Справа № 802/4928/13-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4928/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АКВ Українське
каолінове товариство" до Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення щодо
відмови у наданні бюджетного
відшкодування на суму 529964,0 грн., -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "АКВ Українське
каолінове товариство" звернулось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 17.10.2013
р.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 22.01.2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
22.01.2014 року з підстав її
невідповідності вимогам
процесуального та матеріального права.

Представники сторін в судове засідання
не з"явились, надавши заяви про
здійснення апеляційного розгляду без
їх участі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без зміни, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
за результатом проведеної
відповідачем позапланової виїзної
документальної перевірки позивача з
питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за травень 2013 року,
складено акт № 56/22/33697003 від 20.09.2013р.,
яким зафіксовано порушення позивачем
п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу
України (надалі - ПК України) щодо
відсутності права отримання
бюджетного відшкодування з ПДВ за
травень 2013 року в сумі 525964,00 грн.

Зокрема, з акту перевірки вбачається,
що до розрахунку бюджетного
відшкодування TOB "АКВ Українське
каолінове товариство" включено суму
ПДВ 525964,00 грн. по господарським
операціям, нарахування податкового
кредиту яких відбулось внаслідок
спорудження (будівництва) основних
фондів, які не відображено на балансі
підприємства (на рахунку 10 «Основні
засоби»), тобто, які станом на 31.05.2013
року не введені в експлуатацію, не
приймають участі в виробництві готової
продукції та обліковуються на рахунку
15 "Капітальне будівництво". За
зазначених обставин, відповідачем
зроблено висновок, що у позивача
відсутнє право на отримання бюджетного
відшкодування з ПДВ за травень 2013 року
в сумі 525964,00 грн.

На підставі акту перевірки
Козятинською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення форма "ВЗ" від
17.10.2013 року № щодо відмови у
надані бюджетного відшкодування на
суму 525964,00 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання його протиправним та
скасування.

В свою чергу, суд першої інстанції,
приймаючи оскаржуване рішення, прийшов
до висновку, що орган владних
повноважень, яким є Козятинська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області, при прийнятті оскаржуваного
рішення, діяв не у відповідності до
вимог податкового законодавства
України.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції по суті спору, з огляду на
наступне.

Так, відповідач, посилаючись на ст.139
Господарського кодексу України та
Інструкцію про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій, затвердженою наказом
Міністерства фінансів України від 30.11.99
року № 291, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.12.99 року
за № 893/4186, вважає, що право на отримання
бюджетного відшкодування враховується
наявністю майна, що обліковується на
рахунку 10 «Основні засоби», незалежно
від процесу його отримання (придбання
чи спорудження (будівництва)
самостійно. У зв'язку з тим, що
господарське використання основних
фондів не розпочалась, відповідач
стверджує, що позивач порушив вимоги
п.п.200.4, 200.14 ст.200 ПК України заявивши
бюджетне відшкодування з ПДВ за
травень 2013 року в сумі 525964,00 грн.

Колегія суддів вважає позицію
відповідача помилковою.

Так, відповідно до пп. 200.1-200.3 ст. 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно з вимогами п.200.4 ст.200 ПК України
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг.

Відповідно до п.200.14 ст.200 ПК України,
якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки контролюючий орган виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий орган:
а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної контролюючим
органом за результатами перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах; б) у разі перевищення
заявленої платником податку суми
бюджетного відшкодування над сумою,
визначеною контролюючим органом за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування; в) у разі з'ясування
за результатами проведення перевірок
факту, за яким платник податку не має
права на отримання бюджетного
відшкодування, надсилає платнику
податку податкове повідомлення, в
якому зазначаються підстави відмови в
наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з вимогами п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Таким чином, з аналізу вищезазначеного
вбачається, що платник податку на
додану вартість, у разі підтвердженого
податковою накладною придбання
основних засобів, має право віднести
ПДВ з такого придбання до податкового
кредиту у податковому періоді, коли
відбулось це придбання. При цьому,
Податковим кодексом України
передбачено, що головною умовою для
формування податкового кредиту з цього
придбання є напрям подальшого
використання придбаних основних
засобів. У разі коли податковий кредит
платника ПДВ не перекривається
зобов'язаннями з ПДВ цього платника
податку, від'ємне значення з ПДВ при
умові фактичної його сплати
постачальникам, може бути заявлене до
бюджетного відшкодування.

Колегія суддів враховує, що у разі
декларування до бюджетного
відшкодування від'ємного значення з
ПДВ, що утворилось у зв'язку з
придбанням основних засобів, жодною
нормою Податкового кодексу України не
передбачається залежність такого
відшкодування від фактичного початку
використання у господарській
діяльності цих основних фондів,
нарахування амортизації та облікової
політики цього платника податку.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що Податковим кодексом
України встановлюється вичерпний
перелік підстав для декларування
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування платника ПДВ, додаткові
обмеження стосовно декларування у
податковій звітності цих показників є
протиправними.

Таким чином, за результатом
апеляційного розгляду справи, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що позивачем
правомірно заявило суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у сумі 525964,00 грн., а тому
позовні вимоги щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 17.10.2013 р. є обґрунтованими.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції вірно встановив
обставини даної справи, правильно
визначив правове регулювання спірних
правовідносин та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги щодо
наявності підстав для скасування
рішення суду першої інстанції
спростовується матеріалами
адміністративної справи та
законодавчим регулюванням спірних
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 22
січня 2014 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.