Справа № 2а-1076/10
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014р.
Справа № 9104/25112/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Стрию
Львівської області, м.Стрий Львівської
області

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24.03.2010р. у
справі №2а-1076/10/1370

за позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Стрию Львівської області,
м.Стрий Львівської області

до відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області, м.Стрий
Львівської області

про визнання дій неправомірними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2010р. позивач: управління Пенсійного
фонду України в м.Стрию Львівської
області звернулось до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до відповідача:
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
визнання неправомірними дій відділу
державної виконавчої служби та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 22.10.2010р. за
№ ВП 16824350

Позовні вимоги було обґрунтовано тим,
що виконання рішення про стягнення
коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти державного
бюджету, здійснюються Державним
казначейством України за попереднім
інформуванням Міністерства фінансів
України, у зв'язку з чим позивач вважає,
що у нього відсутні підстави для
виконання судового рішення, а у
відповідача - для відкриття
виконавчого провадження.

Відповідач з позовними вимогами не
погодився і 24.03.2010р. ним було подано до
суду першої інстанції Заперечення на
позов (а.с.19-20) за №8809-20-1/3090.

Судом першої інстанції у задоволенні
позову відмовлено і винесено постанову
від 24.03.2010р. у справі №2а-1076/10/1370.

Позивач з висновками суду першої
інстанції не погодився, 26.04.2010р. ним
було подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.03.2010р. у
справі №2а-1076/10/1370, в якій він просив суд
апеляційної інстанції прийняти
апеляційну скаргу до розгляду,
постанову суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
позивача скасувати повністю і прийняти
нове рішення, яким задоволити позовні
вимоги, викладені ним у позовній заяві.

12.02.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
надійшло клопотання від позивача
(апелянта) за №К-4937/14/25112, в якій він
просить здійснити розгляд справи судом
апеляційної інстанції за відсутності
його представника.

Представник відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення: 30.01.2014р. - відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного адміністративного суду, у
відповідності до вимог ст.197 КАС
України, вважає можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи і
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами, заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області Мацюпою Андрієм
Адамовичем винесено постанову ВП
№16824350 про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа №2а-2304, виданого 30.10.2009р.
Стрийським міськрайонним судом
Львівської області про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м.Стрию Львівської області провести
перерахунок щомісячного підвищення
пенсії та виплати недоотриманої пенсії
ОСОБА_2 за період з 01.12.2005р. по серпень
2008р. відповідно до ст.14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а також
компенсувати та виплатити витрати від
інфляції (знецінення грошових коштів)
недоотриманого вчасно щомісячного
підвищення пенсії за вказаний період.

Як було зазначено судом першої
інстанції та підтверджується судом
апеляційної інстанції, умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються згідно із
вимогами Закону України від 24.04.1999р. (із
змінами та доповненнями) №606-XIV "Про
виконавче провадження " (Закон №606-XIV).

Відповідно до вимог ст.1 Закону №606-XIV,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню

Згідно із вимогами ст.2 Закону №606-XIV,
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Відповідно до вимог цього закону
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці Департаменту
державної виконавчої служби, державної
виконавчої служби Автономної
Республіки Крим, областей та міст Києва
і Севастополя, державної виконавчої
служби у районах, містах (містах
обласного значення), районах у містах
(державні виконавці).

Також за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення, або у
разі виконання зведеного виконавчого
провадження при органах державної
виконавчої служби можуть утворюватися
виконавчі групи в порядку,
встановленому Міністерством юстиції
України, до складу яких включаються
державні виконавці одного або кількох
органів державної виконавчої служби.
За наказом Департаменту державної
виконавчої служби або державної
виконавчої служби Автономної
Республіки Крим, областей та міст Києва
і Севастополя, на керівника групи
можуть покладатися права та
повноваження, встановлені цим Законом,
у виконавчому провадженні, для
начальників державної виконавчої
служби у районах, містах (містах
обласного значення), районах у містах.
Інші органи, установи, організації і
посадові особи здійснюють виконавчі
дії у випадках, передбачених законом, у
томучислі відповідно до ст.6 цього
Закону на вимогу чи за дорученням
державного виконавця.

Згідно із вимогами ст.3 Закону №606-XIV,
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, і тому
відповідно до вимог цього Закону
державно виконавчою службою
підлягають виконанню такі виконавчі
документи: 1) виконавчі листи, що
видаються судами, та накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду; 2)
ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних та
кримінальних справах у випадках,
передбачених законом; 3) судові накази;
4) виконавчі написи нотаріусів; 5)
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень цих комісій; 6)
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 7)
рішення органів державної влади,
прийняті з питань володіння і
користування культовими будівлями та
майном; 8) постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу; 9) рішення
інших органів державної влади у
випадках, якщо за законом їх виконання
покладено на державну виконавчу
службу; 10) рішення Європейського Суду з
прав людини з урахуванням
особливостей, передбачених Законом
України "Про виконання рішень
Європейського Суду з прав людини"
(№3477-15).

Відповідно до положень ст.5 цього
Закону, державний виконавець здійснює
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного у
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Рішення суду здійснюють
державно-владний вплив на
правовідносини і у такий спосіб
забезпечують виконання основного
завдання правосуддя - захист прав і
свобод людини і громадянина, прав і
законних інтересів юридичних осіб,
інтересів суспільства і держави.
Рішення суду, проголошене іменем
України, надає висновкам суду
безспірний, загальнообов'язковий
характер.

Відповідно до вимог ст.254 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили. Постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Ухвали суду, які не
можуть бути оскаржені, набирають
законної сили з моменту постановлення.

Згідно із вимогами ст.255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до вимог ст.18 Закону №606-XIV,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного в ст.3 цього Закону; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) в інших
передбачених законом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавче провадження відкрито
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області на підставі
заяви стягувача, тобто з дотриманням
вищезазначеної норми Закону.

Згідно із вимогами ст.24 Закону України
"Про державну виконавчу службу" (Закон
№202/98-ВР), державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

В постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення-п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження передбачено
вимогами ст.26 Закону №202/98-ВР,
відповідно до якої державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 3 цього Закону; 3)
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної сили, крім випадків, коли воно
у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання; 4)
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або підвідомчістю виконання
рішення; 5) якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення; 6) у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 19 цього Закону; 7) наявності
інших обставин, передбачених законом,
які виключають здійснення виконавчого
провадження.

Враховуючи викладене, твердження
позивача про те, що відсутність
законодавчого визначення за рахунок
яких коштів і джерел, в якому порядку
обчислювати розмір мінімальної пенсії
за віком є обставиною, яка виключає
здійснення виконавчого провадження, не
є вірним і не ґрунтується на нормах
чинного законодавства.

Крім цього, вимогами ст.263 КАС України
передбачено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
постанови. Ухвалу суду за результатами
розгляду питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
оскаржено в загальному порядку.

За таких обставин слід вважати вірним
твердження суду першої інстанції про
те, що відсутність механізму
обчислення пенсій та інших соціальних
виплат, а також порядок їх призначення
(перерахунку) і виплат не є підставою
для відмови у відкритті виконавчого
провадження та, відповідно, підставою
для невиконання судового рішення.

Також судом першої інстанції вірно не
взято до уваги твердження позивача про
те, що рішення, яке прийнято органом
державної влади, що відповідно до
Закону №606-XIV має право на його
застосування, про стягнення коштів з
рахунків, на яких обліковуються кошти
Державного бюджету, здійснюється
Державним казначейством України,
оскільки, відповідно до п.4 ч.2.1 розділу
II Положення "Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах",
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002р.
№8-2 (у редакції Постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008р.
№5-5), зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.03.2008р. за №209/14900, до
основних завдань управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, відноситься
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплат пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Крім цього, виявлення майна є однією зі
стадій виконавчого провадження, що
передбачено Законом №606-XIV і
проводиться після відкриття
виконавчого провадження.

Сторонами у справі не оспорювався факт
набрання судовим рішенням законної
сили, прийнятим Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області, в матеріалах справи відсутні
докази оскарження судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Стрию
Львівської області, м.Стрий Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
24.03.2010р. у справі №2а-1076/10/1370 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м.Стрию Львівської області, м.Стрий
Львівської області до відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області, м.Стрий
Львівської області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, - залишити без
задоволення.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24.03.2010р. у
справі №2а-1076/10/1370 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м.Стрию Львівської області, м.Стрий
Львівської області до відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області, м.Стрий
Львівської області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга