Справа № 2а/1522/6846/11
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1522/6846/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Абухін Р. Д.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку
письмового провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Департаменту праці та
соціальной політики Одеської міської
ради на постанову Приморського
районного суду м.Одеси від 26 квітня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до
Департаменту праці та соціальной
політики Одеської міської ради про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом до відповідача про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії
посилаючись на те, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС віднесений до 2
категорії і є інвалідом 3 групи та у 2011
році отримав щорічну допомогу на
оздоровлення, яка не відповідає
розміру, встановленому ЗУ « Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 26 квітня 2013 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради з
невиплати ОСОБА_3 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
ст. 48 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобовязано Департамент
праці та соціальної політики Одеської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_3 недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік відповідно до ст. 48 Закону
України « Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС віднесений до 2
категорії і є інвалідом 3 групи.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС мають право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам I і II групи -
п'ять мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи, дітям-інвалідам -
чотири мінімальні заробітні плати;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії -
п'ять мінімальних заробітних плат;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідачем зазначено, що щорічна
допомога на оздоровлення за 2011 рік була
виплачена позивачу у 2011 році в розмірі
100,00 грн. При виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення відповідач керувався
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

У 2011 році Кабінет Міністрів України не
мав права щодо встановлення розміру
щорічної допомоги на оздоровлення
передбаченої ст.48 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення
суперечить положенням Закону № 796.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
повинен був нарахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення у 2011 році в розмірі
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином висновки суду першої
інстанції щодо виплати одноразової
допомоги у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат за 2011 рік є
обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальной політики Одеської
міської ради - залишити без
задоволення, а постанову Приморського
районного суду м.Одеси від 26 квітня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до
Департаменту праці та соціальной
політики Одеської міської ради про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,- без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.