Справа № 755/17642/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника УПФУ у Дніпровському
районі м. Києва - Ходоркова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом, в
якому просив визнати протиправною
відмову відповідачів у поновленні
нарахування та виплати йому пенсії та
поновити відповідне нарахування і
виплату.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволено частково:
визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва щодо
відмови у поновленні та виплаті пенсії
позивачу з 04.06.2013 року, а також
зобов'язано цього відповідача поновити
нарахування та виплату пенсії ОСОБА_4
із указаної дати. У решті позов
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду,
територіальний орган Пенсійного фонду
України подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивача,
місцевий суд виходив із того, що з
прийняттям Конституційним Судом
України рішення № 25-рп/2009 від 07.10.2009
року виникли умови для поновлення
нарахування та виплат пенсії
громадянам України, які виїхали на
постійне проживання за кордон у
держави, з якими Україною не укладено
відповідні міжнародні угоди з питань
пенсійного забезпечення.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Враховуючи те, що постанова суду першої
інстанції оскаржується лише одним із
відповідачів, колегія суддів
переглядає судове рішення в межах
вимог апелянта.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_4
є громадянином України, з 01.07.1992 року
йому була призначена пенсія за вислугу
років, яку останній отримував,
перебуваючи на пенсійному обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва. У квітні
2009 року пенсійні виплати позивачу були
припинені у зв'язку із виїздом
останнього на постійне місце
проживання до Німеччини на підставі п. 2
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У зв'язку з прийняттям Конституційним
Судом України рішення від 07 жовтня 2009
року № 25-рп/2009 ОСОБА_4 03.06.2013 року
звертався до Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва із заявою про поновлення виплати
пенсії. Однак, листом від 25.06.2013 року
№11318/08 територіальний орган Пенсійного
фонду України відмовив заявнику в
такому поновленні, повідомивши, що
вказане рішення Конституційного суду
України поширюється на осіб, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон після 07.10.2009 року.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апелянта, колегія
суддів виходить із наступного.

Як було встановлено судом, на час
виїзду позивача на постійне місце
проживання до Німеччини були чинними
положення п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно якої
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

У той же час, між Україною та
Федеративною Республікою Німеччина
відсутній міжнародний договір, який би
передбачав виплату пенсії громадянам
України під час їхнього проживання в
Німеччині.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 п. 2 ч. 1
ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» був визнаний таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратили чинність 07.10.2009
року.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Згідно п. 3 та п. 15 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року № 22-1 поновлення
виплати пенсії здійснюється за заявою
пенсіонера за документами, що є у
пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії,
та додатковими документами, якщо такі
будуть подані.

Таким чином, з 07.10.2009 року відсутні
норми, які унеможливлювали виплату
пенсії громадянам України, які
проживають за кордоном (тобто виникли
умови для поновлення виплат пенсії
зазначеній категорії осіб). Твердження
Пенсійного фонду України про те, що
рішення Конституційного Суду не
поширюється на осіб, які виїхали за
кордон до набрання ним чинності є
безпідставними, оскільки зводяться до
збереження дії правил, закріплених у
статтях 49 та 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» по відношенню до окремих
осіб попри те, що названі правові норми
втратили чинність, що суперечить
вищенаведеному імперативному правилу
статті 152 Конституції України.

Відтак, викладене Управлінням
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва у листі
від 25.06.2013 року №11318/08 роз'яснення є
необґрунтованим.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції в тому, що вимоги позивача є
обґрунтованими, а нарахування та
виплата пенсії йому підлягає
поновленню.

Зважаючи на викладене, судовою колегію
не встановлено підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва залишити
без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складений 11
березня 2014 року)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.