Справа № 826/15153/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка
Є.О., розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 25.10.2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Росшина"
до Київської міжрегіональної митниці
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №100260000/2013/200197/2
від 25.03.2013,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.10.2013 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову, оскільки
вважає, що суд першої інстанції при
прийнятті постанови порушив норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі зовнішньоекономічного
контракту від 23.08.2012 №12GQ02MA01/004 з
Компанією "AOSEN TYRE INC." (Китай) (Продавець),
додаткових угод до нього та відповідно
до специфікації №2 від 30.01.2013 і
комерційного інвойсу від 30.01.2013
№1, позивачем придбано товар
(шини), визначеного в специфікації та в
інвойсі асортименту, кількості, ціни,
на загальну вартість 49577 дол.США.

Позивачем сплачено вартість
придбаного товару в повному обсязі
відповідно до пла-тіжних доручень в
іноземній валюті №84 від 25.01.2013 на суму
15522,60 дол.США і №88 від 15.03.2013 на суму 34054,40
дол.США.

Даний товар пред'явлено до митного
оформлення згідно ВМД №100260000/2013/100256 від
25.03.2013 та задекларовано його митну
вартість за першим методом (за ціною
договору) у розмірі 417050,75 грн., що
складається з ціни на товар - 396268,96 грн.
(49577 дол.США) та додаткових витрат на
транспортування - 20781,79 грн.

Відповідачем скориговано митну
вартість товарів та визначено її на
рівні 62964,16 дол. США, про що прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №100260000/2013/200197/2 від
25.03.2013 за резервним методом.

Позивач, вважаючи неправомірним
позбавлення його права на декларування
митної вартості товару за ціною
договору, звернувся до суду.

Суд першої інстанції, дійшов висновку
про неправомірність рішення Київської
регіональної митниці щодо коригування
митної вартості товарів від 25.03.2013
№100260000/2013/200197/2 з тих підстав, що
відповідачу надано достатній пакет
документів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару для декларування
товару за основним методом.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Статтею 49 МК України встановлено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу (ч. 1); митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.
2).

Статтею 57 глави 9 МК України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3). Застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності (ч. 4).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в статті 58 МК
України.

Відповідно до частини 4 статті 58 МК
України митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 58 МК
України ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті. Декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 54 МК України встановлено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині 1 статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

Як визначено у частині 3 статті 54 МК
України, за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у т.ч. невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно із частиною 6 статті 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Судом встановлено, що позивач для
митного оформлення імпортованого
товару надав відповідачу наступні
документи, а саме:

- контракт від 23.08.2012 №12GQ02MA01/004 з
Компанією "AOSEN TYRE INC.", додаткові угоди до
нього;

- специфікацію №2 від 30.01.2013;

- комерційний інвойс від 30.01.2013 №1;

- платіжні доручення в іноземній валюті
№84 від 25.01.2013 і №88 від 15.03.2013;

- коносамент від 07.02.2013 №QDFE007256;

- договір про транспортно-експедиційне
обслуговування з ТОВ "СМА Си Джи Эм
Шиппинг Эдженсиз Украина" від 21.12.2010
№99/30/10;

- довідку ТОВ "СМА Си Джи Эм Шиппинг
Эдженсиз Украина" від 20.03.2013 №1375 про
транспортні витрати до кордону України
в сумі 20781,79 грн.

Проаналізувавши подані основні
документи, що були надані митному
органу, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що подані документи
підтверджують митну вартість товарів
за ціною договору, оскільки чітко
ідентифікують оцінюваний товар, не
містять розбіжностей, містять дані, що
піддаються обчисленню, і підтверджують
ціну товарів - 49577 дол.США та витрати на
транспортування в розмірі 20781,79 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує на
розбіжності і, зокрема, що: сума у
платіжному дорученні від 25.01.2013 №84 -
15522,60 USD становить 31,31% від суми інвойсу
від 30.01.2013 № 1 та специфікації від
30.01.2013 №2 до контракту від № 12GQ02MAO1/004;
сума у платіжному дорученні від 15.03.2013
№ 88 на суму 34054,40 USD, становить 68,69% від
суми інвойсу від № 1 та
специфікації від 30.01.2013 №2 до контракту
від 23.08.2012 № 12GQ02MA01/004.

Суд апеляційної інстанції щодо цієї
заяви зазначає наступне. Як вбачається
з інвойсів, що наявні в матеріалах
справи, умовою оплати поставок товарів
є: передплата в розмірі 30% , 70%
балансовий платіж після вручення копії
коносаменту протягом 5 днів на
розрахунковий рахунок бенефіціара.

Даними умовами оплати пояснюється
здійснена позивачем у відсотках від
повної ціни оплата товару, згідно
вказаних апелянтом платіжних доручень.
Водночас неспівпадіння розміру
відсотків - 31,31 % та 30%, 68,69% та 70% не
відіграє суттєвої ролі у даному
випадку та не може вважатися підставою
для прийняття рішення про коригування
митної вартості товару.

Апелянт вказує на те, що у платіжних
дорученнях відсутні посилання на
реквізити інвойсу. Однак в платіжних
дорученнях вказано контракт від 23.08.2012
№12GQ02MA01/004, а тому дані платіжні
документи є належними доказами по
справі і підтверджують оплату вартості
оцінюваного товару в сумі 49577 дол.США.

Що стосується посилання апелянта на
відсутність страхових документів, то
суд апеляційної інстанції зазначає про
те, що згідно з матеріалами справи,
позивач не ніс витрат на страхування.

Таким чином, оскільки судове рішення
ухвалене судом першої інстанції
відповідно до норм матеріального
права, при дотриманні норм
процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.10.2013 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.