Справа № 233/84/14-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 р.
Справа №233/84/14-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:20 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крилової М.М.

при секретарі Фоміній О.Д,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Костянтинівської районної державної
адміністрації про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії, зокрема видати сертифікат на право
на земельну частку (пай),

за участю:

представника позивача:ОСОБА_2

представника відповідача: Левковський
К.І.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Костянтинівської районної
державної адміністрації про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити дії, зокрема
видати сертифікат на право на земельну
частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Новоартемівською
сільською радою Костянтинівського
району Донецької області було передано
у колективну власність Колективному
сільськогосподарському підприємству
«Україна» земельну ділянку для
виробництва сільськогосподарської
продукції з метою подальшого її
паювання, тобто визначення розміру
земельної частки у колективній
власності на землю кожного члена
колективного сільськогосподарського
підприємства без виділення земельної
ділянки в натурі. Після цього
колективному сільськогосподарському
підприємству «Україна» був виданий
Державний акт на право колективної
власності на землю, до якого був
доданий список громадян, які на момент
видачі цього державного акту були
членами цього підприємства, для
одержання земельного паю. До вказаного
списку, додавався Державний акт на
право колективної власності на
земельну ділянку, під номером №291, в
який був включений і позивач.

Але до теперішнього часу позивач не
отримав сертифікат на право земельну
частку, 17.12.2013 р. позивач звернувся з
заявою до голови Костянтинівської
районної державної адміністрації, та
отримав відповідь листом № 3120/01-30 від
25.12.2013р., в якій зазначалось, що позивач
є у списку громадян-членів КПС
«Україна» під № 291, однак для отримання
сертифікату права на земельну частку
позивачу запропоновано звернутися до
суду.

На підставі зазначеного просив суд
зобов'язати Костянтинівську районну
державну адміністрацію Донецької
області видати на ім'я ОСОБА_1
сертифікат на право на земельну
частку(пай), у розмірі умовних
кадастрових гектарів, встановлений для
кожного колишнього члена КПС
«Україна», на території
Новоартемівської сільської ради
Костянтинівського району Донецької
області.

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги підтримав та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вирішивши
питання чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено,що згідно з архівної
довідки Комунальної установи
«Трудового архіву Костянтинівського
району Донецької області» від 08.10.2013 р.
№ 579 ОСОБА_1 працював в КСП «Україна»,
відповідно до якої в період з травня 1990
р. по листопад 1999 р. позивач працював в
КСП «Україна», що підтверджує також
копія трудової книжки колгоспника
НОМЕР_1.

12.05.1995 р. КСП «Україна»
Новоартемівською сільською радою
Костянтинівського району Донецької
області видано державний акт на право
колективної власності на землю для
виробництва сільськогосподарської
продукції. Згідно додатку 1 Державного
акту на право колективної власності на
землю, а саме списку громадян - членів
колективного сільськогосподарського
підприємства, громадянин ОСОБА_1
значиться серед членів КСП за № 291.

17.12.2013 р. позивач звернувся із заявою до
голови Костянтинівської районної
державної адміністрації, в якій просив
видати сертифікат на право на земельну
частку (пай) з землі, яка перебувала у
колективній власності КПС «Україна» у
розмірі встановленому для члена
даного КПС в умовах кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості).

25.12.2013р. відповідач надав відповідь,
відповідно до якої пропонував позивачу
звернутися до суду для підтвердження
свого права на отримання сертифікату
на право на земельну частку (пай).

Згідно з п.2 Указом Президента України
«Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95, право
на земельну частку (пай) мають члени
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства, в тому числі
пенсіонери, які раніше працювали в
ньому і залишаються членами
зазначеного підприємства, кооперативу,
товариства, відповідно до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач був членом КСП «Україна», на
підставі чого і був внесений під № 291 до
списку, який є додатком до Державного
акту на право колективної власності на
землю від 12.05.1995 р.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України
«Про порядок виділення в натурі(на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
право на земельну частку (пай) мають
колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку.

Тобто, право позивача не залежить від
неотримання з різних підстав
сертифікату на право на земельну
частку (пай).

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Ч. 4 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладено
обов'язок на суб'єкта владних
повноважень подати суду всі наявні у
нього документи та матеріали, які
можуть бути використані як докази у
справі. У разі невиконання цього
обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали.

Отже, вказана норма встановлює
презумпцію протиправності рішення
суб'єкта владних повноважень, та
покладає на нього обов'язок довести
суду правомірність свого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем письмових пояснень з
приводу заявленого позивачем позову
або будь-яких документів на
підтвердження правомірності прийнятих
актів не подано.

З огляду на це, суд вважає, що
відповідач не виконав вимог,
встановлених ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в частині доказування та обґрунтування
правомірності прийнятих рішень та
вчинених дій, а тому вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99,
104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської
районної державної адміністрації про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Зобов'язати Костянтинівську районну
державну адміністрацію Донецької
області видати на ім'я ОСОБА_1
сертифікат на право на земельну
частку(пай), у розмірі умовних
кадастрових гектарах, встановлений для
кожного колишнього члена КСП
«Україна», на території
Новоартемівської сільської ради
Костянтинівського району Донецької
області.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена у судовому
засіданні 14 березня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Крилова М.М.