Справа № 812/1306/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1306/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області до публічного акціонерного
товариства «Антрацитівське управління
по ремонту та налагодженню
гірничошахтного устаткування» про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 1 за
червень-вересень 2013 року в сумі 78507,36
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області до
публічного акціонерного товариства
«Антрацитівське управління по ремонту
та налагодженню гірничошахтного
устаткування» про відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком № 1 за червень-вересень 2013
року в сумі 78507,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що в червні -
вересні 2013 позивачем пред'явлено для
відшкодування відповідачу фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пунку «а» ст. 13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» на суму 78507,36
грн.

Розрахунки відповідачем оскаржені не
були, надходжень коштів в рахунок
відшкодування витрат за цей період не
було.

Позивач просить суд стягнути з
публічного акціонерного товариства
«Антрацитівське управління по ремонту
та налагодженню гірничошахтного
устаткування» на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області 78507,36 грн. - суму заборгованості
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 за період червень -
вересень 2013 року.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце проведення
судового засідання, не прибув до суду,
надав суду заяву про розгляд справи без
участі представника позивача.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, не прибув до суду, в
матеріалах справи міститься лист у
якому відповідач визнав позовні вимоги
в повному обсязі та розгляд справи
просив провести без участі
представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом.

Судом встановлено, що публічне
акціонерне товариство «Антрацитівське
управління по ремонту та налагодженню
гірничошахтного устаткування»
зареєстроване в якості юридичної особи
(а.с 6-8) та є платником обов'язкових
платежів та зборів до управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області (а.с.9).

Відповідач має заборгованість перед
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області по
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1 за
період червень-вересень 2013 року, яка
складає 78507,36 грн., що підтверджується
карткою особового рахунку (а.с.10).

Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за
списком № 1 за період червень-вересень
2013 року були надіслані управлінням
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області відповідачу та отримані
останнім (а.с.11-36).

Відповідачем не надано суду доказів
оскарження розрахунків, отже суд
дійшов висновку, що вказані розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
1 відповідачем не оскаржені та не
скасовані. Сума заборгованості не
сплачена, судом не визнано
протиправність, недійсність
розрахунків за період червень-вересень
2013 року.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень
Закону України від 09 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в» -
«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», здійснюється
до 01 січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 01 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058-І/ виплата пенсій таким особам
здійснюється до 01 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, то і
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка цього порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ
вбачається, що працівники
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт і рудників
та в металургії мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-І/ у
контексті положень статті 14 Закону №
1788-ХІІ дає підстави для висновку про те,
що порядок за якого витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 01
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Судом встановлено, що спір у справі
стосується стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
частини першої ст. 13 Закону № 1788-ХІІ
(список № 1), отже позовні вимоги
правильно пред'явлені до відповідача
щодо покриття витрат на виплату та
доставку пенсій таким особам.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
врегульовано розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Інструкція про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України є нормативно-правовим актом у
розумінні статті 117 Конституції
України та підлягає застосуванню
відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: 20 відсотків
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2004 році; 30 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2005 році; 40 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2006 році; 50 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2007 році; 60 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2008 році; 70 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2009 році; 80 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2010 році; 90 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2011 році; 100 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Позивачем згідно із пунктом 6.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України надсилались відповідачу
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Отримавши розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
в частині пенсій, призначених
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII
"Про пенсійне забезпечення", не надавши
на них до управління Пенсійного фонду
України заперечень та не оскарживши
розрахунки в суді, відповідач фактично
узгодив такі розрахунки.

Відтак, оскільки в порушення вимог
пункту 6.8 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України відповідач до 25-го числа не
внесло до управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області зазначену в розрахунках
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, та не
сплатило існуючу заборгованість за час
судового розгляду справи у суду є
підстави стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій за
віком на пільгових умовах, призначених
за списком № 1 в сумі 17153,20 грн.
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII
"Про пенсійне забезпечення", за період
червень - вересень 2013 року.

Відповідач визнав позовні вимоги у
повному обсязі, про що зазначив у листі
який міститься в матеріалах справи
(а.с.37).

В силу ст. 136 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач може
відмовитися від адміністративного
позову, а відповідач - визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи. Судове
рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

У частинах 3, 4 ст. 112 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову. Суд не
приймає відмови від адміністративного
позову, визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання
адміністративного позову судом не
встановлено.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області до публічного акціонерного
товариства «Антрацитівське управління
по ремонту та налагодженню
гірничошахтного устаткування» про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 1 за
червень-вересень 2013 року в сумі 78507,36
грн., - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Антрацитівське управління
по ремонту та налагодженню
гірничошахтного устаткування» ( , місцезнаходження: 94632,
Луганська область, м. Антрацит, смт.
Кріпенський) на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 за червень-вересень 2013
року в сумі 78507,36 грн. (сімдесят вісім
тисяч п'ятсот сім гривень 36 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Т.І. Ковальова