Справа № 826/428/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/428/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Ключковича В.Ю., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 вересня 2013 року
за адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними,
скасування Вимоги та Рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 вересня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін, з наступних
підстав.

Відповідачем проведено позапланову
перевірку Позивача щодо правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів, контроль за
нарахуванням та сплатою яких покладено
на Пенсійний фонд України, а також
достовірності відомостей, поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період з
01.06.2004 року до 20.09.2012 року, про що
складено Акт від 20.09.2012 року №0899-09-Н,
копія якого наявна в матеріалах справи
(а.с. 44-54).

Перевіркою встановлено порушення
Позивачем частини першої ст. 19, частини
другої ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV, в
результаті чого йому донараховано
страхових внесків 33,2%, 32%, 32,01%, 31,8%, 32,3% за
2004-2010 роки на загальну суму 91573,53 грн., у
т.ч.: травень-грудень 2004 року - 4592 грн.;
січень-грудень 2005 року - 10882,91 грн.;
січень-грудень 2006 року - 16758,60 грн.;
січень-грудень 2007 року - 13944 грн.;
січень-грудень 2008 року - 12793,62 грн.;
січень-грудень 2009 року - 14176,40 грн.;
січень-грудень 2010 року - 18426 грн.

На підставі вищезазначеного порушення,
Відповідачем прийнято Рішення «Про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків» від 20.09.2012 року №0126, яким до
Позивача застосовано фінансових
санкцій в сумі 35052,73 грн.

Відповідачем сформовано Вимогу про
сплату боргу від 20.09.2012 року №Ф-032,
відповідно до якої заборгованість
Позивача зі сплати страхових внесків
станом на 20.09.2012 року склала 91573,53 грн.

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження, за
результатами якого Пенсійним фондом
України прийнято Рішення про
результати розгляду скарги від 28.12.2012
року №31516/09-10, копія якого наявна в
матеріалах справи (а.с. 65-66), та яким
Рішення Відповідача від 20.09.2012 року №0126
та Рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві від
22.10.2012 року №28629/08, №28631/08, залишено без
змін, а скаргу в цій частині - без
задоволення, скаргу в межах процедури
узгодження вимоги від 20.09.2012 року №Ф-032
та результатів перевірки, викладених в
Акті перевірки від 20.09.2012 року №0899-09-Н -
залишено без розгляду.

Крім того, у зв'язку з невірно
визначеною Відповідачем сумою
фінансових санкцій, зазначеним
Рішенням зобов'язано Відповідача
прийняти нове рішення відповідно до
абз. 2 пп. 5.6. п. 6 Порядку розгляду
органами Пенсійного фонду України
скарг на рішення про накладення штрафу,
нарахування пені та заяв
страхувальників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року №21-2, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.01.2004
року за №81/8680.

Рішенням Пенсійного фонду України «Про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків» від 11.01.2013 року №0182, до
Позивача застосовано фінансових
санкцій в сумі 224082,61 грн.

Відповідачем сформовано Вимогу про
сплату боргу від 01.02.2013 року №Ф-032,
згідно з якою станом на 31.01.2013 року
заборгованість Позивача зі сплати
страхових внесків, штрафів (фінансових
санкцій) склала 350708,87 грн., у т.ч. 91573,53
грн. недоїмки та 259135,34 грн. фінансові
санкції (штрафи) -

Відповідно до п. 1 статті 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.1997 року №400/97-ВР платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно з п. 1 ст. 11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, в
чинній на час виникнення спірних
правовідносин редакції,
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
особи, які працюють на підприємствах, в
установах, організаціях, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності й інших
осіб, включаючи юридичних і фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058-ІV страхувальниками цих осіб є їх
роботодавці, які відповідно до частини
першої ст. 15 цього Закону належать до
платників страхових внесків і
зобов'язані на підставі п. 6 частини
другої ст. 17 зазначеного Закону
нараховувати, обчислювати та
сплачувати в установлені строки й у
повному обсязі страхові внески.

Статтею 19 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV
установлювалось, що страхові внески до
солідарної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування нараховуються
роботодавцем на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників, які
включають витрати на виплату основної
та додаткової заробітної плати, інших
заохочувальних і компенсаційних
виплат .

Частиною другою ст. 20 Закону №1058
передбачалось, що суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені ст. 20 цього Закону, в т.ч.
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою ст. 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Як вбачається з Листа Пенсійного фонду
України від 01.09.2006 року № 11127/03-02, у разі,
якщо суми винагород виплачуються
особам за надання послуг за договорами
цивільно-правового характеру, внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не нараховуються
та не сплачуються. У разі, якщо суми
винагород виплачуються особам за
виконання робіт за договорами
цивільно-правового характеру, внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування нараховуються та
сплачуються на загальних підставах.

Позивач у позовній заяві зазначає, що
нею наймана праця працівників, за яких
необхідно сплачувати страхові внески,
не використовувалась, а висновок
Відповідача зроблено безпідставно, без
належних доказів.

В той же час, посилання Відповідача в
Акті укладення Позивачем трудових
договорів з фізичними особами не
підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, в матеріалах справи будь-які
первинні документи щодо
недонарахування Позивчем у період з
травня 2004 року по грудень 2010 року
страхових внесків відсутні.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що висновки перевірки є
необґрунтованими та не
підтверджуються належними та
допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
протиправність оскаржених Вимог, що є
підставою для задоволення
адміністративного позову в цій частині
та їх скасування.

Разом з цим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога Позивача в частині
визнання протиправними дій
Відповідача щодо прийняття оскаржених
рішень задоволенню не підлягає,
оскільки, відповідно до частини першої
ст.195 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги. Позивачем судове
рішення в частині відмови в
задоволенні адміністративного позову
не оскаржено.

Згідно частиною другою ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
залишити без задоволення, а Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11 вересня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Бабенко
К.А.

Судді:
Ключкович
В.Ю.

Собків Я.М.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.