Справа № 818/222/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.
Справа №818/222/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання
- Шевець Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Чеботарьова
Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Суми адміністративну справу № 818/222/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулась з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі - відповідач, ДПІ
у м. Сумах) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 02.12.2013 р. № /20020;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 02.12.2013 р. № /20023;

- визнати протиправними та
скасувати рішення відповідача від
02.12.2013 р. № /20026 про застосування
штрафних санкцій за донарахування
своєчасно не нарахованого платником
єдиного внеску в розмірі 242, 90 грн.;

- визнати протиправною та
скасувати вимогу відповідача від 02.12.2013
р. № Ф про сплату боргу (недоїмки) в
розмірі 4 858, 00 грн.;

- зобов'язати відповідача
відшкодувати витрати пов'язані з
оплатаою юридичної допомоги в сумі 6 000,
00 грн.

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обгрунтовує
наступним. За результатами
документальної планової виїзної
перевірки з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 р. по
31.12.2012 р., згідно акту №
1745/18-19-17-17/НОМЕР_1/51 від 15.11.2013 р.,
відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем п. 138.1, пп. 138.10.6 п.
138.10 ст. 138, пп. 139.19 п. 139.1 ст. 139, п. 164.1 ст. 164,
п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано до сплати
в бюджет податку на доходи фізичних
осіб в сумі 55 450, 86 грн.; порушення п. 4 ч. 1
ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 7, п. 4 ч. 1 ст. 1, п. 11
ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", в результаті
чого донараховано до сплати в бюджет
єдиного внеску в сумі 5 725, 50 грн. та
порушення п. 44.1, 44.3, 44.5, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.
85 Податкового кодексу України, яке
сталось в результаті ненадання
платником податків в повному обсязі
всіх первинних документів, що належали
до предмета перевірки або пов'язані з
ним. На підставі висновків акту
перевірки, 02 грудня 2013 р. ДПІ у м. Сумах
були прийняті податкові
повідомлення-рішення № /20020 про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних, з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій, в розмірі 67 719, 83 грн., №
/20023 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 510, 00 грн.,
а також рішення № /20026 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску
в розмірі 242, 90 грн. та вимога № Ф про
сплату боргу (недоїмки) в розмірі 4 858, 00
грн.

На переконання позивача, вказані
рішення ДПІ у м. Сумах підлягають
скасуванню, оскільки документи, що
належали до предмета перевірки або
пов'язані з ним були надані відповідачу
в повному обсязі, всі витрати
підтверджені належним чином
складеними первинними документами
бухгалтерського обліку та враховані в
тому звітному періоді, в якому отримані
доходи від реалізації товарів. До
складу витрат ФОП ОСОБА_1 були включені
лише витрати, пов'язанні з придбанням
товарів (робіт, послуг), а витрати,
пов'язані з придбанням ліцензій не
враховувались.

З вищезазначених підстав, в
судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили суд їх
задовольнити.

ДПІ у м. Сумах з позовними
вимогами не погодилась, в запереченні
на адміністративний позов (т. 2 а.с. 221-224)
зазначила, що ФОП ОСОБА_1 неправомірно
до складу витрат були включені витрати
на придбання товарів, не підтверджені
розрахунковими документами та витрати,
пов'язані з придбанням ліцензій. Крім
того, під час проведення перевірки
позивачем не були надані виписки про
рух коштів по рахунку, внаслідок чого
були застосовані штрафні санкції в
розмірі 510, 00 грн.

Враховуючи наведені обставини,
відповідач вважає оскаржувані рішення
обґрунтованими, в зв'язку з чим, в
судовому засіданні просив суд в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши повноважних
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд вважає за необхідне
адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 82.1
ст. 82 Податкового кодексу України
головними державними
ревізорами-інспекторами Чеботарьовим
Ю.Ю., Жарою С.М. та Войтенко І.Г.
проведена документальна планова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012
р. За результатами перевірки 15
листопада 2013 р. складений акт №
1745/18-19-17-17/НОМЕР_1/51 (т. 1 а.с. 15-26), згідно
якого відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем п. 138.1, пп. 138.10.6 п.
138.10 ст. 138, пп. 139.19 п. 139.1 ст. 139, п. 164.1 ст. 164,
п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано до сплати
в бюджет податку на доходи фізичних
осіб в сумі 55 450, 86 грн.; порушення п. 4 ч.
1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 7, п. 4 ч. 1 ст. 1, п.
11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", в результаті
чого до сплати в бюджет донараховано
єдиного внеску в сумі 5 725, 50 грн. та
порушення п. 44.1, 44.3, 44.5, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.
85 Податкового кодексу України, яке
сталось в результаті ненадання
платником податків в повному обсязі
всіх первинних документів, що належали
до предмета перевірки або пов'язані з
ним.

На підставі висновків акту перевірки, 02
грудня 2013 р. ДПІ у м. Сумах були прийняті
податкові повідомлення-рішення №
/20020 (т. 1 а.с. 36) про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних, з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій, в
розмірі 67 719, 83 грн., № /20023 (т. 1 а.с.
37) про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 510, 00 грн.,
а також рішення № /20026 (т. 1 а.с. 38)
про застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску
в розмірі 242, 90 грн. та вимога № Ф (т. 1 а.с.
39) про сплату боргу (недоїмки) в розмірі
4 858, 00 грн.

Не погоджуючись з указаними рішеннями,
ФОП ОСОБА_1 оскаржила їх в
адміністративному порядку (т. 1 а.с. 31-33),
але згідно рішення Головного
управління Міндоходів у Сумській
області № 12240/Г/18-28-10-01-105-184-9Є від 30
грудня 2013 р. (т. 1 а.с. 34-35) скарги позивача
залишились без задоволення.

Отже, обґрунтовуючи правомірність
оскаржуваних рішень, підставою для їх
прийняття ДПІ у м. Сумах визначило
порушення податкового законодавства
позивачем, які полягають, по-перше, у
віднесенні до складу витрат вартості
придбаних товарів, не підтверджених
розрахунковими документами; по-друге,
врахування у складі витрат вартості
придбаних ліцензій та по-третє,
ненадання на перевірку копій виписок
про рух коштів по рахунку, відкритому у
ПАТ "Кредитпромбанк".

Проте, надаючи правову оцінку
обставинам справи, суд не може
погодитись з указаними доводами
відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1
податкового законодавства, з огляду на
нижченаведене.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенція контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
визначаються Податковим кодексом
України.

Згідно п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового
кодексу України доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу. Об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III Податкового кодексу
України.

Витрати операційної діяльності, у
відповідності до п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України,
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

Так, пунктом 138.4 статті 138 згаданого
Кодексу встановлено, що витрати, які
формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

На виконання пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, до складу
витрат не включаються витрати не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

В даному випадку, матеріалами справи
підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 до складу
витрат 2011 року були включені витрати на
придбання лікеро-горілчаних та
тютюнових виробів, які придбавались на
умовах відстроченням платежу від 14 до 90
днів з моменту поставки (т. 1 а.с. 40-52).
Факт отримання і подальшої реалізації
позивачем придбаних товарів саме в 2011
році, ДПІ у м. Сумах ні під час
перевірки, ні під час судового розгляду
справи, не заперечувався.

Враховуючи наведені обставини, а також
положення п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України, суд вважає, що ФОП
ОСОБА_1 мала право включати до складу
витрат 2011 року витрати на придбання
лікеро-горілчаних та тютюнових
виробів, дохід від реалізації яких,
врахований в тому ж звітному періоді.
При цьому, доводи відповідача про
відсутність такого права з посиланням
на пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, є необґрунтованими,
оскільки, на переконання суду, за своїм
змістом наведена норма передбачає як
підставу для не включення до витрат
лише випадок повної відсутності
будь-яких первинних, розрахункових та
інших документів, а тому і неможливість
віднесення до складу витрат суб'єкта
господарювання сум, непідтверджених
будь-якими документами взагалі.

Стосовно віднесення позивачем до
складу витрат вартості придбаних
ліцензій в загальній сумі 14 000, 00 грн.,
варто зазначити наступне.

В якості доказів врахування ФОП ОСОБА_1
згаданих витрат, відповідач надав суду
копію довідки-розшифровки витрат за
2011-2012 роки (т. 2 а.с. 241), яка надавалась
позивачем під час перевірки. Згідно
вказаної довідки загальна сума витрат
в 2012 році склала 417 141, 30 грн., в тому
числі і витрати на придбання ліцензій в
розмірі 14 000, 00 грн.

Разом з тим, як пояснив позивач в
судовому засіданні, враховуючи
обмежену кількість часу для підготовки
зведених даних щодо витрат періоду,
який перевірявся, ним помилково у
згаданій довідці були відображені
витрати на придбання ліцензій в сумі 14
000, 00 грн. Під час перевірки, виявивши
невідповідність зведених даних щодо
витрат, наданих ДПІ у м. Сумах, ФОП
ОСОБА_1 була надана інша
довідка-розшифровка витрат за 2011-2012
роки (т. 2 а.с. 240). Згідно цієї довідки
загальна сума витрат в 2012 році склала 10
100 699, 40 грн. При цьому, витрати на
придбання ліцензій, позивачем не
враховувались.

В той же час, в акті перевірки №
1745/18-19-17-17/НОМЕР_1/51 від 15.11.2013 р. (т. 1 а.с.
15-26) на сторінці 10 відповідач визначає
суму витрат позивача за 2012 рік в
розмірі 10 086 699, 00 грн. Тобто, суму
витрат зазначену ФОП ОСОБА_1 в другій
зведеній довідці (т. 2 а.с. 241) за
вирахуванням 14 000, 00 грн., які зазначені
як витрати на придбання ліцензій в
першій довідці (т. 2 а.с. 240). Будь-яких
пояснень та підстав такого розрахунку
ні в акті перевірки, ні під час розгляду
справи, ДПІ у м. Сумах не надала.

На виконання ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи положення вказаних норм, а
також беручи до уваги те, що
відповідачем не надано жодного
належного доказу віднесення позивачем
до складу витрат 2012 року вартості
придбаних ліцензій в сумі 14 000, 00 грн.,
суд вважає доводи ДПІ у м. Сумах щодо
правомірності зменшення витрат
позивача за 2012 рік на суму 14 000, 00 грн.
необґрунтованими та такими, що не
заслуговують уваги.

Також, необґрунтованими на переконання
суду є і доводи відповідача про
правомірність застосування штрафу в
розмірі 510, 00 грн. за ненадання
позивачем в повному обсязі всіх
первинних документів, що належали до
предмета перевірки або пов'язані з ним,
зокрема виписок про рух коштів по
рахунку, відкритому у ПАТ
"Кредитпромбанк", з огляду на таке.

Як пояснив позивач в судовому
засіданні, після початку перевірки, ДПІ
у м. Сумах були надані виписки про рух
коштів по рахунку, відкритому у ПАТ
"Кредитпромбанк", роздруковані з
системи "Клієнт-банк". Але, відповідач
зазначив на необхідності надати
вказані виписки, завірені належним
чином установою банку. З метою
виконання вказаної вимоги, ФОП ОСОБА_1
був направлений відповідний запит до
установи банку, на який 31 жовтня 2013 року
отримана відповідь та завірені
належним чином виписки (т. 1 а.с. 53).
Вказані виписки були надані ДПІ у м.
Сумах для перевірки.

Згідно п. 85.2, 85.6 ст. 85 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам контролюючих
органів у повному обсязі всі документи,
що належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
перевірки.

У разі відмови платника податків або
його законних представників надати
копії документів посадовій (службовій)
особі контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

В даному випадку, акти про відмову
позивача надати будь-які копії
документів посадовій (службовій) особі
контролюючого органу під час перевірки
не складались, що спростовує доводи ДПІ
у м. Сумах про наявність підстав для
застосування штрафу ФОП ОСОБА_1 за
ненадання в повному обсязі всіх
первинних документів, що належали до
предмета перевірки або пов'язані з ним.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, з огляду на наведені
обставини, оцінивши докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд дійшов
висновку, що податкові
повідомлення-рішення про збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб, застосування
штрафних (фінансових) санкцій, рішення
про застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску
та вимога про сплату боргу (недоїмки) не
відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов в цій частині
підлягає задоволенню.

Щодо вимог ФОП ОСОБА_1 зобов'язати
відповідача відшкодувати витрати на
юридичну допомогу в сумі 6 000, 00 грн., суд
зазначає наступне.

Згідно ст. 84 Кодексу адміністративного
судочинства України судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать, окрім іншого, витрати
на правову допомогу.

Статтею 94 згаданого Кодексу
встановлено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що обов'язковою умовою для присудження
судових витрат з Державного бюджету
України (або відповідного місцевого
бюджету), в тому числі і витрат на
правову допомогу, є фактичне
здійснення цих витрат та їх належне
документальне підтвердження.

В даному випадку, в якості
підтвердження здійснення витрат на
правову допомогу позивачем були надані
договір про надання юридичних послуг
від 08 січня 2014 р. (т. 2 а.с. 215), укладений з
ФОП ОСОБА_6, платіжне доручення про
оплату послуг в розмірі 6 000, 00 грн. від
03.02.2014 р. (т. 2 а.с. 217) та акт № 1 наданих
послуг від 17.01.2014 р. до договору про
надання юридичних послуг від 13.01.2014 р.
(т. 2 а.с. 216). В зазначеному акті вказано,
що ФОП ОСОБА_6, відповідно до умов
договору від 13.01.2014 р., підготував ФОП
ОСОБА_1 позовну заяву про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
02.12.2013 р., вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 02.12.2013 р. та рішення про
застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску
від 02.12.2013 р. Вартість указаної послуги
склала 6 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" факти здійснення
господарських операцій фіксуються
первинними документами (документами,
які містять відомості про господарську
операцію та підтверджують її
здійснення), які складаються під час
здійснення цієї операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Первинні документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Виходячи з системного аналізу вказаних
норм, документальним підтвердженням
здійснення витрат на правову допомогу
є наявність належним чином складених
первинних документів, які відображають
суть господарської операції по наданню
юридичних послуг та підтверджують її
фактичне здійснення.

Надані позивачем документи не можуть
вважатись належним чином складеними
первинними документами, які
підтверджують фактичне здійснення
господарської операції по наданню
юридичних послуг, оскільки ФОП ОСОБА_1
наданий договір від 08 січня 2014 року, а
акт № 1 складений до договору від 13
січня 2014 року. Договорів від 13 січня 2014
року позивачем суду надано не було.
Крім того, згаданий акт (т. 2 а.с. 216) не
містить обов'язкових реквізитів
первинного документа, визначених
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", зокрема, в ньому відсутній
зміст та обсяг господарської операції.
Також, відсутні інші належні докази
підготовки ФОП ОСОБА_6 позову до суду,
оскільки в матеріалах справи міститься
позов № 1 від 17 січня 2013 року підписаний
ФОП ОСОБА_1, що свідчить про його
підготовку саме позивачем, а не
виконавцем по договору про надання
юридичних послуг.

З огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 не надала
суду належного документального
підтвердження здійснення витрат на
правову допомогу в розмірі 6 000, 00 грн.,
адміністративний позов в частині
відшкодування вказаних витрат, не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити частково.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 02 грудня 2013 року №
/20020 про збільшення суми грошового
зобов 'язання по податку на доходи
фізичних осіб, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, в розмірі 67 719, 83
грн.та № /20023 про застосування
суми штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 510, 00 грн.

Визнати протиправними та
скасувати Рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 02 грудня 2013 року №
/20026 про застосування штрафних
санкцій за донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску
в розмірі 242, 90 грн.

Визнати протиправною та
скасувати Вимогу Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 02 грудня 2013 року № Ф про
сплату боргу (недоїмки) в розмірі 4 858, 00
грн.

В задоволенні вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на юридичну
допомогу в сумі 6 000, 00 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя
С.В. Воловик

повний текст постанови складений 11.03.2014
р.