Справа № 810/132/14-а
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
810/132/14-а

м. Київ

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючий суддя Журавель
В.О., при секретарі судового засідання
Ігнатко Ю.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області до Відкритого акціонерного
товариства Київський
дослідно-експериментальний завод
сільськогосподарського
машинобудування «Київсільмаш» про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області (далі-позивач) з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
Київський дослідно-експериментальний
завод сільськогосподарського
машинобудування «Київсільмаш»
(далі-відповідач) про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій в сумі 17868,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за особовим рахунком
відповідача утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком №1. Посилаючись на частину
другу Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
пункт 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1, позивач просить суд стягнути суму
заборгованості з відповідача.

Позивач 12.03.2014 подав письмову заяву, в
якій просив справу розглядати без його
участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач до суду не прибув, явку
свого представника у судове засідання
не забезпечив, про причини неприбуття
суд не повідомив.

Судові повідомлення надсилалися
відповідачу за адресою його
місцезнаходження згідно з даними
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені
(стаття 93 Цивільного кодексу України,
стаття 1 Закону України від 15.05.2003 №755-IV
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців").

Відповідно до статті 16 Закону України
від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" єдиний державний
реєстр створюється з метою
забезпечення органів державної влади,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців. В
Єдиному державному реєстрі містяться
відомості про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, зокрема
про адресу місцезнаходження юридичної
особи чи адресу місця проживання
фізичної особи. Згідно зі статтею 18
вказаного Закону якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними. Відповідно до частини
восьмої статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру.

За таких обставин суд вважає
відповідача повідомленим належним
чином, а його неприбуття в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
справи, у зв'язку з чим ухвалив
здійснювати розгляд справи за
відсутності відповідача (частина друга
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надіслав. За таких обставин справа
розглядалась судом за наявними в ній
матеріалами і доказами.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку доказам, суд встановив наступні
обставини справи та правовідносини, що
склалися між сторонами.

Відкрите акціонерне товариство
Київський дослідно-експериментальний
завод сільськогосподарського
машинобудування «Київсільмаш» є
юридичною особою, зареєстрованою 30.12.1994
Києво-Святошинською районною
державною адміністрацією,
ідентифікаційний код 00238196. Як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області.

Відповідно до розрахунку, поданого
позивачем, за відповідачем утворилась
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових пенсі
за списком №1 за період з 01.11.2013 по 25.11.2013
стосовно особи ОСОБА_1, який працював на
підприємстві відповідача та
перебувають на обліку в органах
Пенсійного фонду, сума витрат
становить 17868,40 грн.

Відповідно до копії довідки №130 умовою
призначення пенсій вказаній особі є
робота за списком № 1. Крім того,
позивачем до суду долучено рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.05.2010 яким
визнано за ОСОБА_1 право на пільгову
пенсію за списком №1. Це рішення
набрало законної сили.

Наявну заборгованість у розмірі 17868,40
грн відповідачем у добровільному
порядку не сплачено.

Згідно з долученими до справи та
дослідженими судом постановами
Київського окружного
адміністративного суду від 25.11.2013 та
від 17.06.2013 в адміністративних справах
№810/5668/13-а, №810/2831/13-а позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві задоволено, стягнуто з ВАТ
Київський дослідно-експериментальний
завод сільськогосподарського
машинобудування «Київсільмаш»
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
на пільгових умовах за списком № 1
(стосовно витрат на виплату і доставку
пенсій вищезазначених пенсіонерів за
інший період), які набрали законної
сили. Судами визнано, що виходячи зі
змісту положень п. 2 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
№ 1058-IV у контексті статті 14 Закону
України № 1788-XII можна зробити висновок,
що порядок, за якого витрати на
доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі ст. 14
Закону № 1788-XII. Отже, законодавством
чітко передбачено, що обов'язок щодо
відшкодування вказаних витрат
з'являється у підприємства саме з 2004
року, причому не тільки для тих пенсій,
які призначені в 2004 році, а і для тих,
які призначені раніше, а виплачені у 2004
році. Вирішуючи питання стосовно
застосування п. 6 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України № 1058-IV та п.п.
6.6 п. 6 Інструкції, суд відмітив, що
"надбавки та підвищення", які
встановлюються та виплачуються
відповідно до положень Закону України
№ 1788-XII відрізняються від поняття
"збільшення розміру пенсії внаслідок
її перерахунку", визначеного Законом
України № 1058-IV, оскільки
законодавством передбачено не тільки
різні підстави для таких змін розмірів
пенсій (під час встановлення та виплати
додаткових доплат, надбавок, підвищень
застосовуються норми Закону України №
1788-XII, під час здійснення перерахунку та
виплати пенсії з урахуванням
збільшення, яке відбулось внаслідок її
перерахунку, - Закон України № 1058-IV, а й
правові наслідки - додаткові доплати,
надбавки, підвищення мають окремий
статус та обліковуються окремими
рядками, а збільшення розміру пенсії
внаслідок її перерахунку за нормами
Закону України №1058-IV становить її
основний розмір.

У цих судових рішеннях зазначено, що
аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України, що
знайшло своє відображення в Постановах
Верховного Суду України від 29.05.2012
№21-68а12, від 05.06.2012 №21-167а12, від 12.06.2012 №
21-107а12 від 25.09.2012 №21-294а12.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з вимогами ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Судом встановлено, що правомірність
стягнення витрат на виплату і доставку
пенсій вказаним у позові пенсіонерам
досліджувалось у вищевказаних
адміністративних справах 810/5668/13-а та
810/1135/13-а. Зазначені судові рішення
мотивовані тим, що позивачем
правомірно включено до розрахунку
витрати на виплату і доставку пенсій
цим громадянам, отже відповідач
зобов'язаний відшкодовувати фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій цим особам.

Отже, вищевказаними постановами
Київського окружного
адміністративного суду, які набрали
законної сили, позовні вимоги цього ж
позивача до цього ж відповідача про
стягнення заборгованості з тих же
підстав, але за інший період, з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій тим самим
особам, задоволено.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
наявність підстав для стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
саме стосовно вказаних у позові осіб
вже встановлено вказаними судовими
рішеннями і згідно з приписами ст. 72 КАС
України не потребують доказуванню у
цій справі.

Наявність у відповідача
заборгованості підтверджується
доказами, наданими позивачем. З
матеріалів справи вбачається, що
органом Пенсійного фонду направлено на
адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонерам
відповідача, в якому зазначено суми
пенсій, виплачені пенсіонерам разом з
витратами на доставку цих пенсій.

На день судового розгляду відповідач
суму заборгованості не сплатив, жодних
заперечень проти заявлених позовних
вимог суду не надав.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства Київський
дослідно-експериментальний завод
сільськогосподарського
машинобудування «Київсільмаш» (08132,
Київська область, Києво-Святошинський
район, м. Вишневе, вул. Українки, буд. 64,
ідентифікаційний код 00238196) на користь
Управління Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 17868 (сімнадцять тисяч вісімсот
шістдесят вісім) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Журавель В.О.

Дата виготовлення і
підписання повного тексту постанови -
12 березня 2014 р.