Справа № 583/411/14-а
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 583/411/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2014 р. Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого
- Сидоренко Р.В.

за участі секретаря
- Зубатовій І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Охтирці Сумської області
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2009 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до УПФУ в
м. Охтирці Сумської області, в якому
просила зобов'язати відповідача
нарахувати на її користь недоплачену
їй, як дитині війни, щомісячну державну
соціальну допомогу за 2007 - 2008 роки та 3
місяці 2009 року у сумі 3088 грн. 90 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що вона у
відповідності до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» являється дитиною війни. Згідно
ст. 6 вказаного закону їй повинна
виплачуватися щомісячна соціальна
допомога у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Дана
допомога не виплачувалася позивачу у
2007-2008 роках, оскільки Законом України
від 19.12.2006 року «Про державний бюджет
України на 2007 рік» дія ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» була
призупинена. Рішенням у справі № 6-рп
від 09.07.2007 року Конституційний суд
України визнав неконституційним п.12 ст.
71 ЗУ «Про Державний бюджет України на
2007 рік» і вказана стаття втратила свою
чинність з дня ухвалення
Конституційним судом України
вказаного рішення. Крім того, з січня 2008
року соціальна допомога виплачується,
але в розмірі не 30 відсотків від
мінімальної пенсії, як це передбачено
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»,
а в розмірі 10 відсотків. Вважає, що її
право порушено, тому просить
зобов'язати відповідача нарахувати на
її користь недоплачену в 2007-2008 роках та
за три місяці 2009 року щомісячну
соціальну допомогу як дитині війни в
розмірі 3088,90 грн.

Позивачка про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, в судове засідання не з'явилася
надала заяву якою просила розглянути
справу без її участі.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, подав клопотання про розгляд
справи за відсутності представника
УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі.
В письмових запереченнях на позов
відповідач зазначив, що дійсно дітям
війни пенсії мають підвищуватись на 30%
мінімальної пенсії за віком, проте
відповідно до ст. 7 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», який передбачає
механізм цих виплат, фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Законом України «Про Державний бюджет
на 2007 рік» такі виплати також не
передбачені, та відповідно до листа
Міністерства юстиції України від 31.08.2007
року питання щодо такого підвищення у
зазначеному порядку не урегульоване в
управлінні Пенсійного фонду немає
будь-яких підстав проводити такі
виплати. Крім того, п. 41 розділу 2 ЗУ
«Про Державний бюджет на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» внесено зміни до ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»,
згідно якого дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії, або
щомісячного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни» - 10% прожиткового мінімуму осіб,
які втратили працездатність. Дана
доплата позивачеві виплачується в
повному обсязі. Після прийняття
відповідного рішення Конституційним
судом України №10-рп, яким було визнано
не конституційними вищенаведені
положення ЗУ «Про Державний бюджет на
2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України». 28.05.2008
року КМУ прийняв постанову №530, якою
було визначено розміри щомісячного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
«дітям війни» також у розмірі 10% від
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

За даних обставин та враховуючи
положення ч.6 ст. 129, ч.1 ст. 41 КАС України
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові заперечення
відповідача, надавши оцінку доказам по
справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в
редакції, яка діяла до 30.07.2010 року)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Предметом спору у цій справі є
зобов'язання вчинити певні дії, а саме
нарахувати недоплачену, як дитині
війни, щомісячну державну соціальну
допомогу за 2007-2008 року та 3 місяці 2009
року у сумі 3088,90 грн. Спірні
правовідносини за своєю правовою
природою не є вимогою про
відшкодування шкоди чи вимогою про
виплату нарахованої, але не виплаченої
з вини органу державної влади
соціальної допомоги.

Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень, на звернення для
оскарження яких Кодексом
адміністративного судочинства
передбачено 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України (в
редакції, яка діяла до 30.07.2010 року),
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Обґрунтовуючи клопотання про
поновлення строку звернення до суду,
позивачка посилалася на те, що про
порушення прав дізналася у вересні 2008
року із засобів масової інформації.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка з 2008 р. щомісячно отримувала
щомісячну державну соціальну допомогу
як дитина війни, тому мала можливість
дізнатися про порушене право, однак до
суду за захистом не зверталася.

Доказів, які б підтверджували
наявність поважних причин пропуску
строку звернення до суду, матеріали
справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КАС України
позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи дату
звернення позивачки до суду з
адміністративним позовом, а саме 29.04.2009
року, річний строк на звернення до суду
з позовом та період, за який позивачка
просить суд захистити права, суд
приходить до висновку, що права
позивачки підлягають захисту з 29.04.2009
року, а позовні вимоги за період з 01.01.2007
року по 28.07.2008 рік слід залишити без
розгляду.

Відносно позовних вимог про проведення
перерахунку пенсії за період по 29.04.2009
року суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачка є
дитиною війни в розумінні ст.1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» і має право на державну
соціальну підтримку, визначену цим
Законом.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог статті 7 цього
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом 12 ст.71 Закону України від 19
грудня 2006 року N 489-V "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" дію статті 6
Закону N 2195-IV зупинено на 2007 рік із
урахуванням статті 111 цього Закону.

Проте Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення п. 12
статті 71 та статті 111 Закону N 489-V.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» внесені зміни, визначена
надбавки дітям війни у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, тобто у розмірі 10% від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року визнано таким, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 41
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України».

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Разом із
цим, у силу вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У 2009 році дія норми ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» не
зупинялась.

Враховуючи пріоритетність Законів над
підзаконним актами, відповідач у
період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р.
по 31.12. 2008 р. та за 2009 рік, починаючи з 01
січня 2009 року мав проводити
нарахування підвищення до пенсії
позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

З 22.05.2008 року змін до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
які б встановлювали обмеження щодо
зазначених виплат, не вносилось.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни визначено
мінімальну пенсію за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Будь-яких інших нормативно-правових
актів, які б визначали механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком або встановлювали її розмір,
немає.

За таких обставин, враховуючи норми ч.7
ст. 9 КАС України, положення частини 3
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною 1 цієї
статті, тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
підвищення пенсії, яке передбачено
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідний рік, а не розмір, що
установлений постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530, на
яку послався відповідач в запереченнях
на позов.

З огляду на викладене, суд не бере до
уваги доводи відповідача про
неврегульованість механізму
реалізації положень ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

З огляду на викладене, в межах
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку, що
бездіяльність відповідача по не
нарахуванню та невиплаті позивачу як
дитині війні, щомісячної державної
соціальної допомоги з 22.05.2008 року по
29.04.2009 року відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є протиправною, тому позов
підлягає задоволенню в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», і провести відповідні
виплати за період з 22.05.2008 року по 29.04.2009
року з урахуванням здійснених виплат.

Позовні вимоги в частині виплати на
користь позивачки 3088,90 грн. не
підлягають задоволенню, оскільки, суд
не може перебирати на себе функцію
органів Пенсійного фонду України щодо
перерахунку пенсії.

Керуючись ст. ст. 6-14, 64, 71, 159- 163, 167, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.ст. 3, 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Охтирці
та Охтирському районі Сумської області
про зобов'язання вчинити певні дії з
01.01.2007 - 28.04.2008 роки - залишити без
розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Охтирці та Охтирського району щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 22.05.2008 року по
29.04.2009 року

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Охтирці та
Охтирського району здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», і провести відповідні
виплати за період з 22.05.2008 року по 29.04.2009
року з урахуванням здійснених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського адміністративного
апеляційного суду через Охтирський
міськрайонний суд Сумської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
Р.В.Сидоренко