Справа № 2а-3752/10
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-3752/10
Головуючий у 1-й інстанції: Жук
Суддя-доповідач: Федотов
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Чернігові
на ухвалу Деснянського районного суду
м. Чернігова від 09 жовтня 2012 року про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення за заявою ОСОБА_2 про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 03 грудня 2010 року
по справі позов ОСОБА_2 було задоволено,
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Чернігові вчинити
перерахунок підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 20.04.2010
року по 20.10.2010 року і здійснити
відповідні доплати на користь
позивача, з урахуванням раніше
виплаченого розміру підвищення до
пенсії.

13 серпня 2012 року ОСОБА_2 подала заяву
про зміну способу та порядку виконання
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 03 грудня 2010 року, в якій
заявник просила стягнути з Управління
Пенсійного Фонду України в м. Чернігові
грошову суму в розмірі 979, 91 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 09 жовтня 2012 року заяву
ОСОБА_2 про зміну способу та порядку
виконання рішення задоволено, змінено
спосіб виконання постанови шляхом
зміни зобов'язання здійснити
нарахування та виплату щомісячної
соціальної допомоги як дитині війни на
стягнення цієї виплати.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
відповідач подав апеляційну в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції у зв'язку з порушенням норм
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні заяви.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції дійшов висновку що зміна
способу і порядку виконання судового
рішення шляхом стягнення з відповідача
конкретної грошової суми прискорить
його виконання.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

01 січня 2013 набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Отже, колегія суддів дійшла до
висновку, що передумовою звернення з
заявою про зміну способу та порядку
виконання судового рішення є звернення
позивача з заявою або його
представника про примусове виконання
рішення, а також надання доказів щодо
неможливості виконання рішення суду в
примусовому порядку.

Проте, позивачем не надано таких
доказів, у зв'язку із чим відсутні
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що заява позивача є
необґрунтованою, тому не підлягає
задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні заяви
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 41, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Пенсійного Фонду
України в м. Чернігові задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 09 жовтня 2012 року
скасувати та постановити нову, якою у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.