Справа № 262/1404/14-а
Суддя: Лебеденко С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 262/1404/14-а
Провадження № 2-а/262/60/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Суддя Пролетарського
районного суду міста Донецька
Лебеденко С.В., розглянувши в порядку
скороченого провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради "про
визнання дій противоправними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату державної соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку", -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради. Посилається на те, що вона має
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01 березня 2013 року в розмірі 130
грн. на місяць. Але така сума не
відповідає чинному законодавству,
оскільки щомісячну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
положення ст. 15 ЗУ "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" їй мали б
виплатити у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Позивач зверталася з заявою до УПСЗН з
проханням про проведення
перерахування допомоги, однак їй було
відмовлено. Просить визнати такі дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати його провести перерахунок
і виплату допомоги по догляду за
дитиною відповідно до положень закону,
з 01 вересня 2013 року по день винесення
рішення у розмірі не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, з урахуванням виплачених сум.
А також стягнути з місцевого бюджету
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради судовий збір.

Відповідач Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради надав заперечення, зміст яких
зводиться до того, що позивач не
використала своє право звернутись до
Управління із заявою про призначення
підвищеної допомоги по догляду за
дитиною. Наголошує на тому, що
Управління не є розпорядником
бюджетних коштів, а тому відповідачем у
справі має бути Кабінет Міністрів
України.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, вважаю, що
наявні матеріали є достатніми для
прийняття судового рішення в порядку
скороченого провадження.

Відповідачем допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку позивачу була нарахована та
виплачена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми".

Однак суд вважає такі дії
неправомірними з таких підстав.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-XII), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України від 18
січня 2001 року № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-XII та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-XII його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40 - 44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40 - 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 року № 835-VI "Про Державний бюджет
України на 2009 рік" та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі по тексту - Закон № 2154-VI)
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2240-III
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-XII (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 46
Закону № 835 та статті 45 Закону № 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 46 Закону № 835 та
статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом
Міністрів України не визначалися.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2012 рік", Законом України "Про
Державний бюджет на 2013 рік", не
встановлювався інший, ніж у Законі №
2240-ІІІ розмір допомоги, а положення
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року було
затверджено саме на виконання Закону №
2811-ХІІ, тому застосовувати зазначену
Постанову КМУ до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування
неможливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному випадку поширюються норми
спеціального Закону № 2240-ІІІ, а саме ст.
43, згідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми",
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

При застосуванні норм матеріального
права у даних правовідносинах суд
враховує позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від 25
грудня 2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зазначені вище обставини
спростовують доводи відповідача,
викладені у запереченнях проти позову
та дають суду підстави для задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною за період з 01
вересня 2013 року по день винесення
рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 94, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254,
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради "про визнання дій противоправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку" -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради щодо недоплати ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним трирічного віку з 01
вересня 2013 року по дату винесення
рішення, відповідно до ст. 15 Закону
України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
та ст. 43 Закону України від 18 січня 2001
року № 2240-III "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
у розмірі не менше розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого законом та з
урахуванням виплачених сум.

Стягнути з місцевого бюджету
Пролетарського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови. Апеляційна скарга подається
до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя:
С.В. Лебеденко

19.03.2014