Справа № 875/3/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року м.
Київ справа №
875/3/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Юрченко В.П.,

Суддів
Веденяпіна О.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії про скасування постанови,
зобов'язання вчинити дії щодо
реєстрації кандидатом на пост
Президента України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Центральної
виборчої комісії про скасування
постанови № 38 від 10 березня 2014 р.
«Про відмову ОСОБА_2 у реєстрації
кандидатом на пост Президента України»
та зобов'язання вчинити певні дії.

З постановою суду не погодився позивач,
подавши апеляційну скаргу, в якій
зазначено про порушення норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення, не
виконав приписів ст. 159 КАС України,
щодо прийняття законного та
обґрунтованого рішення, не всебічно
з'ясував обставини справи, не надав
повну оцінку доказам у справі. Апелянт
вважає, що подані ним до ЦВК документи
відповідають встановленій формі та
належно оформлені, а тому його
протиправно не зареєстрували
кандидатом на пост Президента України.
Крім того, позивач вказує, що
відповідач, та з цією позицією
погодився суд, всупереч Конституції
України та Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
незаконно обмежив його за ознакою
майнового стану, оскільки він не може
оплатити заставу розміром 2500000 грн., але
відповідно до Конституції України має
право бути обраним.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив і зазначив, що постанова ЦВК
від 10 березня 2014 року № 38 є такою, що
прийнята на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом. Позивачем не виконані вимоги
статті 51 Закону України «Про вибори
Президента України», а саме, ОСОБА_2 не
надав документ про внесення грошової
застави; а анкета кандидата на пост
Президента України, декларація про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік не
відповідає встановленій
законодавством формі. Наведене у
відповідності до положень статті 52
Закону України «Про вибори Президента
України» є підставою для відмови в
реєстрації позивача кандидатом на пост
Президента України.

Відповідачем заявлено клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі:
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, в зв'язку з чим
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Постановою Верховної Ради України "Про
самоусунення Президента України від
виконання конституційних повноважень
та призначення позачергових виборів
Президента України" призначено
позачергові вибори Президента України
на 25 травня 2014 року.

5 березня 2014 року для реєстрації
кандидатом на пост Президента України
позивачем до ЦВК подано наступні
документи: заява про самовисування
кандидатом на пост Президента України,
анкета кандидата на пост Президента
України, автобіографія; декларація про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, 4 фото розміром
3x4 та 2 фото розміром 15x20 см, заява про
майновий стан.

Згідно довідки ЦВК від 5 березня 2014 року
позивачем не був наданий документ про
внесення грошової застави відповідно
до статті 49 Закону України «Про вибори
Президента України».

Постановою ЦВК від 10 березня 2014 року №
38 позивачу відмовлено у реєстрації
його кандидатом на пост Президента
України. Приймаючи спірну постанову,
відповідач зазначив, що подані
документи не відповідають приписам
ст.ст. 48-52 Закону України «Про вибори
Президента України», а саме: не додано
документ про внесення ним грошової
застави у розмірі два мільйони п'ятсот
тисяч гривень, в анкеті не зазначено
дати проведення позачергових виборів
Президента України, що також є
порушенням постанови ЦВК від 25
лютого 2014 року № 21 «Про форму анкети
кандидата на пост Президента України»,
декларацію подано без дотримання вимог
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції, дослідивши
надані позивачем до ЦВК документи,
зазначив, що постанова ЦВК від 10
березня 2014 року № 38 є законною та
обґрунтованою.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції правильними, які
ґрунтуються на повному та всебічному
встановленні всіх обставин по справі з
таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 51
Закону України «Про вибори Президента
України» Центральна виборча комісія
реєструє кандидата на пост Президента
України за умови отримання таких
документів:

1) анкети кандидата на пост Президента
України за формою, встановленою
Центральною виборчою комісією
(заповнюється кандидатом особисто);

2) автобіографії особи, висунутої
кандидатом, обсягом до двох тисяч
друкованих знаків, що обов'язково
повинна містити: прізвище, ім'я, по
батькові, число, місяць, рік і місце
народження, відомості про
громадянство, освіту, трудову
діяльність, посаду (заняття), місце
роботи, громадську роботу (в тому числі
на виборних посадах), партійність,
склад сім'ї, адресу місця проживання із
зазначенням часу проживання в Україні,
відомості про судимість, не погашену і
не зняту у встановленому законом
порядку;

3) передвиборної програми кандидата,
викладеної державною мовою, обсягом до
дванадцяти тисяч друкованих знаків;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 49 цього
Закону;

5) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
відповідно до статті 50 цього Закону;

6) фотографій кандидата за розмірами та
у кількості, встановленими Центральною
виборчою комісією.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 52 Закону України «Про вибори
Президента України», - Центральна
виборча комісія відмовляє у реєстрації
кандидата на пост Президента України у
разі відсутності або неналежного
оформлення документів, зазначених у
статті 51 цього Закону.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, і апелянт
підтвердив ці висновки, що ним не
сплачено грошову заставу в розмірі два
мільйони п'ятсот тисяч гривень
відповідно до статті 49 цього Закону.
Вказана обставина є підставою для
відмови в реєстрації кандидатом в
Президента України.

Крім того, відповідно до статті 9,
пункту 1 частини першої статті 51 Закону
України "Про вибори Президента
України", Центральною виборчою
комісією прийнято постанову від 25
лютого 2014 року № 21 «Про форму анкети
кандидата на пост Президента України»,
всупереч вимогам якої, позивачем при
поданні анкети не зазначено дати
проведення позачергових виборів
Президента України.

Частиною першою статті 50 Закону
України «Про вибори Президента
України» встановлено, що декларація
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
рік, що передує року початку виборчого
процесу, подається кандидатом на пост
Президента України за формою,
встановленою Законом України "Про
засади запобігання і протидії
корупції".

Як вбачається з наданої позивачем
декларації, ним заповнено бланк
декларації у редакції Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», в попередній редакції від 18
квітня 2013 року, а тому в пункті 4
декларації не зазначено дату
народження членів сім'ї декларанта, не
проставлено прочерки у разі
відсутності окремих відомостей у
відповідному полі, що є порушенням
пункту 8 примітки до Додатку Закону, не
правильно заповнено пункти 7, 11, 11-1
декларації.

Суд вважає необґрунтованими доводи
апелянта про обмеження його права бути
обраним за ознаками майнового стану,
тому що, він не має матеріальної
можливості сплатити заставу у розмірі
2500000 грн. Відповідно до частини 6 статті
103 Конституції України, - порядок
проведення виборів Президента України
встановлюється законом. Статтею 49
Закону України «Про вибори Президента
України» встановлено, що грошова
застава вноситься партією (партіями, що
входять до блоку), яка висунула
кандидата на пост Президента України,
або кандидатом на пост Президента
України у безготівковому порядку на
спеціальний рахунок Центральної
виборчої комісії в розмірі два
мільйони п'ятсот тисяч гривень. Грошова
застава повертається партії (партіям,
що входять до блоку), яка висунула
кандидата на пост Президента України,
чи кандидату на пост Президента
України, якого включено до виборчого
бюлетеня для повторного голосування.
Якщо кандидата на пост Президента
України не включено до виборчого
бюлетеня для повторного голосування,
грошова застава не повертається і
перераховується до Державного бюджету
України. Вказані приписи закону є
діючими, а тому позивач і відповідач
зобов'язані дотримуватись цих вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до
ЦВК про скасування постанови,
зобов'язання вчинити дії щодо
реєстрації кандидатом на пост
Президента України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
зазначеного висновку суду не
спростовують та не дають підстав
вважати рішення таким, що ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

З підстав вищенаведеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її зміни чи скасування не вбачається.

Згідно із частиною першою статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного,
керуючись статтями 172, 176, 197, 198, 200, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: