Справа № 816/122/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/122/14

Суддя Полтавського окружного
адміністративного суду Шевяков І.С.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Селянського (фермерського)
господарства "Золотницьке" до
Відділу Держземагенства у Лохвицькому
районі Полтавської області, державного
реєстратора відділу Держземагентства
у Лохвицькому районі Полтавської
області, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2014 року Селянське (фермерське)
господарство "Золотницьке"
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
Держземагенства у Лохвицькому районі
Полтавської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії.

У своєму позові СФГ «Золотницьке» (в
останній редакції позовної заяви) (а.с.
82-85) просило:

- визнати дії Державного кадастрового
реєстратора відділу Держземагентства
у Лохвицькому районі Полтавської
області Ємця Василя Григоровича щодо
відмови у поданні державному
реєстратору прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Лохвицького
районного управління юстиції в
Полтавській області, за заявою
селянського (фермерського)
господарства (Золотницьке) № 68 від
21.11.2013 року, заяви про державну
реєстрацію прав власності держави на
земельні ділянки площею 83,5357 га -
кадастровий номер :00:002:1195; площею
106,2061 га- кадастровий номер :00:002:1115;
площею 20,2582 га - кадастровий номер -
:00:003:1116 та права оренди
селянського (фермерського)
господарства "Золотницьке" на земельні
ділянки державної власності загальною
площею 210 га, у тому числі площею 83,5357 га
- кадастровий номер :00:002:1195; площею
106,2061 га - кадастровий номер
:00:002:1115; площею 20,2582 га -
кадастровий номер - :00:003:1116, на
території Гирявоісківської сільської
ради Лохвицького району -
протиправними.

Зобов"язати Державного кадастрового
реєстратора відділу Держземагентства
у Лохвицькому районі Полтавської
області Ємця Василя Григоровича
подати державному реєстратору прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Лохвицького районного управління
юстиції в Полтавській області, за
заявою селянського (фермерського)
господарства (Золотницьке) № 68 від
21.11.2013 року, заяви про державну
реєстрацію прав власності держави на
земельні ділянки площею 83,5357 га -
кадастровий номер :00:002:1195; площею
106,2061 га- кадастровий номер :00:002:1115;
площею 20,2582 га - кадастровий номер -
:00:003:1116 та права оренди
селянського (фермерського)
господарства "Золотницьке" на земельні
ділянки державної власності загальною
площею 210 га, у тому числі площею 83,5357 га
- кадастровий номер :00:002:1195; площею
106,2061 га - кадастровий номер
:00:002:1115; площею 20,2582 га -
кадастровий номер - :00:003:1116, на
території Гирявоісківської сільської
ради Лохвицького району.

В обґрунтування таких вимог позивач
вказував, що розпорядженням голови
Лохвицької райдержадміністрації № 113
від 27.02.2012 року йому, СФГ «Золотницьке»,
було надано в оренду земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення фермерського господарства
на території Гирявоісківської
сільської ради загальною площею 210 га.
Розпорядженням було рекомендовано СФГ
«Золотницьке» зареєструвати у
встановленому порядку договір оренди
землі. 27.02.2012 року між Лохвицькою РДА та
СФГ «Золотницьке» було укладено
договір оренди земельних ділянок
площею 210 га, у т.ч. площею 83,5357 га -
кадастровий номер :00:002:1195; площею
106,2061 га- кадастровий номер :00:002:1115;
площею 20,2582 га - кадастровий номер -
:00:003:1116.

17 квітня 2013 року державним кадастровим
реєстратором відділу Держземагентства
у Лохвицькому районі Полтавської
області Ємцем В.Г. було проведено
державну реєстрацію вказаних
земельних ділянок та видано СФГ
«Золотницьке» Витяги з Державного
земельного кадастру. В подальшому,
відповідно до законодавчо
встановленої процедури, державний
реєстратор, як на думку позивача,
повинен був подати заяву із
відповідними документами до Державної
реєстраційної служби для реєстрації
прав на нерухоме майно. Так, 21.11.2013 року
СФГ «Золотницьке» подало відповідачу
заяву № 68 про державну реєстрацію. У
відповідь на дану заяву позивач
отримав відмову відділу Державного
земельного агентства України в
Лохвицькому районі Полтавської
області у подачі до Державної
реєстраційної служби заяви про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно СФГ «Золотницьке».

Така відмова була вмотивована
відповідачем, що на час розгляду заяви
ч.2 ст. 122 Земельного кодексу України
передбачала повноваження щодо
передачі у власність або у
користування земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
тільки для Головного Держземагенства у
Полтавській області. Тому
зареєструвати право власності держави
та право користування СФГ
«Золотницьке» на земельні ділянки на
підставі розпорядження Лохвицької
районної державної адміністрації
відповідач вважав неможливим,
стверджуючи на тому, що СФГ
«Золотницьке» було своєчасно не
реалізовано право оренди.

Таку відмову й таку правову позицію
позивач вважав протиправними,
посилаючись при цьому на чинність
закону в часі, отримання земельних
ділянок у користування з дотриманням
закону, а також те, що розпорядження
райдержадміністрації, яким було надано
в користування земельні ділянки, не
втратило чинності й повинно бути
реалізовано, так само як укладений на
його підставі договір оренди земельної
ділянки. Зміна законодавства не
позбавляє його прав, що надані рішенням
Лохвицької РДА.

Представник позивача не заперечував
проти розгляду справи у письмовому
провадженні.

Відповідач по даній справі проти
задоволення позову заперечував. Надав
по справі письмові заперечення, у яких
позов відмовився визнати, стверджуючи
про правомірність своєї відмови
вчинити дії, спрямовані на державну
реєстрацію орендних прав позивача. Так,
відповідач вказував, що реєстрація
прав, похідних від права власності, не
може бути вчинена за відсутності
реєстрації права власності.
Зареєструвати право власності держави
на земельні ділянки в даному випадку
вважав за неможливе, оскільки державна
реєстрація права держави на землі за
межами населених пунктів на час
розгляду заяви СФГ «Золотницьке» № 68,
здійснювалася за заявою органу ,
визначено ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу
України. Вказана норма на час розгляду
згаданої заяви передбачала таким
органом Держземагенство у Полтавській
області. Тому відповідач не вважав себе
належним відповідачем по справі.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги були
заявлені, з-поміж іншого, до посадової
особи, державного реєстратора відділу
Держземагентства у Лохвицькому районі
Полтавської області,та на клопотання
представника позивача, суд ухвалою від
26 лютого 2014 року залучив до участі у
справі в якості другого відповідача
державного реєстратора відділу
Держземагентства у Лохвицькому районі
Полтавської області.

У судове засідання, призначене на 06
березня 2014 року, відповідачі не
з'явилися без повідомлення про причини
неявки.

Тому на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України,
суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Судом встановлено наступне.

Розпорядженням голови Лохвицької
райдержадміністрації № 113 від 27.02.2012
року було прийнято рішення надати на
умовах оренди СФГ «Золотницьке»
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
для ведення фермерського господарства
загальною площею 210,0 га в тому числі 210,0
га ріллі із земель запасу на території
Гирявоісківської сільської ради
Лохвицького району терміном оренди на
п'ять років. (а.с.11). Рекомендовано СФГ
«Золотницьке» зареєструвати в
установленому порядку договір оренди
землі.

27 лютого 2012 року на підставі згаданого
розпорядження СФГ «Золотницьке»
укладено із Лохвицькою
райдержадміністрацією договір оренди
землі ( а.с. 12).

21.11.2013 року СФГ «Золотницьке» направило
до Відділу Держземагентства у
Лохвицькому районі Полтавської
області заяву про державну реєстрацію
прав на нерухоме майно, у якій просило
подати Державному реєстратору
Реєстраційної служби Лохвицького
районного управління юстиції в
Полтавській області заяву про державну
реєстрацію прав власності держави на
земельні ділянки, що виділялися йому в
користування, та права оренди СФГ
«Золотницьке» на ці земельні ділянки. (
а.с. 28-29).

На цю заяву Відділ Держземагентства у
Лохвицькому районі надав листом №
550-01-30/5477 від 05.12.2013 року відмову у
направленні відповідних заяв до
Державної реєстраційної служби.

При цьому відповідач послався на п. 7 ч. 1
ст. 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», зазначивши те, що
згідно вказаної норми, у разі
здійснення державної реєстрації
речових прав на земельні ділянки,
похідних від права власності, за
відсутності державної реєстрації
права власності держави чи
територіальної громади на зазначені
земельні ділянки, відповідний орган
виконавчої влади чи орган місцевого
самоврядування зобов'язаний одночасно
подати до органу державної реєстрації
прав чи державному кадастровому
реєстратору відповідну заяву про
державну реєстрацію права власності
держави чи територіальної громади на
зазначені земельні ділянки. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у користування
вважається заявою про здійснення
державної реєстрації права власності
держави чи територіальної громади на
зазначену земельну ділянку.

На даний час, згідно ч. 4 ст. 122
Земельного кодексу України,
повноваження щодо передачі у власність
або користування земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності покладено на
Головне управління Держземагентства у
Полтавській області.

Тому, оскільки своєчасно не було
реалізовано реєстрацію права оренди,
зареєструвати право власності держави
на підставі розпорядження голови
Лохвицької районної державної
адміністрації неможливо ( а.с. 30).

Таку відмову, з мотивів, викладених у
листі відповідача, зміст якого
наведено вище, суд вважає такою, що не
ґрунтується на законі, а отже - є
протиправною.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року № 1952-IV (в редакції, чинній
станом на 21.11.2013 року, заява про
державну реєстрацію прав власності на
земельну ділянку, права оренди
земельної ділянки державної чи
комунальної власності за письмовою
заявою правонабувача може подаватися
державним кадастровим реєстратором,
який здійснив державну реєстрацію
такої земельної ділянки.

Відповідно до наданих Витягів з
Державного земельного кадастру, 17.04.2013
року відділом Держземагентства у
Лохвицькому районі зареєстровано
відомості про спірні земельні ділянки,
що надані СФГ «Золотницьке»: землі
сільськогосподарського призначення,
для ведення фермерського господарства,
державна власність ( а.с. 19 - 27).

Відповідно до п. 7 цієї ж частини цієї ж
статті, у разі здійснення державної
реєстрації речових прав на земельні
ділянки, похідних від права власності,
за відсутності державної реєстрації
права власності держави чи
територіальної громади на зазначені
земельні ділянки, відповідний орган
виконавчої влади чи орган місцевого
самоврядування зобов'язаний одночасно
подати до органу державної реєстрації
прав чи державному кадастровому
реєстратору відповідну заяву про
державну реєстрацію права власності
держави чи територіальної громади на
зазначені земельні ділянки. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у користування
(постійне користування, оренда,
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) вважається
заявою про здійснення державної
реєстрації права власності держави чи
територіальної громади на зазначену
земельну ділянку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 р. № 703 затверджено
«Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно».

Згідно п. 25 вказаного Порядку, у разі
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно заінтересованою особою
є власник (власники), інший
правонабувач (правонабувачі), сторона
(сторони) правочину, відповідно до
якого виникло право власності та інше
речове право.

У випадку, передбаченому Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
кадастрового реєстратора, який є
уповноваженою особою правонабувача
земельної ділянки.

Для уповноваження кадастрового
реєстратора на подання органові
державної реєстрації прав заяви про
державну реєстрацію правонабувач
земельної ділянки подає кадастровому
реєстраторові, який здійснив державну
реєстрацію відповідної земельної
ділянки, заяву про державну реєстрацію
в паперовій формі та інші документи,
визначені цим Порядком.

Відповідно до п.п.1 п. 26 цього ж Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позивачем
дотримано встановленої вищенаведеним
нормами процедури подачі речових прав
на реєстрацію.

У свою чергу, відповідач не виконав цих
же норм. Зокрема, відповідач посилався
на необхідність рішення
уповноваженого ч. 4 ст.122 Земельного
кодексу України органу -
Держземагентства обласного рівня, для
реєстрації права власності держави на
земельну ділянку.

При цьому, як на думку суду, відповідач
невірно трактував п. 7 ч. 1 ст. 16 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», вважаючи, що належним
рішенням органу виконавчої влади про
надання земельної ділянки в
користування може бути тільки рішення
уповноваженого підрозділу
Держземагентства.

Суд погоджується з твердженням
позивача про те, що в цьому разі
відповідач застосував зворотню в часі
дію закону, оскільки зміна
правовідносин щодо розпорядження
земельними ділянками державної форми
власності та відповідно зміна
уповноваженого приймати рішення про
надання в користування органу - не
тягнуть за собою втрату чинності або ж
скасування рішень органів виконавчої
влади про надання земельних ділянок у
користування, що були винесені раніше в
часі.

А тому розпорядження Лохвицької РДА №
113 від 27.02.2012 року слід вважати належним
рішенням органу виконавчої влади про
передачу земельної ділянки у
користування, як це передбачено п. 7 ч. 1
ст. 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно державний реєстратор
відділу Держземагентства у
Лохвицькому районі Полтавської
області мав діяти у відповідності п. 5 ч.
1 ст. 16 вказаного Закону та Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Тому суд задовольняє позовну вимогу
щодо визнання відмови вчинити
відповідні дії протиправною.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача подати відповідну заяву,
суд не вбачає за можливе задовольнити
її в повному обсязі, оскільки тим самим
суд перебере на себе повноваження
відповідача щодо оцінки змісту заяви
та доданих до неї документів з точки
зору відповідності їх вимогам законів
та нормативно-правових актів, що не
було предметом спору й відповідно
дослідження у даній справі.

Тому належним способом захисту
порушеного права позивача суд вважає
зобов'язання відповідача, відділу
Держземагентства у Лохвицькому районі,
повторно розглянути заяву селянського
(фермерського) господарства
"Золотницьке" № 68 від 21.11.2013 року про
державну реєстрацію з урахуванням
підстав визнання протиправною відмови
у задоволенні цієї заяви, що визначені
в цьому судовому рішенні.

Таким чином, суд задовольняє позовні
вимоги частково.

Судові витрати суд вирішує відповідно
до ч. 3 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати відмову Державного
кадастрового реєстратора відділу
Держземагентства у Лохвицькому районі
Полтавської області у поданні
державному реєстратору прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Лохвицького районного управління
юстиції в Полтавській області заяви
селянського (фермерського)
господарства "Золотницьке" про
державну реєстрацію прав власності
держави на земельні ділянки площею 83,5357
га (кадастровий номер :00:002:1195);
площею 106,2061 га (кадастровий номер
:00:002:1115); площею 20,2582 га
(кадастровий номер - :00:003:1116) та
права оренди селянського
(фермерського) господарства
"Золотницьке" на земельні ділянки
державної власності загальною площею
210 га, у тому числі площею 83,5357 га
(кадастровий номер :00:002:1195); площею
106,2061 га (кадастровий номер
:00:002:1115); площею 20,2582 га
(кадастровий номер - :00:003:1116),
виявлену у формі листа № 550-01-03/5477 від
05.12.2013 року, - протиправною.

Зобов"язати відділ Держземагентства у
Лохвицькому районі Полтавської
області повторно розглянути заяву
селянського (фермерського)
господарства "Золотницьке" № 68 від
21.11.2013 року про державну реєстрацію з
урахуванням підстав визнання
протиправною відмови у задоволенні
цієї заяви, що визначені в цьому
судовому рішенні.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь селянського (фермерського)
господарства "Золотницьке" частину
витрат зі сплати судового збору у сумі
36,55 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
І.С. Шевяков