Справа № 9101/193774/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2013 рокусправа № 0803-341/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новоженін І.Є.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області

на постанову Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
28.05.12

у справі № 0803-341/2012

за позовом ОСОБА_1

до Підрозділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Запорізькій області

про повернення виконавчого документу,
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Підрозділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Запорізькій області, в якому просила
визнати протиправною бездіяльність
відповідача; визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця Підрозділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Немної С. В. про
повернення виконавчого документу
стягувачеві від 13.04.12 серії ВП № 28455737 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-826/11 від 25.08.11, виданого
Великобілозерським районним судом
Запорізької області та зобов'язати
відповідача відновити виконавче
провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
судове рішення у справі №2а-826/11, яким
зобов'язано УПФ України в
Великобілозерському районі
Запорізької області здійснити
нарахування та виплатити позивачу
підвищення пенсії, є судовим рішенням
немайнового характеру, яким не
встановлено суму до стягнення, відтак
повернення виконавчого документу
стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» є безпідставним, оскільки
відповідач не вичерпав встановлені
Законом засоби з примусового виконання
судового рішення.

Постановою Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
28.05.2012 позов задоволено. Постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 13 квітня 2012
року про повернення виконавчого
документу стягувачеві №28455737 від 13.04.2012
року визнано протиправною і скасовано;
зобов'язано відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області відновити виконавче
провадження №28455737 на виконання
виконавчого листа №2а-826/2011 від 25.08.2011
року, виданого Великобілозерським
районним судом Запорізької області.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
під час виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження від
31.08.2011 УПФ України в
Великобілозерському районі
Запорізької області здійснено
перерахунок пенсії та нараховано
позивачу 1063,80 грн., що свідчить про
часткове виконання рішення суду.
Відповідач наголошує, що оскільки
фінансування пенсійних виплат
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, а станом на 2012 рік
коштів Пенсійному фонду на виплату
заборгованості з пенсійного
забезпечення не виділено, отже виникли
обставини, які виключають можливість
виконання судового рішення боржником,
що, як наслідок призвело до
правомірного повернення виконавчого
документу позивачу на підставі п.9 ч.1
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження».

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання повідомлені судом належним
чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи,
Великобілозерським районним судом
прийнято рішення від 22.07.2011 у справі
№2а-826/2011 за позовом ОСОБА_1 до УПФ
України в Великобілозерському районі
Запорізької області, яким зобов'язано
останнього здійснити нарахування та
виплатити позивачу підвищення пенсії
згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням визначених сум.
Постанова підлягає негайному
виконанню.

25.08.2011 Великобілозерським районним
судом виданий виконавчий лист, яким
зобов'язано УПФ України в
Великобілозерському районі
Запорізької області здійснити
нарахування та виплатити позивачу
підвищення пенсії згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.01.2011 по 30.06.2011 в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням визначених сум.

31.08.2011 відповідачем винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №28455737 на підставі виданого судом
виконавчого листа.

13.04.2012 відповідачем винесено постанову
про повернення виконавчого документу
стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з відсутністю
коштів на рахунках боржника та тим, що
відповідні кошти не передбачені в
кошторисних видатках на 2012 рік.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з судом
першої інстанції, зважаючи на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999.

Відповідно до статті першої Закону
№606-XIV виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1. ст.11 Закону №606-XIV державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставами для повернення виконавчого
документу позивачу стала відсутність
фінансування Пенсійного фонду України
на виплати, передбачені Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», та рішення Конституційного
суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011.

Колегія суддів дійшла висновку, що
вказані вище підстави жодним чином не
унеможливлюють виконання відповідачем
рішення Великобілозерського районного
суду від 22.07.2011, зважаючи на наступне.

У виконавчому листі від 25.08.2011
боржником визначено УПФ України в
Великобілозерському районі
Запорізької області та не зазначено
жодних вимог щодо звернення стягнення
на майно чи кошти боржника, оскільки
УПФ України в Великобілозерському
районі Запорізької області здійснює
виплати, вказані у виконавчому листі,
за рахунок коштів Державного бюджету.
До того ж, рішення Конституційного суду
України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 не містить
заборони звернення стягнення на майно
та кошти боржника, а навпаки, вказує на
незалежність розмірів соціальних
виплат особі від економічних чинників
держави.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що посилання відповідача
на відсутність бюджетних асигнувань не
може бути підставою для невиконання
органами державної влади своїх
зобов'язань.

Доказів щодо неможливості виконання
рішення суду у спосіб, визначений
судом, та дій державного виконавця,
направлених на примусове виконання
рішення суду, в матеріалах справи не
міститься.

Наведені відповідачем обставини не
свідчать про неможливість виконання
рішення суду і не є законодавчо
встановленими підставами є для
повернення виконавчого документу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
протиправність винесеної відповідачем
постанови про повернення виконавчого
документів стягувачеві від 13.04.2012 та
правомірність винесення судом першої
інстанції постанови.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду справи в повному
обсязі дослідив обставини, які мають
значення для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області залишити без задоволення.

Постанову Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
28.05.12 у справі № 0803-341/2012 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко