Справа № 825/1059/13-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 року Чернігів
Справа № 825/1059/13-а

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Федоренко Я.О.,

за участю представників

від позивача
Карети О.О.,

Свириденка О.А.,

від відповідача
Приходько О.В.,

від третьої особи
Устименко І.Г.,

від прокуратури
Коляди Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобал
Транс СМ» до Чернігівської митниці
Державної митної служби України, третя
особа - Головне управління Державної
казначейської служби України у
Чернігівській області, за участю
прокуратури м. Чернігова про визнання
протиправним, скасування рішення та
стягнення надмірно сплачених платежів,
-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобал Транс СМ»
звернулось до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування рішення Чернігівської
митниці Державної митної служби
України про визначення коду товару №
КТ-102-2013 від 14.02.2013, стягнення з
Державного бюджету України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал Транс СМ»
надмірно сплачених платежів у розмірі
30211,27 грн, а саме 25176,06 грн ввізного мита
та 5035,21 грн податку на додану вартість.

Свої вимоги представник позивача
мотивує тим, що відділ митних платежів
Чернігівської митниці неправомірно
виніс рішення № КТ-102-2013 від 14
лютого 2013 року про визначення іншого
коду товару, оскільки при здійсненні
процедури декларування на
Чернігівській митниці експортованого
товару позивач відповідно до положень
статті 266 Митного кодексу України
здійснив декларування товару.

Так, згідно Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (далі - УКТ ЗЕД),
затвердженого Законом України від
05.04.2001 № 2371-ІІІ «Про митний тариф»,
товару було присвоєно код (графа 33 ВМД)
під № 8716 39 30 10, посилаючись на те, що
товар класифікується як напівпричіп
бортовий тентовий, новий, 2013 року
виготовлення.

Відповідно до УКТ ЗЕД ставка мита
визначається за даний товар в розмірі
0%. Крім того, на період транспортування
з Німеччини до України на куплений
напівпричіп фірмою SCHMITZ Cargobull AG були
замовлені в Німеччині експортні
номерні знаки та тимчасовий
реєстраційний паспорт (свідоцтво) від 04
лютого 2013 року, однак відділ митних
платежів Чернігівської митниці виніс
рішення № КТ-102-2013 від 14 лютого 2013
року про визначення іншого коду товару.

На основі УКТ ЗЕД, пояснення до них,
наданих документів та технічного
паспорту від 04.02.2013 № WB197798 було змінено
код товару на 8716 39 80 00 з посиланням на
те, що даний товар класифікується як
напівпричіп бортовий тентовий, 2013 року
виготовлення, не новий. Датою першої
реєстрації являється 04 лютого 2013 року,
що у відповідності до п. 2 Додаткових
загальних положень до групи 87 УКТ ЗЕД
Пояснень до УКТ ЗЕД, затверджених
наказом Державної митної служби
України від 30.12.2010 № 1561, передбачено, що
по всій Класифікації «транспортні
засоби, що використовувались» означає
транспортні засоби, які були
зареєстровані щонайменше один раз.

На основі цих даних в митній декларації
було додатково нарахована 10% ставки
мита за експортований товар на суму
25176,06 грн, та донараховано суму податку
на додану вартість з урахуванням
нарахованої ставки мита в сумі 5035,21
грн.

Не погоджуючись з таким рішенням
митного органу позивач просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Чернігівської митниці про визначення
коду товару № КТ-102-2013 від 14
лютого 2013 року та стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
надмірно сплачених платежів у розмірі
30211,27 грн, а саме 25176,06 грн ввізного мита
та 5035,21 грн податку на додану вартість.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що згідно
інформації, надісланої митним органам
Державною митною службою України
листом від 24.12.2009 № 20/07579-ЕП, для
експлуатації транспортного засобу у
Федеративній Республіці Німеччина
видається паспорт автомобіля чи
свідоцтво про допуск до експлуатації,
частина ІІ та паспорт автомобіля чи
свідоцтво про допуск до експлуатації,
частина І. Транспортний засіб
«Напівпричіп Schmitz, модель Cargobull SPR 24/L»
був зареєстрований в Федеративній
Республіці Німеччина - Реєстраційне
свідоцтво, частина І (технічний
паспорт), № ST-R-0-035/13-00133 та Реєстраційне
свідоцтво, частина ІІ (технічний
паспорт), WB 197798. Дані документи дають
змогу вільно використовувати
транспортний засіб на території
Німеччини без будь-яких обмежень.
Також, необхідно зазначити, що
вищезазначеним листом Державної
митної служби України детально
роз'яснено порядок та мету видання
короткотермінових номерних знаків та
короткотермінових посвідчень на
автомобіль в Німеччині, зокрема:
короткотермінові посвідчення
видаються разом з короткотерміновими
номерними знаками та можуть бути
використані для пробних та
перевірочних поїздок автомобіля лише в
межах Німеччини чи перегону до
країн-членів Європейського Союзу.
Таким чином, спірний транспортний
засіб неможливо було б вивезти за межі
території Європейського Союзу з
тимчасовим свідоцтвом про реєстрацію,
тобто його реєстрація в Німеччині є
постійною. Крім того, вимога позивача
про стягнення коштів є передчасною,
оскільки обов'язок щодо вчинення
відповідних, передбачених правовими
нормами дій щодо повернення коштів
позивачу виникне з моменту набрання
законної сили судовим рішення про
визнання протиправним та скасування
оскаржуваного рішення, а тому вимоги
позивача є безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечив проти позову та
просив в його задоволенні відмовити
повністю.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін та
прокурора, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26.04.2013
адміністративний позов задоволено
повністю, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду 15
серпня 2013 року,

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2013
року скасовано та постановлено нову,
якою в задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал Транс СМ»
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12.02.2014 по справі № К/800/46854/13
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2013
року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2013 року у цій справі
скасовано та направлено справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач зареєстрований в якості
юридичної особи виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 11.08.2011, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії ААА №
448781 (а. с. 35).

Згідно довідки АА № 606791 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України видами діяльності
позивача за КВЕД-2010 є: 49.41 вантажний
автомобільний транспорт; 45.20 технічне
обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів; 52.29 інша
допоміжна діяльність у сфері
транспорту (а. с. 36).

Судом встановлено, що 14.01.2013 між
позивачем, який зареєстрований на
території України та фірмою SCHMITZ Cargobull
AG, яка зареєстрована на територій
Німеччини, укладено договір
купівлі-продажу № 2013/0691/01/14 тентового
бортового напівпричепа Шмитц
Карглобулл за ціною 23370,00 EUR (а. с. 18-22) та
додатки до нього (а. с. 23-30).

Як вбачається з матеріалів справи, при
здійсненні процедури декларування на
Чернігівській митниці експортованого
товару позивач відповідно до положень
статті 266 Митного кодексу України
здійснив декларування товару.

Згідно Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТ ЗЕД), затвердженого
Законом України «Про митний тариф» від
05.04.2001 № 2371-ІІІ, товару було присвоєно
код (графа 33 ВМД) під № ,
посилаючись на те, що товар
класифікується як напівпричіп
бортовий тентовий, новий, 2013 року
виготовлення. Відповідно до УКТ ЗЕД
ставка мита визначається за даний
товар в розмірі 0% .

Відділ митних платежів Чернігівської
митниці виніс рішення № КТ-102-2013
від 14.02.2013 про визначення іншого коду
товару (а. с. 9).

На основі УКТ ЗЕД, пояснення до них,
наданих документів та технічного
паспорту від 04.02.2013 № WB197798 було змінено
код товару на з посиланням на те,
що даний товар класифікується як
напівпричіп бортовий тентовий, 2013 року
виготовлення, не новий (а. с. 10-11). Датою
першої реєстрації являється 04 лютого
2013 року, що у відповідності до п.2
Додаткових загальних положень до групи
87 УКТ ЗЕД Пояснень до УКТ ЗЕД,
затверджених наказом Державної митної
служби України від 30.12.2010 № 1561,
передбачено, що по всій Класифікації
«транспортні засоби, що
використовувались» означає
транспортні засоби, які були
зареєстровані щонайменше один раз.

В свою чергу, дійшовши висновку про
задоволення позовних вимог в частині,
суд виходить з наступного.

Стаття 68 Митного кодексу України
визначає порядок ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, який
передбачає, зокрема, відстеження та
облік змін і доповнень до
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів, пояснень та інших
рішень щодо її тлумачення, що
приймаються Всесвітньою митною
організацією; підготовку пропозицій
щодо внесення змін до УКТ ЗЕД;
деталізацію УКТ ЗЕД на національному
рівні та введення додаткових одиниць
виміру; забезпечення однакового
застосування всіма митними органами
правил класифікації товарів; прийняття
рішень щодо класифікації та кодування
товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках;
розроблення пояснень і рекомендацій до
УКТ ЗЕД та забезпечення їх
опублікування; своєчасне ознайомлення
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності з рішеннями та інформацією
(крім тих, що є конфіденційними) щодо
питань класифікації товарів та про
застосування УКТ ЗЕД; здійснення інших
функцій, необхідних для ведення УКТ
ЗЕД.

Ведення порядку здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної митної
справи, в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу
України (у редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
митні органи здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності (далі
- УКТ ЗЕД). Рішення митних органів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими.

УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою
Митного тарифу України, затвердженою
Законом України "Про Митний тариф
України", та складається з: Основних
правил інтерпретації товарів, приміток
до розділів, груп та безпосередньо
номенклатури товарів (текстовий опис
групувань (розділ, група, позиція,
підпозиція, категорія, підкатегорія) з
їх цифровим позначенням.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД
проводиться з урахуванням
визначальних характеристик товару,
Основних правил інтерпретації
класифікації товарів та пояснень до
УКТ ЗЕД.

Згідно Додаткових загальних положень
до групи 87 УКТ ЗЕД "нові транспортні
засоби" розуміються, як транспортні
засоби, які ніколи не були
зареєстровані, "транспортними
засобами, що використовувались" є
транспортні засоби, які були
зареєстровані щонайменше один раз.

Відповідно до Додаткових загальних
положень УКТ ЗЕД у групі 87 транспортні
засоби, на які видані тимчасові
реєстраційні документи уповноваженими
державними органами влади, в тому числі
іноземними, на термін, необхідний для
здійснення транспортування нового
транспортного засобу самоходом від
країни-виробника до місця призначення
в Україні, фізичними або юридичними
особами, не вважаються такими, що були у
використанні.

Таким чином, код товару (транспортного
засобу) визначається, виходячи з
поданих до митного оформлення
документів та УКТ ЗЕД.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зареєстрований в якості
юридичної особи виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 11 серпня 2011
року, що підтверджується випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Серії ААА № 448781.

Згідно довідки АА № 606791 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України видами діяльності
позивача за КВЕД-2010 є:

49.41 вантажний автомобільний транспорт;

45.20 технічне обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів;

52.29 інша допоміжна діяльність у сфері
транспорту.

14 січня 2013 року між позивачем, який
зареєстрований на території України та
фірмою SCHMITZ Cargobull AG, яка зареєстрована
на територій Німеччини, укладено
договір купівлі-продажу № 2013/0691/01/14
тентового бортового напівпричепа
Шмитц Карглобулл за ціною 23370,00 EUR та
додатки до нього.

При здійсненні процедури декларування
на Чернігівській митниці
експортованого товару позивач
відповідно до положень статті 266
Митного кодексу України здійснив
декларування товару.

Згідно Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТ ЗЕД), затвердженого
Законом України "Про митний тариф" від
05.04.2001 № 2371-ІІІ, товару було присвоєно
код (графа 33 ВМД) під № 8716 39 30 10,
посилаючись на те, що товар
класифікується як напівпричіп
бортовий тентовий, новий, 2013 року
виготовлення.

Відповідно до УКТ ЗЕД ставка мита
визначається за даний товар в розмірі 0%
.

Відділ митних платежів Чернігівської
митниці виніс рішення № КТ-102-2013
від 14.02.2013 року про визначення іншого
коду товару.

На основі УКТ ЗЕД, пояснення до них,
наданих документів та технічного
паспорту від 04.02.2013 № WB197798 було змінено
код товару на 8716 39 80 00 з посиланням на
те, що даний товар класифікується як
напівпричіп бортовий тентовий, 2013 року
виготовлення, не новий.

Датою першої реєстрації являється 04
лютого 2013 року, що у відповідності до п.
2 Додаткових загальних положень до
групи 87 УКТ ЗЕД Пояснень до УКТ ЗЕД,
затверджених наказом Державної митної
служби України від 30.12.2010 № 1561,
передбачено, що по всій Класифікації
"транспортні засоби, що
використовувались" означає
транспортні засоби, які були
зареєстровані щонайменше один раз.

На основі цих даних в митній декларації
було додатково нарахована 10% ставки
мита за експортований товар на суму
25176,06 грн, та донараховано суму податку
на додану вартість з урахуванням
нарахованої ставки мита в сумі 5035,21 грн.

Однак, необхідно зазначити, що на
період транспортування з Німеччини до
України на куплений напівпричіп фірмою
SCHMITZ Cargobull AG були замовлені в Німеччині
експортні номерні знаки та тимчасовий
реєстраційний паспорт (свідоцтво) від 04
лютого 2013 року (а. с. 13-17).

Згідно податкового законодавства в
Німеччині виробник зобов'язаний надати
докази вивезення транспортних засобів
з території Європейського Союзу. В
зв'язку з цим фірма SCHMITZ Cargobull AG замовила
номерні знаки та тимчасове свідоцтво
(строк дії 28 днів) для отримання полісу
страхування цивільної
відповідальності та поліса КАСКО.

Згідно листа від 06 лютого 2013 року SCHMITZ
Cargobull AG, адресованого Чернігівській
митниці зазначено, що у відповідності
до договору купівлі-продажу № 2013/0691/01/14
від 14 січня 2013 року та додаткового
погодження № 1 від 14 січня 2013 року
позивачем був придбаний один тентовий
бортовий напівпричіп марки Schmitz Cargobull SPR
24/L - 13.62 EB з номером шасі WSM 0875.
Вартість даного напівпричепу складає
23370,00 євро (а. с. 58).

Також, в листі від 14 лютого 2013 SCHMITZ Cargobull
AG, адресованого Чернігівській митниці,
зазначено, що вищезазначений
транспортний засіб є новим, не
знаходився на обліку ні в одній з країн
світу та не був у використанні. Рік
виробництва цієї техніки згідно
експортних документів - 2013 рік. Згідно
замовлення Шмітц Каргобулл АГ були
видані транзитні номерні знаки та
тимчасовий реєстраційний паспорт
(строк дії 28 календарних днів) виключно
на період транспортування
вищезазначеного транспортного засобу
з Німеччини до України. Тимчасовий
реєстраційний паспорт видається на
завод-виробник для можливості
оформлення транзитних номерів та
полісу страхування цивільної
відповідальності та КАСКО (а. с. 59).

В подальшому позивачем даний
транспортний засіб зареєстровано на
території України та отримано
свідоцтво про реєстрацію напівпричепу
бортового.

Так, згідно довідки Чернігівського
відділення РЕР (підпорядкованого УДАІ
в Чернігівській області) підставою для
реєстрації напівпричепу SCHMITZ Cargobull на
території України були наступні
документи: тимчасовий технічний
паспорт Федеративної Республіки
Німеччина № ST-K-0035/13-00133, ВМД 102110000/2013/021056
19 лютого 2013 року та WB 197798, транзитні
знаки, статут, наказ про реєстрацію
транспортного засобу, доручення,
виписка з єдиного державного реєстру,
довідка єдиного державного реєстру,
статистична довідка.

Для цілей митного оформлення
класифікація товарів, наданих до
митного оформлення, здійснюється
згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної
номенклатури Митного тарифу України,
затвердженої Законом України від 05.04.2001
№ 2371-ІІІ «Про Митний тариф України».

Преамбулою Закону України "Про митний
тариф" визначено, що Митний тариф
України - це систематизований згідно з
Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності
перелік ставок ввізного мита, яке
справляється з товарів, що ввозяться на
митну територію України. Товарною
номенклатурою митного тарифу України є
Українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності, яка
базується на Гармонізованій системі
опису і кодування товарів.

Товарна номенклатура Митного тарифу
України складається з трьох складових
частин - Основних правил інтерпретації
класифікації товарів, Приміток до
розділів та груп та безпосередньо
номенклатури товарів (текстовий опис
угруповань (розділ, група - два знаки,
позиція - чотири знаки, підпозиція -
шість знаків, категорія - вісім знаків,
підкатегорія - десять знаків) та їх
цифрове позначення - код товарів).

З метою забезпечення єдиного
тлумачення термінів, використовуваних
в Українській класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(УКТЗЕД), та на виконання постанови
Кабінету Міністрів України 21.05.2012 № 428
"Про затвердження Порядку ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності",
наказом Державної митної служби
України від 30.12.2010 № 1561, затверджено
Пояснення до Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності.

Відтак, визначення коду товару, що
ввозиться на митну територію України,
здійснюється відповідно до Основних
правил інтерпретації класифікації
товарів, Приміток до розділів та груп,
номенклатури товарів та Пояснень до
УКТЗЕД.

Відповідно до вищезазначених
нормативних актів та згідно Правила 1
для юридичних цілей класифікація
товарів проводиться виходячи з
найменувань товарних позицій і
відповідних приміток до розділів чи
груп. Тобто визначається відповідна
товарна позиція (чотири знаки коду
УКТЗЕД) товарної номенклатури Митного
тарифу України (ТН МТУ), в текстовому
описі якої описано класифікований
товар. При цьому, необхідно визначити,
чи не існує відповідних приміток до
розділу або групи, які регламентують
класифікацію таких товарів.

Згідно з поясненнями до УКТЗЕД (розділ
XVIІ) до товарної позиції 8716 включаються
причепи та напiвпричепи; інші
несамохiднi транспортнi засоби; їх
частини, підпозиція 39 - інші, категорія
30 - напівпричепи, підкатегорія 10 -
бортові, тентовані,
напівпричепи-рефрижератори,
напівпричепи-контейнеровози.

У відповідності до Додаткових
загальних положень України до групи 87
УКТ ЗЕД Пояснень до УКТ ЗЕД,
затверджених наказом Державної митної
служби України від 30.12.2010 № 1561,
передбачено, у групі 87 транспортні
засоби, на які видані тимчасові
реєстраційні документи уповноваженими
державними органами влади, в тому числі
іноземними, на термін, необхідний для
здійснення транспортування нового
транспортного засобу самоходом від
країни-виробника до місця призначення
в Україні, фізичними або юридичними
особами, не вважаються такими, що були у
використанні.

Як вбачається з тимчасового
Реєстраційного свідоцтва (технічного
паспорту) № ST-K-0-035/13-00133 Європейського
союзу Федеративної Республіки
Німеччина в полі І вказана дата видачі
свідоцтва, а в полі Н - строк його дії.
Так свідоцтво видане 4 лютого 2013 року і
дійсне 28 днів до 5 березня 2013 року (а. с.
13-17).

Тобто, даний документ, виданий
іноземним державним органом влади,
являється тимчасовим і необхідний лише
для здійснення транспортування від
країни-виробника до місця призначення
в Україні.

Також, в зазначеному реєстраційному
свідоцтві, в полі С.4с, зазначено, що
власник реєстраційного свідоцтва може
не бути фактичним власником
транспортного засобу, а отже даним
свідоцтвом не можливо підтвердити тих
даних, що напівпричіп перебував на
правах власності у іншої особи.

Враховуючи вищевикладене,
Чернігівська митниця невірно
класифікувала товар, включивши його до
товарної позиції 8716 причепи та
напiвпричепи, підпозиція 39 - інші,
категорія 80 та підкатегорія 00 - що
використовувались та винесла рішення,
яке не відповідає дійсності та
суперечить вимогам чинного
законодавства.

В свою чергу, позовні вимоги в частині
стягнення із Державного бюджету
України на користь підприємства суми
ввізного мита та суми ПДВ, що
відповідає різниці між податком,
нарахованим на митну вартість товару,
визначеного митницею за кодом № 8716 3980
00, і кодом, визначеним позивачем № 8716 39
30 10, не підлягають задоволенню виходячи
з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 69 Митного кодексу
України (у чинній редакції) рішення
органів доходів і зборів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими.

Отже, питання контролю правильності
визначення коду товару та обчислення
декларантом митної вартості
відносяться до виключної компетенції
митних органів.

Встановивши протиправність рішень
митного органу про визначення коду
товару за іншим кодом, а ніж зазначено
декларантом, відсутні підстави
підміняти митний орган, стягуючи з
державного бюджету надмірно сплачену з
такої вартості суму ПДВ, фактично
визначаючи при цьому інший код товару,
що ввозиться на митну територію
України.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення з державного бюджету на
користь підприємства суми надмірно
сплаченого ПДВ фактично є вимогами про
визначення коду товару, що ввозиться на
митну територію України та відповідно
митної вартості ввезеного товару, а
тому не підлягають задоволенню.

Вищезазначена правова позиція
викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
12.02.2014 постановленій по даній справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, в повній мірі довів
правомірність свого рішення.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобал
Транс СМ», - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Чернігівської митниці
Державної митної служби України про
визначення коду товару № КТ-102-2013
від 14.02.2013.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал Транс СМ»
судові витрати в сумі 34 (тридцять
чотири) грн 41 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Д.В. Лобан