Справа № 524/1948/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р. Справа № 524/1948/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

апелянта ОСОБА_2,

представника апелянта ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
14.05.2013р. по справі № 524/1948/13-а

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4

до Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області ,
Управління земельних ресурсів
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської ради
третя особа ОСОБА_2

про скасування незаконно виданого
акту,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі- ОСОБА_1, ОСОБА_4, звернулися
до суду з позовом до Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Управління
земельних ресурсів виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської ради, в якому просили
скасувати Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№ 013122 від 26.08.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок протиправних дії
відповідачів, позивач на даний час не
має змоги оформити право власності на
земельну ділянку.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14.05.2013 року адміністративний позов
задоволено.

Скасовано акт, виданий ОСОБА_2,
кадастровий номер ЯЗ № 013122 від 26.08.2009
року., № реєстрації 1.

ОСОБА_2, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позову повному обсязі.
Апеляційну скаргу вмотивовує тим, що
суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови порушив норми
матеріального права, а саме: п.4 ст. 41
Конституції України, ч.1 ст. 116 п. "д" ч.1
ст. 121, ч.1 ст. 122 Земельного кодексу
України, вважає постанову суду першої
інстанції незаконною, необґрунтованою
та такою, що протирічить діючому
законодавству.

Протокольною ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2014 року, яка занесена до журналу
судового засідання, залучено ОСОБА_2 в
якості третьої особи до участі у
розгляді даної адміністративної
справи.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції позивач, наполягаючи на
законності та обґрунтованості
постанови суду першої інстанції,
просив залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін.

Апелянт та його представник,
наполягаючи на порушенні судом першої
інстанції, при прийнятті постанови,
норм матеріального права, просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити, з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно рішення Автозаводського
районного суду м.Кременчука,
Полтавської області від 28.09.2011 року
визнано за ОСОБА_1, право власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
- сарай, що розташований у подвір'ї
будинку АДРЕСА_2

Згідно витягу з рішення Кременчуцької
міської ради від 27.11.2012 року, вирішено
надати дозвіл на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду громадянам: ОСОБА_1
орієнтовною площею 0,0029 га для
експлуатації та обслуговування сараю
по АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва
№1621 сараю присвоєна поштова адреса:
АДРЕСА_1 замовник -ОСОБА_1

Згідно з інформацією управління
Держкомзему у м. Кременчука
Полтавської області від 17.09.2012 року за
№ 01-28/1986 відповідно до
земельно-кадастрової документації,
частина земельної ділянки по АДРЕСА_1
обліковується у власності ОСОБА_2

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості даного позову та
наявності підстав для його
задоволення.

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів, не
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» визначено, що
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання відповідно до
закону щодо регулювання земельних
відносин.

Відповідно до п. 1,2 ст.116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом, а
набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування визначений статтею 123
Земельного кодексу України (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин)

Частинами 2, 3 статті 123 Земельного
кодексу України передбачено, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Згідно частини 4 статті 123 Земельного
кодексу України розроблений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки подається Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою.

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проекту він
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту
може бути лише невідповідність його
положень вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно- правових
актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається Комісією
до відповідного органу земельних
ресурсів для здійснення такої
експертизи відповідно до закону.

Відповідно до частини 6 статті 123 ЗК
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня отримання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті (ч. 1 ст. 126 Земельного
кодексу України).

Отже, актом, що породжує набуття особою
прав та обов'язків власника землі є
рішення органу державної влади, а
державний акт на право власності на
землю має похідний характер від
рішення компетентного органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування. У разі скасування
рішення державного органу, як
незаконного, чи визнання його
недійсним у встановленому порядку,
виданий на підставі та на виконання
такого рішення державний акт на право
власності на землю має бути визнаний
нечинним.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 просять визнати
протиправним та скасувати Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЗ № 013122 від 26.08.2009 року,
виданий ОСОБА_2

Колегія суддів зазначає, що даний
Державний акт лише засвідчує (фіксує)
право власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку, яка передана йому у власність
рішенням Автозаводської районної ради
від 30.07.2009 року. Таким чином, саме на
підставі вказаного рішення органу
місцевого самоврядування у третьої
особи виникло право на земельну
ділянку.

Крім того матеріалами справи
встановлено, що законність прийняття
рішення Автозаводської районної ради
від 30.07.2009 року щодо надання ОСОБА_2
безоплатно у власність земельну
ділянку площею 24 кв.м. для будівництва
індивідуального гаража по АДРЕСА_3
позивачами в судовому порядку не
оскаржувалося.

Таким чином зазначені обставини справи
та вимоги закону свідчать про
передчасність вимог позивачів щодо
визнання протиправним оспорюваного
державного акту на право власності на
земельну ділянку, без перевірки
законності рішення Автозаводської
районної ради від 30.07.2009 року, на
підставі якої він виданий.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Також, колегія суддів вважає за
необхідно звернути увагу на те, що
відповідно до ч. 4 та 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

При цьому, судом першої інстанції було
розглянуто справу за відсутності у
матеріалах справи Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЗ № 013122 від 26.08.2009 року, який
позивачі оскаржують в судовому
порядку, що є порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм адміністративного процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам ст. 159
КАС України, оскільки воно ухвалено при
неповному з'ясуванні судом обставин, що
мають значення для справи, з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
-скасуванню, з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14.05.2013р. по справі № 524/1948/13-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Управління
земельних ресурсів виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської ради, третя особа: ОСОБА_2
про скасування незаконно виданого акту
- відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С. Повний
текст постанови виготовлений 07.03.2014 р.