Справа № 344/16944/13,2а/344/887/13
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 876/764/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Департаменту соціальної політики
Виконкому Івано-Франківської міської
ради на постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської від 05
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Виконкому Івано-Франківської міської
ради про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії,-

в с т а
н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся із
позовом до Департаменту соціальної
політики Виконкому Івано-Франківської
міської ради (далі - відповідач) про
визнання неправомірними дій щодо
відмови у встановленні статусу
інваліда війни 3 групи та зобов'язання
надати статус інваліда війни 3 групи із
видачею відповідного посвідчення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що брав
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у складі бригади
підсилення медичної допомоги з 06.05.1986
року. На підтвердження цього у позивача
є всі необхідні документи, які він
подав до відповідача разом із заявою
про встановлення статусу інваліда
війни 3 групи, проте отримав
неправомірну відмову у встановленні
такого статусу.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської від 05
грудня 2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права і як наслідок
винесення незаконного рішення.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно п.9 ст. 7 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII
(далі - Закон № 3551) з до інвалідів війни
належать особи, залучені до складу
формувань Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією
Чорнобильської катастрофи. Відповідно
до роз'яснень Міністерства праці та
соціальної політики України (лист №
05-285/26-14 від 11.05.2005 р; № 804/0/15-07/014 від 14.12.2007
р.) органи праці та соціального захисту
населення мають право встановлювати
статус інваліда війни на підставі
довідки, яка містить інформацію про
наказ чи розпорядження штабу цивільної
оборони щодо залучення особи до
формувань Цивільної оборони, займану
посаду та документів про роботу, яку
виконував громадянин під час
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Такого документу позивачем надано не
було, а тому відповідач вважає свої дії
законними та просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову
суд першої інстанції виходив з того, що
надані позивачем документи повністю
підтверджують факт залучення ОСОБА_1 до
складу формувань Цивільної оборони, як
водія транспортного засобу, і його
інвалідність, яка настала внаслідок
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
таких мотивів.

Безспірно встановлено, що позивач є
інвалідом ІІІ групи внаслідок робіт на
ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК
№ 063800 від 07.07.2004 року (а.с. 13), учасником
ліквідації аварії на ЧАЕС, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 29 липня 2004 року з
відповідною вкладкою (а.с. 5).

Матеріалами справи підтверджується, що
згідно Наказу Івано-Франківського
міського відділу охорони здоров'я № 61
від 03.05.1986 року ОСОБА_1 був направлений
для участі в заходах по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в Київську область (а.с. 7-8).

Згідно експертного висновку № 2883
захворювання позивача пов'язано з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС (а.с. 12).

З 06.05.1986 року бригада підсилення
медичної допомоги перебувала в
підпорядкуванні штабу Цивільної
оборони, що вбачається з довідки,
виданої Іванківською ЦРЛ від 11.05.2006
року № 492 (а.с. 15).

Таким чином, вище перелічені документи
свідчать про те, що позивач був
залучений до складу формувань
Цивільної оборони при ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та став
інвалідом внаслідок захворювання,
пов'язаного з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" до інвалідів
війни належать також інваліди з числа
осіб, залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Суд апеляційної інстанції не бере до
уваги роз'яснення Міністерства праці
та соціальної політики України, на які
посилається відповідач (лист № 05-285/26-14
від 11.05.2005 р; № 804/0/15-07/014 від 14.12.2007 р.),
оскільки ці листи-роз'яснення носять
інформаційний характер, не мають ознак
нормативно-правового акту, а тому не
можуть бути використані, як правова
підстава, що врегульовує порядок для
прийняття рішення про встановлення
статусу ветерана війни.

Колегія суддів також не бере до уваги
посилання відповідача на роз'яснення
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи, наданих
листом від 14.08.2006 №04-9492/281, відповідно до
якого, дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не поширюється на
осіб, які направлялися на виконання
робіт з ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, органами управління у справах
Цивільної оборони, створеними у складі
підприємств, установ і організацій
оскільки, вказаний лист наказом
Міністерства надзвичайних ситуацій
України від 20.01.2011 №63 «Про скасування
та відкликання листа МНС» було
скасовано та відкликано з місць
застосування.

Оскільки відповідно до пункту 7
Положення про порядок видачі
посвідчень і нагрудних знаків
ветеранів війни, затвердженого
постановою КМ України від 12 травня 1994
року № 302, «Посвідчення інваліда
війни»видаються органами праці та
соціального захисту населення за
місцем реєстрації громадянина, суд
першої інстанції зобов`язав
відповідача видати позивачу
посвідчення інваліда війни.

Тому за наявності документів, що
підтверджують право позивача на
отримання статусу інваліда війни, дії
відповідача, які виразилися у відмові
надати ОСОБА_1 такий статус і видати
відповідне посвідчення, судом першої
інстанції правомірно визнані
протиправними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики Виконкому Івано-Франківської
міської ради слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики Виконкому
Івано-Франківської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської від 05 грудня 2013 року
у справі № 344/16944/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула