Справа № 2а-6675/11
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6675/11
у 1-й інстанції: Бабко В.В.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва 24 листопада 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2011 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання дій посадових осіб УПФУ
неправомірними, та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва 24 листопада 2011 року у
задоволені адміністративного суду.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, позивач
отримує пенсію за віком. Однак, після
виїзду позивача до Ізраїлю на
тимчасове проживання, відповідач
припинив виплату пенсії, мотивуючи тим,
що Матвєєва позивач на даний час
проживає в Ізраїлі, міжнародний
договір щодо пенсійного забезпечення з
даною країною не укладався.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
дійшов висновку, що відповідач,
відмовивши у поновленні виплати
пенсії, діяв протиправно та всупереч
вимогам діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступні обставини.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07.10.2009 №25-рп/2009 «У справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
(конституційності) положень п. 2 ч. 1 ст.
49, другого речення ст. 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Конституційний
Суд визнав неконституційним вказані
вище положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на підставі яких
відповідач відмовив у виплаті
призначеної позивачці пенсії.

Виходячи з правової та соціальної
природи пенсій, право позивачки на
одержання призначеної їй пенсії не
може пов'язуватись з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.

Припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання
(перебування) за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір,
суперечить приписам Конституції
України стосовно утвердження і
забезпечення прав і свобод людини,
неприпустимості обмеження
конституційних прав і свобод, рівності
конституційних прав громадян
незалежно від місця проживання,
гарантування піклування та захисту
громадян, які перебувають за її межами,
права на соціальний захист у старості.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни України мають право на
соціальний захист, що включає право на
пенсійне забезпечення.

Стаття 24 Конституції України гарантує
громадянам України рівність
конституційних прав незалежно від
місця проживання.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Таким чином, з
моменту ухвалення рішення
Конституційним Судом України від 07.10.2009
року №25-рп/2009 відпала така умова
припинення виплати пенсії, як
проживання пенсіонера за кордоном.

Згідно частини першої ст. 47 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
має виплачуватися за зазначеним у
заяві пенсіонера місцем його
фактичного проживання у межах України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим виникає
необхідність у задоволені апеляційної
скарги та відповідно у скасуванні
постанови суду першої інстанції та
задоволені позовних вимог.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва 24 листопада 2011 року -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва в призначені і виплаті ОСОБА_4
пенсії по віку.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва призначити і виплачувати ОСОБА_4
пенсію по віку з 27.04.2011.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.