Справа № 822/672/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/672/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:представника відповідача
Банашко О.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
про визнання відмови неправомірною
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Деражнянському районі (
далі-Управління), в якому просить
визнати неправомірними дії щодо
відмови у виплаті грошової допомоги у
розмірі десяти місячних посадових
окладів відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу» та
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити зазначену грошову допомогу.

Позивачка в судове засідання не
з"явилась. На адресу суду надіслала
клопотання в якому клопоче справу по
суті розглянути у її відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення вимог позивача та
надав суду письмові заперечення. В
обгрунтування своєї позиції
посилається на те, що для отримання
державним службовцем права на виплату
йому грошової допомоги в розмірі 10
місячних окладів Закон України
передбачає одночасно настання
сукупності таких умов, як вихід на
пенсію та наявність стажу державної
служби не менше 10 років. Відповідно до
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", ст.26
встановлено, що жінки, які народились з
01.10.1957 року по 31.03.1958 року право на
пенсію за віком набувають у 56 років 6
місяців. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 була
звільнена зач.2 ст.40 КЗпП України, а це є
не є вихід на пенсію, а тому відмова є
правомірною.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши зібрані в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги слід задовольнити з урахуванням
наведеного нижче.

Суд встановив, що позивачка - ОСОБА_4 з
02.01.2001 року по день звільнення
працювала головним спеціалістом по
діловодству Управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі.

Наказом начальника Управління №50-ОС
від 12.11.2013 року звільнена з займаної
посади з 12 листопада 2013 року на
підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку
з виявленою невідповідністю
виконуваній роботі внаслідок стану
здоров'я, який перешкоджає продовженню
даної роботи з виплатою вихідної
допомоги у розмірі середньомісячного
заробітку.

З 13.11.2013 року позивачка перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Деражнянському районі та
отримує пенсію за віком згідно до
Закону України «Про державну службу»
(довідка управління Пенсійного фонду
України в Деражнянському районі від
04.12.2013 року а.с.10).

10 грудня 203 року після призначення
пенсії звернулась до відповідача з
заявою про виплату грошової допомоги у
розмірі десяти місячних посадових
окладів відповідно до ч.13 ст.37 Закону
України «Про державну службу». На своє
звернення 16.12.2013 року отримала
відмову з посиланням на Закон України
" Про державну службу" та на підстави
звільнення на ч.2 ст.40 КЗпП України.

Правові, організаційні, матеріальні та
соціальні умови реалізації
громадянами України права на державну
службу, загальні засади діяльності
посадових осіб, їх правовий статус,
порядок та правові гарантії
перебування на державній службі та
порядок звільнення врегульовані
Законом України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
у разі виходу на пенсію при наявності
стажу державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

За змістом вказаної норми виплата
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів здійснюється за
наявності одночасно двох умов: виходу
на пенсію та наявності стажу державної
служби не менше 10 років. Інших
додаткових умов для виплати зазначеної
грошової допомоги Законом не
передбачено.

Факти призначення позивачці
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу» та
наявності у неї стажу державної служби
19 років 3 місяців підтверджуються
записами у трудовій книжці та не
заперечується відповідачем в
поясненні по справі.

Виплата грошової допомоги за ст.37
вказаного Закону пов"язана з двома
умовами: 1) вихід на пенсію., 2) стаж
роботи державної служби не менше 10
років. Інших додаткових умов для
отримання цієї грошової допомоги
Законом не встановлено. Законодавець
зазначеною нормою не виключає осіб, які
є пенсіонерами та отримують пенсію за
віком чи з інших підстав, тобто
зазначений перелік обставин є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Таким чином, не існує жодних
визначених законом підставі для
відмови позивачці у виплаті грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Пунктом 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року N 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
передбачено, що при припиненні
трудового договору вихідна допомога
виплачується у випадках і розмірі,
передбачених як ст. 44 КЗпП, так і іншими
нормами закону, зокрема ст.37 закону
України «Про державну службу».
Працівникові, який звільняється за
станом здоров'я, вихідна допомога на
підставі ст. 44 КЗпП (а працівникам, які
перебували на державній службі - на
підставі ст.37 закону України «Про
державну службу») виплачується в тому
разі, коли трудовий договір із ним
розривається з ініціативи роботодавця
за п. 2 ст. 40 КЗпП.

Судом також враховується, що
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку у випадку
виявленої невідповідності працівника
займаній посаді за станом здоров»я
відповідно до ст.21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» є додатковою
соціальною гарантією з боку держави
для певної категорії громадян.
Використання особою такої додаткової
гарантії не може бути підставою для
позбавлення особи інших належних їй
соціальних гарантій, встановлених
іншими законами, в тому числі ст.37
Закону України «Про державну службу».

Аналогічна позиція викладена у
відповіді Міністерства праці та
соціальної політики України від 21.02.2011
року №100/13/155-11 на звернення позивачки. В
силу ч.1 п.41, ч.4 п.45 Положення про
Міністерство праці та соціальної
політики України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України,
до повноважень вказаного міністерства
належить надання консультацій щодо
застосування законодавства про працю.

Отже, звільнення позивачки з
займаної посади з підстав п.2 ст.40 КЗпП
України у зв'язку з виявленою
невідповідністю виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи,
достроково за умови наявності у неї
стажу державної служби понад 10 років не
є перешкодою для виплати їй грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Наказом начальника Управління №50-ОС
від 12.11.2013 року про звільнення
позивачки передбачена виплата
останній вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку. В судове
засідання відповідачем не надано
доказів виплати позивачці вихідної
допомоги у вказаному розмірі, відтак
замість вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку
відповідач зобов'язаний виплатити
позивачці грошову допомогу у розмірі
десяти місячних посадових окладів
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу".

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладені норми
відповідачем не доведено
правомірність відмови позивачці у
виплаті грошової допомоги у розмірі
десяти місячних посадових окладів
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу». В той же час
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі Хмельницької
області щодо відмови ОСОБА_4 у виплаті
грошової допомоги у розмірі десяти
місячних посадових окладів відповідно
до статті 37 Закону України "Про
державну службу".

Зобов"язати Управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
Хмельницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 грошову допомогу у
розмірі десяти місячних посадових
окладів відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу".

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05
березня 2020 року

Постанова не набрала законної сили

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань