язку з тим, що перерахунок
довічного грошового утримання суддям у
відставці здійснюється відповідно до
п.4 ст.138 Закону №2453-VІ колегія суддів
вважає неспроможними, оскільки позивач
вимагала провести перерахунок пенсії
не в зв'язку зі зміною розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
(положення п.4 ст.138 Закону №2453-VІ), а на
підставі того, що рішенням
Конституційного Суду України фактично
підтверджено право суддів на щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
загалом правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та надана правова оцінка, однак
судом першої інстанції помилково
визначено дату, з якої необхідно
провести перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці,
а тому постанова Центрального
районного суду м.Миколаєва від 18 грудня
2013 року підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва -
залишити без задоволення, постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 18 грудня 2013 року -
змінити.

Викласти третій абзац резолютивної
частини судового рішення в наступній
редакції:

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва здійснити перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.129,
138 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів",
виходячи із заробітної плати
працюючого судді, який займає
адміністративну посаду заступника
голови Миколаївського районного суду
Миколаївської області та провести
відповідні виплати на підставі довідок
Териториального управління Державної
судової адміністрації України в
Миколаївській області від 15 серпня 2013
року за №71-112713 та від 19 серпня 2013 року
за №52-113713 з 03 червня 2013 року по день
припинення права на таку виплату.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя: Суддя:
Н.В. Вербицька Ю.М. Градовський