Справа № 806/7911/13-а
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Житомир справа № 806/7911/13-a

час прийняття: 16 год. 45 хв.
категорія 8.2.9

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

за участі секретаря Коваля О.С.,

за участі представника позивача
Фурса А.П., Чистякової О.В. Соболєва М.М.,

за участі представника
відповідача Кулікової І.М., Чулова С.Ф.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Вібросепаратор" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
22.11.2013 №,

встановив:

4 грудня 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Вібросепаратор" (далі - ПАТ
"Вібросепаратор") звернувся до суду з
позовом до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі -
Житомирська ОДПІ) в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 22
листопада 2013 року № .

Позов обґрунтовує тим, що відповідачем
неправомірно нараховано ПАТ
"Вібросепаратор" суму штрафних санкцій
у розмірі 29620,05 грн за погашення з
порушенням терміну сплати податкового
зобов'язання по орендній платі шляхом
подачі уточнюючої декларації. Вказав,
що позивач не повинен нести
відповідальність згідно із ст. 126
Податкового кодексу України, оскільки
сума, на яку замінено податкове
зобов'язання в уточнюючих деклараціях
не погашена, а зменшена.

Представники позивача позов
підтримали та просили його
задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача позов не
визнали, просили відмовити в
задоволенні позову. Заперечення
обґрунтували тим, що у листопаді 2013
року була проведена камеральна
перевірка про порушення терміну сплати
податкового зобов'язання по орендній
платі за землю ПАТ "Вібросепаратор". Під
час перевірки перевіряючим було
виявлено, що в порушення п. 287.3 ст. 287 та
п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України
позивачем податкове зобов'язання по
орендній платі за землю за 2011, 2012, 2013
року погашено з порушенням терміну
сплати шляхом подання уточнюючої
декларації. Затримка розрахунку з
бюджетом допущена в межах більш ніж 30
календарних днів наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в сумі 148100,25 грн.
Зазначили, що вказане порушення тягне
за собою відповідальність, передбачену
п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України
тому вважають, що спірне податкове
повідомлення - рішення прийняте згідно
вимог чинного законодавства.

Вислухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд дійшов висновку про
те, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що у листопаді 2013
року посадовою особою контролюючого
органу проведено камеральну
перевірку ПАТ "Вібросепаратор" з
питання несвоєчасності сплати
узгоджених сум податкових зобов'язань
по орендній платі з юридичних осіб.
Перевірка проведена відповідно до
декларації по орендній платі за землю
№ від 25.01.2012, № від 16.04.2013 та
картки особового рахунку і облікових
даних.

За результатами перевірки складено
акт № 2699/15-3 від 8 листопада 2013 року (а.с.
7-9) у якому контролюючим органом
зроблено висновок, що в порушення п. 287.3
ст. 287 та п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України ПАТ "Вібросепаратор"
зобов'язання по орендній платі за землю
за 2011 - 2013 року погашено із порушенням
терміну сплати шляхом подання
уточнюючої декларації № від 16
квітня 2013 року. Затримка в розрахунках
з бюджетом допущена в межах більше 30
календарних днів наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання у сумі 148100,25 грн.

На підставі вказаного акту винесено
спірне податкове повідомлення -
рішення № , яким до
відповідача застосовані штрафні
(фінансові) санкції у сумі 29620,05 грн (а.с.
10).

Суд не погоджується з винесенням
даного податкового повідомлення -
рішення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 269 Податкового
кодексу України (далі - ПК) платниками
податку плати за землю є: власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі.

Згідно з ст. 270 ПК об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Статтею 285 ПК визначено, що базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік. Базовий
податковий (звітний) рік починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року (для новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

З матеріалів справи видно, що 31 січня 2011
року позивачем до контролюючого органу
було подано податкову декларацію з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності) за 2011 рік, у якій він
самостійно визначив до сплати 88584,59 грн
за земельну ділянку площею 8,3710 га за
адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 93, та
74050,03 грн за земельну ділянку площею 5,3306
га за адресою: м. Житомир, вул. Чехова, 1
(а.с. 42-47). Так у відомостях про
наявність земельних ділянок
товариство зазначило 2 земельні
ділянки:

- площею 8,3710 га, орендовані у
Житомирської міської ради, строком з 25
жовтня 2002 року по 12 листопада 2027 року за
адресою м. Житомир, вул. Баранова, 93;

- площею 5,3306 га, орендовані у
Житомирської міської ради, строком з 25
жовтня 2002 року по 12 листопада 2007 року за
адресою м. Житомир, вул. Чехова, 1.

У 2012 році позивач знову подав
відповідачу податкову декларацію з
плати за землю (земельний податок та
/або орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності) за
2012 рік, у якій він самостійно визначив
до сплати 88584,59 грн за земельну ділянку
площею 8,3710 га за адресою: м. Житомир,
вул. Баранова, 93, та 74050,03 грн за земельну
ділянку площею 5,3306 га за адресою: м.
Житомир, вул. Чехова, 1 (а.с. 31-33).

З додатку до цієї декларації (відомості
про наявні земельні ділянки) видно, що
відповідач зазначив, що земельна
ділянка розміром 5,3306 га за адресою м.
Житомир, вул. Чехова, 1, орендована у
Житомирської міської ради строком з 25
жовтня 2002 року по 12 листопада 2027 року
(а.с. 34-35).

Пунктом 50.1. ст. 50 ПК визначено, що у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Як пояснили в судовому засіданні
представники позивача, дізнавшись, що
строк договору за яким було орендовану
земельну ділянку площею 5,3306 га за
адресою: м. Житомир, вул.
Чехова, 1, сплинув 13 листопада 2007 року
позивачем було зроблено висновок, що
ним було завищено суму податкового
зобов'язання у 2011 та 2012 роках по
вказаній земельній ділянці і тому ПАТ
"Вібросепаратор" подав до
контролюючого органу уточнені
податкові декларації:

- за 2011 рік, у якій самостійно визначив
до сплати лише 88584,59 грн за земельну
ділянку площею 8,3710 га, що знаходиться
за адресою м. Житомир, вул. Баранова, 93
(а.с. 36-41);

- за 2012 рік у якій визначив лише 88584,59 грн
за земельну ділянку площею 8,3710 га, що
знаходиться за адресою м. Житомир, вул.
Баранова, 93 (а.с.28-30).

В судовому засіданні встановлено, що
строк дії договору про оренду
земельної ділянки укладений між
Житомирською міською радою
(орендодавець) та позивачем (орендар)
про оренду земельної ділянка розміром
5,3306 га за адресою м. Житомир, вул.
Чехова, 1, сплинув 13 листопада 2007 року
(а.с.51-52), тому доводи позивача про те, що
він безпідставно включав до декларацій
з плати за землю за 2011-20012 роки платежі
за вказану ділянку суд вважає
обґрунтованими.

Статтею 126 ПК визначено, що у разі якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Суд зазначає, що подання уточнюючих
декларацій позивачем змінило розмір
податкового зобов'язання, і
проаналізувавши норми податкового
законодавства вважає, що сума
визначена посадовими особами ПАТ
"Вібросепаратор" в уточнюючих
деклараціях по орендній платі за землю
не погашена, а зменшена платником
податку самостійно.

Суд зазначає, що системний аналіз ст. 126
ПК дає всі підстави категорично
стверджувати, що для застосування
штрафних санкцій обов'язковою і
необхідною передумовою є факт
погашення податкового боргу. Проте,
приймаючи оскаржуване рішення,
податковим органом не було враховано,
що відсутній факт погашення (сплати)
податкового боргу.

Пунктами 87.1. - 87.2. ст. 87 ПК визначено
чіткий перелік джерел погашення
податкового боргу платника податків.
Джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Враховуючи наведене суд дійшов
висновку, що не є погашенням
податкового боргу внесені зміни у
податкову звітність у порядку ст. 50 ПК,
а отже, за відсутності погашення
податкового боргу застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
порушення терміну сплати цього
податкового боргу (узгодженої суми
податкового зобов'язання) є
передчасним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Слід також зазначити, що згідно з п.п. 1, 9
ч. 3 статті 2 КАС у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, а також враховуючи приписи
чинного податкового законодавства, яке
регулює спірні правовідносини, суд
вважає, що позовні вимоги про визнання
нечинним та скасування спірного
податкового повідомлення - рішення
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 23, 94, 162, 163 КАС, суд,

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
22.11.2013 №, винесене Житомирською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Вібросепаратор" судовий
збір в розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн
05 коп.

Повний текст постанови виготовлено 25
січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя

Єфіменко О.В.