Справа № 425/4715/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коваленко Д.С.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
справа №425/4715/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Яманко В.Г.

при секретарі
Абушек А.С.

з участю позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
Щукіна Д.О.

третьої особи
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 31 січня 2013 року
по адміністративній справі №425/4715/13-а
за позовом ОСОБА_2 до Рубіжанської
міської ради третя особа - ОСОБА_5 про
визнання протиправним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

Депутат Рубіжанської міської ради
Луганської області ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Рубіжанської міської ради Луганської
області, в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Рубіжанської міської ради Луганської
області №37/16 від 28 листопада 2013 року
про затвердження ОСОБА_5 на посаду
заступника міського голови з питань
діяльності виконавчих органів міської
ради.

В обґрунтування позову вказав, що
кандидатура ОСОБА_5 на посаду
заступника міського голови не була
попередньо розглянута усіма
постійними комісіями, що утворені
Рубіжанською міською радою Луганської
області, у кількості чотирьох, але для
вирішення такого питання це було
необхідним. Постійна комісія мандатна,
з питань депутатської діяльності,
етики, гласності та законності, яка
одноособово розглядала кандидатуру
ОСОБА_5, повинна була підготувати саме
висновок щодо затвердження чи не
затвердження його кандидатури, а не
рекомендацію щодо винесення цього
питання на розгляд міської ради. Також
зазначив, що були порушені строки
внесення питання щодо затвердження
кандидатури ОСОБА_5 до порядку денного
37 сесії Рубіжанської міської ради.
Наведене, на думку позивача, свідчить
про суттєве порушення процедури
підготовки питання щодо затвердження
кандидатури ОСОБА_5 для його розгляду
на сесії, а тому рішення, яке було
прийнято радою по такому питанню, є
протиправним.

Постановою Рубіжанського міського
суду Луганської області від 31 січня
2013р. відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 у повному обсязі. При
цьому суд першої інстанції дійшов
висновку, що оскаржуване позивачем
рішення органу місцевого
самоврядування ніяким чином не порушує
права та охоронювані законом інтереси
позивача.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
якій він просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнята з порушенням норм
матеріального права. Обставини справи
не відповідають висновкам суду. Суд
першої інстанції не прийняв до уваги
доводи позивача про те, що оскаржуване
рішення у якості підстави для його
прийняття не містить посилання на
висновок усіх постійних комісій щодо
кандидатури ОСОБА_5, а у протоколі
чергової 37-ї сесії від 28 листопада 2013
року взагалі відсутнє будь-яке
посилання на те, що під час голосування
по кандидатурі третьої особи взагалі
досліджувався чи оголошувався
висновок чи рекомендація будь-якої з
постійних комісій. Вказує, що
оскаржуване рішення Рубіжанської
міської ради порушує права та свободи
необмеженого кола осіб (територіальної
громади міста), інтереси яких він, як
депутат міської ради, представляє.

Позивач та його представник у
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали та просили задовольнити її
у повному обсязі.

Представник відповідача та третя
особа у судовому засіданні проти
апеляційної скарги заперечували та
просили залишити без змін постанову
суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача,
представників сторін та третьої особи,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Двадцять восьмого листопада 2013
року відбулось друге пленарне
засідання чергової 37-ї сесії
Рубіжанської міської ради Луганської
області, на якій зареєстрованими та
присутніми були 31 з 36 обраних депутатів
(а.с.21-48).

Більшістю голосів, зокрема голосами 23-х
депутатів, які проголосували «за»
(а.с.36), Рубіжанська міська рада
Луганської області прийняла рішення
про затвердження на посаду заступника
міського голови з питань діяльності
виконавчих органів Рубіжанської
міської ради ОСОБА_5 (а.с.19).

Двадцять третього грудня 2013 року
ОСОБА_2, як депутат Рубіжанської
міської ради, звернувся до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом про
визнання протиправним та скасування
прийнятого Рубіжанською міською радою
Луганської області рішення.

28.11.2013р. Рубіжанська міська рада
Луганської області, як орган місцевого
самоврядування, прийняла правовий акт
індивідуальної дії з метою прийняття
ОСОБА_5 на публічну службу.

Положеннями частини другої статті 55
Конституції України кожному
гарантовано право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Даючи офіційне тлумачення наведеної
норми, Конституційний Суд України, у
своєму рішенні від 25 листопада 1997 року
у справі №18/1148-97, а також в рішенні від 07
травня 2002 року у справі №8-рп/2002
констатував, що Конституцією України
гарантовано і забезпечено кожній
людині і громадянину право на
звернення до суду за захистом саме
своїх прав чи свобод (абзац дев'ятий
пункту 2 рішення від 25 листопада 1997
року). При цьому, такий судовий захист
гарантується у межах конституційного,
цивільного, господарського,
адміністративного і кримінального
судочинства України (абзац третій
пункту 4 рішення від 07 травня 2002 року).

Згідно з пунктом першим частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, у тому числі правових актів
індивідуальної дії.

Позивач ОСОБА_2 звернувся із
адміністративним позовом до суб'єкта
владних повноважень в особі
Рубіжанської міської ради Луганської
області, яким оскаржує його рішення у
вигляді правового акту індивідуальної
дії.

На думку суду першої інстанції, ані у
позові, ані під час судового розгляду
позивач не зазначив та не довів
належними, достовірними та допустимими
доказами, як чином оскаржуване ним
рішення порушує саме його права,
свободи чи інтереси, та які з них
конкретно.

Враховуючи, що ОСОБА_2 звернувся до
суду у якості депутата Рубіжанської
міської ради Луганської області, суд
першої інстанції, вирішуючи питання
про наявність у нього повноважень на
звернення до суду із позовом на захист
прав, свобод та інтересів інших осіб,
виходив з того, що правовий статус
депутата міської ради та гарантії
депутатської діяльності встановлено
Законом України «Про статус депутатів
місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV,
відповідно до положень п. 3 ч.2 ст. 11
якого при здійсненні депутатських
повноважень депутат міської ради має
право вимагати усунення порушень
законності і встановлення правового
порядку.

Зазначене право, з огляду на положення
статті 15 цього ж закону, реалізується
депутатом міської ради як
представником інтересів
територіальної громади, виборців свого
виборчого округу у разі виявлення
порушення прав та законних інтересів
громадян або інших порушень
законності, шляхом вимоги цим
депутатом припинення виявлених ним
порушень, а в необхідних випадках
шляхом звернення до відповідних
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб, а також до
правоохоронних і контролюючих органів
та їх керівників з вимогою вжити
заходів щодо припинення порушень
законності. При цьому, місцеві органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
об'єднання громадян, керівники
підприємств, установ, організацій
незалежно від форми власності, до яких
звернувся депутат міської ради,
зобов'язані негайно вжити заходів до
усунення порушення, а в разі
необхідності - до притягнення винних до
відповідальності з наступним
інформуванням про це депутата місцевої
ради.

Отже, у випадку виявлення депутатом
міської ради будь-яких порушень
законності (у тому числі в діяльності
органів місцевого самоврядування при
прийнятті чи підготовки правових актів
індивідуальної дії), якими порушуються
права, свободи чи інтереси інших осіб,
право на звернення до суду із позовом
на захист прав, свобод та інтересів цих
інших осіб, на підставі закону, у
депутата не виникає. У такому випадку, у
нього виникають права передбачені ст. 15
Законом України «Про статус депутатів
місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV,
якими він користується на власний
розсуд, але які не дають йому
можливості звернутись до суду за
захистом прав, свобод чи інтересів
інших осіб в силу закону.

Зважаючи на встановлені обставини, а
також те, що оскаржуване позивачем
рішення Рубіжанської міської ради
Луганської області про затвердження
ОСОБА_5 на посаду заступника міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів цієї ради, за своєю правовою
природою, є правовим актом
індивідуальної дії, та не порушує
права, свободи чи інтереси саме
позивача, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що у задоволенні
позову слід відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає за необхідне також
зазначити, що при аналізі норм Законів
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про службу в органах
місцевого самоврядування» та
Положення про постійні комісії
Рубіжанської міської ради 6-го
скликання, затвердженого рішенням
Рубіжанської міської ради від 02.12.2010р.
№2/2 встановлено, що вказані нормативні
акти не встановлюють імперативного
обов'язку щодо попереднього розгляду
кандидатур осіб, які пропонуються для
обрання, затвердження, призначення або
погодження відповідною радою усіма
постійними комісіями ради.

Таким чином, порушень норм
Законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні», «Про службу
в органах місцевого самоврядування» та
Положення про постійні комісії
Рубіжанської міської ради 6-го
скликання, затвердженого рішенням
Рубіжанської міської ради від 02.12.2010р.
№2/2 з боку відповідача колегією суддів
не встановлено.

Також є необґрунтованими доводи
позивача щодо порушення відповідачем
положень Регламенту Рубіжанської
міської ради 6-го скликання,
затвердженого рішенням Рубіжанської
міської ради від 24.11.2010р. №1/3, оскільки
під час пленарних засідань чергової
сесії нормативними актами не
встановлено обмежень щодо строку
підготовки, формування та внесення
будь-яких питань до порядку денного
другого та наступних пленарних
засідань сесії міської ради.

За таких обставин колегія суддів
вважає правомірним позицію суду першої
інстанції щодо

відмови у позові. Доводи апеляційної
скарги позивача не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, які були предметом
розгляду і заявлені в суді першої
інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
ухвала суду першої інстанції є
обґрунтованою та ухвалена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Рубіжанського міського суду
Луганської області від 31 січня 2013 року
по адміністративній справі №425/4715/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 31 січня 2013 року
по адміністративній справі №425/4715/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання ухвали
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 14
березня 2014 року.

Колегія суддів
М.В.
Бишов

І.Д. Компанієць

В.Г. Яманко