Справа № 826/7251/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційні скарги
публічного акціонерного товариства
«Украгазвидобування» в особі філії
управління з переробки газу та
газового конденсату публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування», Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 липня 2013 року у справі
за адміністративним позовом
публічного акціонерного товариства
«Украгазвидобування» в особі філії
управління з переробки газу та
газового конденсату публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» до Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування Рішення № 50
від 18.02.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Украгазвидобування» в особі філії
управління з переробки газу та
газового конденсату публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» (далі - позивач)
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування Рішення Виконавчої
дирекції Полтавського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 50 від 18.02.2013 року «Про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності».

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 19 липня 2013
року адміністративний позов
задовольнив частково.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 липня 2013 року в
частині відмови в задоволенні позову,
та прийняти нову, якою позов
задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу, також подано
відповідачем на постанову в частині
задоволення позову. Відповідач просить
суд апеляційної скарги скасувати
постанову в частині задоволення позову
та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. На думку апелянтів,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційних
скарг, перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Полтавським обласним відділенням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
проведено перевірку у філії
Управління з переробки газу та
газового конденсату ПАТ
«Укргазвидобування» (надалі - УПГГК).

За результатами перевірки УПГГК 01.02.2013
року складено акт результатів
перевірки правильності використання
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності у
філії управління з переробки газу та
газового конденсату ПАТ
«Укргазвидобування» за період з 01.10.2011
року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки виявлено
наступні порушення чинного
законодавства з соціального
страхування, а саме:

- п. 3 ч. 2 ст. 27, ч.2, 5 ст. 35, ч. 1 ст. 47, ч. 3 ст.50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 № 2240 (надалі - Закон № 2240), а саме:
допомога по тимчасовій
непрацездатності (листки
непрацездатності №№ 569249, 569256, 410032)
виплачена ОСОБА_2 за період після
встановлення медико-соціальною
експертною комісією інвалідності;
допомога по догляду за хворою дитиною
надана батькові ОСОБА_3 в період, коли
мати знаходилася у відпустці по
догляду за цією дитиною по досягнення
нею трирічного віку (листок
непрацездатності № 410858);

- абз. 5 п. 4, п. 20 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001
року № 1266, в частині, коли невірно
визначена кількість годин, які
підлягають оплаті за період тимчасової
непрацездатності; не виключено із
розрахункового періоду місяць, в якому
застрахована особа не працювала з
поважних причин;

- п. 4.14 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок котів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати непрацездатності,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати непрацездатності
від 25.02.2009 року № 12 (далі-Порядок № 12),
а саме: путівка № 400830 на
санітарно-курортне лікування видана
застрахованій особі за відсутності
квитанції до прибуткового касового
ордера або квитанції про часткову
оплату вартості путівки.

Відповідно до зазначеного акту
перевірки прийнято рішення № 50 «Про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності»
від 18.02.2013 року, яким до позивача
застосовано штраф за порушення
порядку правил використання страхових
коштів в розмірі 3392,29 грн. та визначено
суму коштів (неправомірних витрат) в
розмірі 6784,58 грн., які підлягають
поверненню до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
непрацездатності, загальною сумою 10
176,87 грн.

З приводу даних правовідносин, колегія
суддів апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 27
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі Закону N 2240-III) страхувальник
зобов'язаний надавати ти оплачувати
застрахованим особам у разі настання
страхового випадку відповідний вид
матеріального забезпечення та
соціальних послуг відповідно до цього
Закону. Частиною 2 ст. 35 Закону № 2240
передбачено, що допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві та
професійним захворюванням,
виплачується Фондом застрахованим
особам, починаючи з шостого дня
непрацездатності за весь період до
відновлення працездатності або до
встановлення медико-соціальною
експертною комісією інвалідності
(встановлення іншої групи,
підтвердження раніше встановленої
групи інвалідності), незалежно від
звільнення застрахованої особи в
період втрати працездатності у
порядках та розмірах, встановлених
законодавством. Частиною 5 ст. 35 Закону
№ 2240 передбачено, що допомога по
тимчасовій непрацездатності в разі
захворювання матері або іншої особи,
яка фактично здійснює догляд за
дитиною віком до трьох років, надається
застрахованій особі, яка здійснює
догляд за дитиною.

Згідно із ч. 3 ст. 50 Закону № 2240 та п. 2.2
Положення про комісію (уповноваженого)
із соціального страхування
підприємства, установи, організації,
затвердженого постановою правління
Фонду від 23.06.2008 року № 25,
зареєстрованого в Мін'юсті 14.07.2008 року
за № 636/15327, рішення про призначення
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг приймається
комісією (уповноваженим) із
соціального страхування, що
створюються (обираються) на
підприємстві, в установі, організації.
Комісія (уповноважений) із соціального
страхування здійснює контроль за
правильним нарахуванням і своєчасною
виплатою матеріального забезпечення,
приймає рішення про відмову в його
призначенні, про припинення виплати
матеріального забезпечення (повністю
або частково), розглядає підставу і
правильність видачі листків
непрацездатності та інших документів,
які є підставою для надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг.

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що допомога по тимчасовій
втраті працездатності виплачується по
рішенню комісії із соціального
страхування на підставі листків
непрацездатності.

Матеріалами справи встановлено, що
листки непрацездатності Серії АБН №
569249 від 01.08.2012 року за період
непрацездатності з 31.05.2012 року до 01.08.2012
року та Серії АБН № 569256 від 08.08.2012 року
за період непрацездатності з 02.08.2012
року до 08.08.2012 року, видані Полтавським
обласним клінічним онкологічним
диспансером інваліду 3 групи ОСОБА_2 у
встановленому порядку, та не містять
виправлень та інформації про
встановлення цій особі
медико-соціальною експертною комісією
інвалідності, у зв'язку з чим, на
виконання ст. ст. 50, 51, 52 Закону № 2240,
13.08.2012 року вони були розглянуті на
засіданні комісії із соціального
страхування.

Вичерпний перелік підстав для відмови
в наданні допомоги по тимчасовій
непрацездатності ст. 36 Закону № 2240.

Згідно ст. 36 Закону № 2240 допомога по
тимчасовій непрацездатності не
надається: у разі одержання
застрахованою особою травм або її
захворювання при вчиненні нею злочину;
у разі навмисного заподіяння шкоди
своєму здоров'ю з метою ухилення від
роботи чи інших обов'язків або
симуляції хвороби; за час перебування
під арештом і за час проведення
судово-медичної експертизи; за час
примусового лікування, призначеного за
постановою суду; у разі тимчасової
непрацездатності у зв'язку із
захворюванням або травмою, що сталися
внаслідок алкогольного, наркотичного,
токсичного сп'яніння або дій,
пов'язаних з таким сп'янінням; за період
перебування застрахованої особи у
відпустці без збереження заробітної
плати, творчій відпустці, додатковій
відпустці у зв'язку з навчанням.

Матеріалами справи встановлено, що
листок непрацездатності Серії АВО №
410032 є первинним та виданий 17.08.2012 року
Машівською центральною районною
лікарнею ОСОБА_2 за період
непрацездатності з 09.08.2012 року до
17.08.2012 року, у встановленому порядку та
не містить виправлень.

Враховуючи, те, що зазначений листок
непрацездатності, виданий у
відповідності до вимог чинного
законодавства, то на засіданні комісії
із соціального страхування управління
з переробки газу та газового
конденсату, було прийнято рішення про
призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_2 (протокол №
34л).

Пунктом 8.3 Інструкції № 455 визначено, що
за порушення порядку видачі та
заповнення документів, що засвідчують
тимчасову непрацездатність громадян,
лікарі несуть відповідальність згідно
з законодавством України.

Тобто відповідальність за порушення
порядку видачі та заповнення
документів, що підтверджують
непрацездатність громадян, несе лікар,
а не підприємство.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що посилання відповідача на
той факт, що комісії із соціального
страхування було відомо про
встановлення групи інвалідності
ОСОБА_2, у зв'язку з чим, комісія повинна
була переглянути рішення від 13.08.2012
року та прийняти рішення щодо надання
допомоги по тимчасовій
непрацездатності за рахунок коштів
Фонду та встановлення МСЕК
інвалідності, тобто до 01.08.2012 року є
необгрунтованим, оскільки листок
непрацездатності № 410032 не містить
відмітки, що ОСОБА_2 встановлено групу
інвалідності. (ОСОБА_2 був оглянутий у
МСЕК 21.08.2013 року, на якій йому було
змінено 3 групу інвалідності на 1 групу
з 01.08.2012 року). Докази ознайомлення
позивача з самим висновком МСЕК на день
отримання зазначеного листка
непрацездатності в матеріалах справи
відсутні.

Крім того, відповідно до довідки про
перевірку обґрунтованості видачі та
продовження листків непрацездатності
і роботи щодо відбору та направлення
застрахованих осіб на лікування у
реабілітаційні відділення
санаторно-курортних закладів у
Машівській центральній районній
лікарні, у листку непрацездатності №
410032 зроблено запис-висновок МСЕК
«визнаний інвалідом І групи з 01.08.2012
року». Суд першої інстанції правильно
не погодився з даним висновком,
оскільки такий запис в зазначеному
листку-непрацездатності відсутній.
Крім того дана довідка датована 08.02.2013
року, тобто після прийняття рішення про
надання допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_2

Що стосується пояснювальної записки
лікаря ОСОБА_4 про те, що нею помилково
підкреслено в листку непрацездатності
«первинний» у зв'язку з незнанням про
попередній листок непрацездатності, то
суд правильно не взяв її до уваги,
оскільки дана пояснювальна датована
06.01.2013 року, тобто після прийняття
рішення про надання допомоги ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент розгляду останнього листка
непрацездатності 30.08.2012 року,
застрахована особа ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер, що в свою чергу
унеможливлює стягнення визначених в
оскаржуваному рішенні грошових сум.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що комісія із
соціального страхування УПГГК 13.08.2012
року на момент розгляду листків
непрацездатності серії АБН № 569249 від
01.08.2012 року та серії АБН № 569256 від
08.08.2012 року не знала та не могла знати,
що 21.08.2012 року ОСОБА_2 буде встановлена І
група інвалідності, а тому комісією
було правомірно призначено допомогу по
тимчасовій непрацездатності ОСОБА_2

Таким чином, Рішення № 50 в частині
стягнення неправомірних витрат в сумі
2195,69 грн. та штрафу в розмірі 1097,85 грн. є
безпідставним та неправомірним.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону № 2240
допомога по тимчасовій
непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу), у разі
настання в неї одного з таких страхових
випадків, зокрема необхідності догляду
за хворою дитиною.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону № 2240
допомога по тимчасовій
непрацездатності по догляду за хворою
дитиною віком до 14 років виплачується
застрахованій особі з першого дня за
період, протягом якого дитина за
висновком лікаря потребує догляду, але
не більш як за 14 календарних днів.

Відповідно до п. 5 ст. 35 Закону № 2240
допомога по тимчасовій
непрацездатності в разі захворювання
матері або іншої особи, яка фактично
здійснює догляд за дитиною віком до
трьох років або дитиною-інвалідом
віком до 18 років, надається
застрахованій особі, яка здійснює
догляд за дитиною, з першого дня за весь
період захворювання в порядку та
розмірах, встановлених цим Законом.

Допомога по тимчасовій
непрацездатності по догляду за хворою
дитиною віком до 14 років, якщо вона
потребує стаціонарного лікування,
виплачується застрахованій особі з
першого дня за весь час її перебування
в стаціонарі разом з хворою дитиною.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону № 2240 підставою
для призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах є виданий у встановленому
порядку листок непрацездатності, а в
разі роботи за сумісництвом - копія
листка непрацездатності, засвідчена
підписом керівника і печаткою за
основним місцем роботи.

Матеріалами справи встановлено, що
12.11.2012 року Машівською районною
лікарнею видано ОСОБА_5 листок
непрацездатності Серії АВО № 410858 з
12.11.2012 року до 14.11.2012 року

Твердження позивача про те, що на
момент розгляду листка
непрацездатності (серія АВО № 410858 від
12.11.2012 року) ОСОБА_3, мати хворої дитини
ОСОБА_5 не перебувала у відпустці по
догляду за дитиною віком до 3-х років є
необгрунтованим, оскільки згідно
довідки Машівської районної державної
адміністрації Полтавської області від
31.01.2013 року № 190, мати хворої дитини
ОСОБА_5, учитель англійської мови
Селищної ЗОШ І-ІІІ ступенів, працює на
неповну ставку з 27.10.2011 року (наказ № 99-к
від 27.10.2011 року) по даний час.

Суд звертає увагу, що листок
непрацездатності виданий 12.11.2012 року,
тобто дата наказу № 99-к від 27.10.2011 року
передує даті видачі зазначеного листка
непрацездатності.

Крім того, згідно довідки управління
праці та соціального захисту населення
Машівської районної державної
адміністрації від 31.01.2013 року № 180
ОСОБА_5 перебуває на обліку в
Машівському управлінні праці та
соціального захисту населення з 27.10.2011
року по 23.03.2014 року і отримує допомогу
по догляду за дитиною до 3 років.

Доказів того, що на момент видачі
листка непрацездатності мати хворої
дитини ОСОБА_5 хворіла, суду не надано.

Таким чином, листок непрацездатності №
410858 від 12.11.2012 року, оплачений за
рахунок коштів Фонду неправомірно, а
тому рішення № 50 в частині стягнення
неправомірних витрат в сумі 530,89 грн. і
штрафу в сумі 265,44 грн. прийняте у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а позовні вимоги в цій
частині такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону № 2240 для
забезпечення відновлення здоров'я
застрахована особа та члени її сім'ї (а
також особа, яка навчається у вищому
навчальному закладі) мають право на
отримання санаторно-курортного
лікування, оздоровлення в
спеціалізованих оздоровчих закладах (у
тому числі дитячих) у межах асигнувань,
установлених бюджетом Фонду на
зазначені цілі, та в порядку і на
умовах, визначених правлінням Фонду.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 2240 часткова
плата за путівки на санаторно-курортне
лікування перераховується
страхувальниками до органу Фонду, який
надав путівку, в порядку, встановленому
правлінням Фонду.

Відповідно до п. 4.1. Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (затверджено
Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 25.02.2009 року №
12, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 14.04.2009 року за № 339/16355)
(далі-Постанова № 12), рішення про
виділення путівки застрахованій особі
приймає комісія (уповноважений) із
соціального страхування підприємства,
установи, організації із
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
(далі - комісія (уповноважений) із
соціального страхування), на підставі
особистої заяви та довідки для
одержання путівки (форма N 070/о (va302282-99),
погоджена наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 27.12.99 N 302
(v0302282-«Про затвердження форм облікової
статистичної документації, що
використовується клініках
(амбулаторіях)») (далі - медична
довідка).

Пунктом 4.2. Постанови № 12 визначено, що
відповідно до рішення комісії
уповноваженого) із соціального
страхування підприємство, установа,
організація (далі підприємство), яке є
основним місцем роботи застрахованої
особи, видає путівку до санаторію в
період відпустки, а до
санаторію-профілакторію - в період
відпустки, без відриву від
виробництва, за умови часткового
фінансування санаторію-профілакторію
за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до п. 4.14 Постанови № 12
визначено, що за відсутності квитанції
до прибуткового касового ордера або
квитанції про часткову оплату вартості
путівки застрахованій особі путівка не
видається.

Однак, всупереч положенням даної
статті рішення про видачу путівки
ОСОБА_7 було прийнято 03.09.2012 року,
відповідно до накладної на
внутрішньогосподарське переміщення
товарно-матеріальних цінностей № 3818
від 03.09.2012 року та відповідно до
відмітки в графі «Дата видачі путівки»
Журналу обліку путівок до
санаторно-курортних закладів форми
13-ФСС з тимчасової втрати
працездатності, докази чого містяться
в матеріалах справи, тобто раніше
внесення в касу підприємства часткової
вартості санаторно-курортної путівки,
яке мало місце 04.09.2012 року. Часткову
оплату за путівку, видану ОСОБА_7, було
перераховано УПГГК до фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності лише 05.09.2012 року,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням та не заперечується
позивачем.

Відповідно до п. 6.2 Постанови № 12 сума
витрат Фонду за путівки, що видані з
порушенням цього Порядку, у тому числі
не використані, не приймається до
заліку та відшкодовується за рахунок
страхувальника.

Відповідно до ст. 30 Закону № 2240
страхувальники у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують фонду в повному обсязі
неправомірно визначену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що путівка до
санаторно-курортного закладу
«Авангард» була видана ОСОБА_7 з
порушенням положень закону, а отже
Рішення № 50, в частині стягнення
неправомірних витрат в сумі 3675,00 грн. і
штрафу в сумі 1837,00 грн. прийнято у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

З матеріалів справи також вбачається,
що з метою усунення порушень, виявлених
в ході перевірки правильності
використання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вказаних у акті
результатів перевірки правильності
використання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності у філії управління з
переробки газу та газового конденсату
ПАТ «Укргазвидобування» за період з
01.10.2011 року по 31.12.2012 року та з 01.02.2013 року
було повернуто 575,00 грн., в т.ч. штраф в
розмірі 192,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 254 від 07.02.2013
року з призначенням платежу
«повернення коштів згідно акту
перевірки № б/н від 01.02.2013 року в т.ч.
штраф за порушення витрат страхових
коштів -192 грн.».

Що стосується обґрунтування позивачем
позовних вимог, а саме безпідставного
включення відповідачем суми 575,00 грн. у
загальну суму оскаржуваного рішення,
суд зазначає наступне.

За оскаржуваним рішенням відповідачем
зобов'язано позивача повернути
безпідставно витрачені кошти
відповідача та сплатити за ці
порушення фінансові санкції. Позивачем
оскаржуються рішення відповідача в
частині повернення коштів, витрачених
на соціальні виплати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_7

Таким чином, зарахування певних
платежів, здійснених позивачем на
виконання оскаржуваного рішення не є
предметом спору у цій справі, а тому
не може бути досліджено судом як
обґрунтування позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог
частково, а тому апеляційні скарги суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги публічного
акціонерного товариства
«Украгазвидобування» в особі філії
управління з переробки газу та
газового конденсату публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування», Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
06.03.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.