Справа № 209/3881/13-а
Суддя: Ковальова А. Б.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 209/3881/13-а
Провадження № 2-а/209/38/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.
Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська

Дніпропетровської області,

як місцевий адміністративний суд у
складі:

головуючого судді
Ковальової А.Б.

при секретарі
Золотих Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача Бідянка І.Є.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
інспектора Державної патрульної
служби відділу Державної
автомобільної інспекції з
обслуговування м. Дніпродзержинська
управління ДАІ ГУ УМВС України в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції Бідняка Ігоря Євгеновича про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу, -

ВСТАНОВИВ :

07 серпня 2013 року позивач звернувся до
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська, як місцевого
адміністративного суду, з
адміністративним позовом до посадової
особи - інспектора ДАІ Бідняка І.Є., в
якому просить суд визнати дії
відповідача щодо складання протоколу
про адміністративне правопорушення
та постанови серії АА2 № 176963 від 30 липня
2013 року про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122
ч.2 КУпАП незаконними, скасувати
зазначену постанову, закрити щодо
нього, позивача, провадження у справі
за відсутністю складу
адміністративного правопорушення,
виходячи з того, що правила ПДР
України він не порушував, і
відповідачем не надано належних
доказів вчинення ним
адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
підтримав свій адміністративний позов
по суті та за обставинами справи,
вважає, що він безпідставно
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП,
оскільки 30 липня 2013 року він керував
автомобілем Опель Кадет, державний
номер НОМЕР_1, знаходився в автомобілі
один, спускався по пр. Леніна мимо ДМК,
щоб повернути наліво, з боку вул.
Пеліна в його бік рухався інший
автомобіль, і він йому перешкоди не для
руху не створював, так як він їхав
повільно та не гальмував, у момент
роз'їзду автомобілів між ними було 4,5 -
5 метрів, і було тільки дві машини у
момент роз'їзду. Просить задовольнити
його адміністративний позов.

Відповідач - інспектор Бідняк І.Є в
судовому засіданні позов ОСОБА_3 не
визнав, заперечує проти його
задоволення суду пояснив, що факт
порушення позивачем Правил
дорожнього руху України
підтверджується відео фіксацією
правопорушення, де видно, що в момент
роз'їзду між автомобілем позивача та
іншим автомобілем була відстань у 3.-4
метра, він зрізав кут. Протокол
додається до постанови, тому не має
значення допущена в постанові описка
частини ст. 122 КУпАП, фактично позивач
порушив правила проїзду перехрестя, що
зафіксовано в протоколі про
адміністративне правопорушення. Він
склав протокол, зазначивши, що позивач
порушив п. 16.11 ПДР України. Вважає, що
постанова винесена законно та
обґрунтовано відповідно до норм
процесуального та матеріального права,
просить відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Судом досліджені наступні письмові
докази по справі: протокол та
постанова в справі про
адміністративне правопорушення від 30
липня 2013 року, копія паспорту позивача,
довіреність на право керування
транспортним засобом, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
посвідчення водія, DVD диск з відео
фіксацією правопорушення, що було
допущено позивачем 30 липня 2013 року.

Вислухав сторони у справі, вивчивши
матеріали справи, дослідивши письмові
та відео докази по справі з оцінкою
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, судом
відповідно до вимог ст. 86 КАСУ
встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 30 липня 2013 року
інспектором ДПС ВДАІ ББідняком Ігорем
Євгеновичем, як посадовою особою,
дійсно був складений протокол та
винесена постанова по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 176963, в установчій частині яких
було зазначено, що 30 липня 2013 року, о
12.35 годині, водій ОСОБА_3, керуючи
автомобілем Опель Кадет, державний
номер НОМЕР_1, виїжджаючи з
другорядної дороги на головну, не
переконався, що це буде небезпечно, чи
змусив транспортні засоби, які
рухалися по головній дорозі, різко
зменшувати швидкість, чим порушив
правила проїзду перехрестя,
передбачені п. 16.11 ПДР України.

В зв'язку з чим за скоєння
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.
2 КУпАП, на позивача було накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 425
гривень.

Не зважаючи на те, що позивач при
складенні протоколу зазначив, що він
не згодний з тим, що він скоїв
правопорушення, суд вважає, що
постанова про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.2 КУпАП від 30 липня 2013 року є
законною, та такою, що винесена
відповідно до вимог діючого
законодавства і скасуванню не
підлягає

Факт порушення позивачем п. 16.11 ПДР
України 30 липня 2013 року
підтверджується відео записом відео
фіксації скоєння позивачем
адміністративного правопорушення, що
була зроблена відповідачем, . Із
наданого відповідачем відео запису,
який був досліджений судом під час
судового розгляду справи, вбачається,
що позивач дійсно порушив п. 16.11 ПДР
України, а саме при проїзді
перехрестя, виїжджаючи з другорядної
дороги на головну, не переконався в
небезпечності свого руху, і змусив два
транспортні засоби, що рухалися по
головній дорозі, зменшувати свою
швидкість.

Пунктом п 16.2 Правил дорожнього руху
України передбачено, що на перехресті
нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, яке укр.
рухається в другорядній дорозі,
повинен надати дорогу транспортним
засобам, які наближаються до даного
пересічення проїзних частин по
головній дорозі, незалежно від
направлення їх подальшого руху.

Зважаючи на надані відповідачем
докази у вигляді відео запису з
фіксацією правопорушення, скоєного
позивачем, суд дійшов до висновку, що
позивач, керуючи автомобілем, на
перехресті нерівнозначних доріг,
виїжджаючи з другорядної дороги на
головну, дійсно не переконався в
небезпечності свого руху, і змусив два
транспортні засоби, що рухалися по
головній дорозі, зменшувати свою
швидкість, чим порушив п. 16.11 ПДР
України. В зв'язку з цим, суд критично
оцінює пояснення позивача, і не
приймає їх як на доказ на
підтвердження позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що постанова
серії АА2 № 176963, яка винесена 30 липня
2013 року інспектором ДПС ВДАІ Бідняком
І.Є., згідно якої позивач ОСОБА_3 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за скоєння
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2
КУпАП, і на нього накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в сумі 425 грн.,
є законною, постановленою відповідно
до вимог Кодексу України про
адміністративні правопорушення на
підставі складеного протоколу про
адміністративне правопорушення.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом,
забезпечення виконання винесеної
постанови, а також виявлення причин та
умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі
додержання законів, зміцнення
законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення,
є будь-які фактичні дані, що
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів…
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що відповідач при
винесенні постанови зазначив
достатньо доказів на підтвердження
правомірності свого рішення,
інспектором були з'ясовані всі
обставини, що підлягають з'ясуванню при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, було встановлено
винність позивача у вчинені порушення,
а тому винесена відповідачем, як
посадовою особою, постанова є
законною і такою, що не підлягає
скасуванню.

На підставі ст. 55, 62 Конституції
України, ч.2 ст.122 КпАП України,
керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 14, 69, 70, 71, 72, 86, 104,
122, 143, 159-163, 171 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до інспектора ДПС ВДАІ м.
Дніпродзержинська прапорщика міліції
Бідняка Ігоря Євгеновича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
А.Б. Ковальова