Справа № 2-а-4174/09/2270/7
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/1487/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
м.Хмельницькому

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.12.2010

у справі №2а-4174-09/2270/7

за позовом Державної податкової
інспекції у м.Хмельницькому

до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

про припинення підприємницької
діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16.12.2010, у задоволені позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позовних вимог,
з підстав невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Позивачем проведено перевірку, якою
встановлено, що відповідач на протязі
2002-2008 років декларує дані про
відсутність господарської діяльності
та про відсутність доходів та
неотримання прибутку, що
підтверджується актом №217 від 20.03.2009.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
проводиться у разі: прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення про
припинення підприємницької
діяльності; смерті фізичної особи -
підприємця; постановлення судового
рішення про оголошення фізичної особи
померлою або визнання безвісно
відсутньою; постановлення судового
рішення про визнання фізичної особи,
яка є підприємцем, недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності;
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця. Підставами
для постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця є: визнання
фізичної особи - підприємця банкрутом;
провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом;
неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону. Фізична особа позбавляється
статусу підприємця з дати внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» до функцій органів державної
податкової служби належать контроль за
своєчасністю подання платниками
податків податкових звітів,
декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням
податків, інших платежів. Вказана норма
кореспондує з нормами закону «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», якими
визначені підстави для постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця внаслідок неподання
звітності. В свою чергу, державні
органи згідно з ч.2 ст. 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, суди попередніх інстанцій вірно
зазначили, що компетенція органів
державної податкової служби
поширюється на відносини в сфері
оподаткування, тому відповідно до ст. 46
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» податковий орган
може звернутися до суду з позовом про
припинення суб'єкта господарювання
лише у випадку неподання ним протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону. У даному випадку
позивач просить припинити
підприємницьку діяльність відповідача
лише з підстав того, що той протягом
2002-2008 років декларує дані про
відсутність господарської діяльності
і відповідно доходів та прибутку, тобто
не доводить свою позовну вимогу, адже
не заперечує факту подання
відповідачем податкової звітності.

Доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
неправильне застосування чи порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції, повно та правильно
встановивши обставини справи, дали їм
належну оцінку з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування судових рішень,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Хмельницькому відхилити,
а постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.12.2010
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун